Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1880-09-23
MiSSf0rst8nd.s .

man ser och hor ALT detta, att i
menniskolynnet ligger rotfastad
en- benagenhet for att framhalla
medmenniskaus svagheter och fel,
kanske ofta for att dolja egna. sa
ar val kanske ocksa forhallandet.
Men hvad ar val egentligen orsa-
ken till att man Sd mycket kan
sysselsatta sig med andras formen-
ia brister, hvad orsaken till att
man har sd manga tillfallen hartiA.
Ar det mamie de fiesta fall verk-
lighet, det som sages, eller ar det
elakhet hos menniskan som diktat
upp det onda som talas. vi tro
intetdera. Det ar, tro vi, missfor-
st&ndet, som oftast ar kallan till
att en- samre gerning eller cit ond-
skefullt tai tillskritves en- medmen-
niska. , .,
Huru ofta Sc vi icke, da vi
tranga djupare i dessa saker, att
bakom en-, sasom det synes, klan-
dervard handling finnas ada be-
vekelsegrunder, hvilka forst sent
blifva tillerkanda denna karaktar.
Huru ofta finner man 81, att under
den rynkade och mulna pannan bo
CODA och hogsinta tankar, vitnan-
de ON menniskokarlek och frid-
samhet. Huru ofta har 81 Just den
hand, som forefoll kali och mot
villig, hjelpande rackts medmen-
niskan. Huru ofta ba vi icke fun
nit under den bistra och tvara
ytan kappa cit kanslofullt och
for menniskoslagtets val ommande
hjerta. Den tunga, som kort och
kanske stundom stotande tilltalat
oss, ar kanske den, som i var fran
varo ifrigast forsvarar och talar
godt ON oss.
Mar vi SO de forna vannerna
med harm uti sinnet wanda hvar-
andra ryggen, kanske dock med
saknad och smarta tankande pa
den til, da vanskapen .forde dem
tillsammans och. beredde dem SO
mangen njutningsrik stund, da de-
ras broderliga handslag var cit ut
tryck at den tillgitvenhet de n.y.
ste for hvarandra,-da bora VI
traga oss, ON 81 har ar cit miss
forst&nd q bane. Eft ord har blif-
Wit faldt af den enc, hvilket blifvit
oratt tolksdt af den andre, on
handling har blifvit gjord, som
hsr de basta bevekelsegrunder,
men som far utseende af lattsmne
och laghet och darfor stamplas sa-
som sadan. Stoltheten uppreser
sig i vannernas brost, och i delta
samma brost, dar nyss dvaldes on
hangifven vanskap, dar sprider
nu misstroendet sin forgiftande
doft. Det ar missforst&ndet, som
har uppvaokt osamjan, hvilken
dock en- storre uppriktighet kun
nat hafva. ON den af dessa per-
soner, som trodde sig fororattad,
oppet sagt vannen, huru'det falda
ordet ellie, den gjorda gerni1gen
uppfattuts och affordrat honom
forklaring harofver, skulle darige-
nom ingen splittring uppstatt,utau
vanskspen blomstrat skonare an
nagonsin. 4
En- vissnad vanskap ar alltid
ledsam att skada, men NEST .upp-
rorande ar dock att finna tvedrag-
ten ochspliten hafva tradt ofve1
troskeln tillaktenskapets lustgard
. Helumets hard ar bestamd till ett
tempel Tor frid och lycka, och
dock huru ofta finner man icke
Just tdar frideni skingrad: och yslyc,
kan krossad. Afven har ar saker:
ligen hos nissforstandet och bri= bri=
stande uppriktiget att soka anled.
ningarna till delta onda. ON ma
karne ! : ltd oppet OCT arIigt sads
hvarandra sanningen, deras lyckas
sakraste grundval, ON, da ett ord
ellere en- handling syntes tvatydig
dess verkliga beskafenhet genast
blefves r6jd och ON, do nagon saf
den. felat, delta fel och dess .folj.
J der med mildhet och saktmod
blefvo pavisade och rattade, huru
4 manga misshall lligheter skulle g;
darigenom rekommas, och ma.
karnes samlif, forskonadt af der
ljufya vanlighet karleken dara1
forlanar, skulle alltid forete sbilden
af jorde elifvets skonaste och mest
lockande sida.
Da saledes missfo forsta andet kau
3 med fora Is manga ledsamhe eter
bora "a ocksA akta osss for ati
b mkalla; dot, och atom oss, d
nagons anled dining till split fore.
innes oppet ooh ppriktigt fore.
b ala WI fslande . broder hvad
han brutit u skola da sakerli.
gen m6tas af tacksanlhet ooh TIL.
sifyenhst 8