Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1880-09-02

i
Fruktan for andras
omd0me.
Bland de manga fordomar, som
bidraga att gifva vart lif cit
konstladt utseende och insnora det
i onaturliga former, ar fruktan for
andras omdome icke den minst
verksamma. Tanken pa, "hvad
verlden skall saga" ar en- faktor,
som blott ALT for ofta tsges med i
berakningen, mar man uppgor en-
plan eller ofvervager, hur man
Dor handla. Det ar denna fruk-
tan for verldens dom, som gifvit
upphof at uttrycket 'det gar am
eller kanske snarare t'det gar icke
an" Det gar aldrig an att CORA
nagcnting, som icke "verlden"
genom slit allernadigaste bifall
helgat till en- rattighet, det ma
for ofrigt i sig sjelft vara hur rik-
tigt som helst, och det gar aldrig
an att underlata nagot, som verl-
den behagat pabjuda som en- skyl-
dighet, det ma nu vara an sd stri-
dande mot sundt fornuft. Ar
verlden van att nagot afseende
handla oratt, 81 far man for ingen
del handla ratt darutinnan. Pla-
gar verlden vara obarmhertig,
maste man qvafva slit hjertas rost.
Ar verlden lojlig, ar man tvungen
att vara So med. Ar verlden dunn,
So far man for ingen del visa ma
got forstand, o. g. v.
Och hvem ar, mar ALT kommer
omkring, denna maktiga, fruk-
tansvarda "verld % Best&r hon
mojligen af de baste och visaste
i menskligbeten? Ar det intelli-
gensens och adelhetens framste
representanter ? Nej, det ar helt
enkelt t-hvem som helst och franz
for ALT den massa pratmakare,
som icke funnit sig hafva n&got
vigtigare att bestyra har i verl-
den, an att It'd och otid kriticera
sina medmenniskor. Den forst&n-
dige spar slit omdome, tills han
kanner ALA de forutsattningar
hvarur On saker slutsats kan dra-
gas. Det ar icke hans dom, som
ar verldens, utan denna best&r af
ALA ytliga och klandersjuka be-
traktares individ uella tycken. En-
fastare grund eyer den altman
bet icke. Hur manga 8 I'm an Of
verensstamma den samma blir
den dock opalitlig, emodan den
svarligen kan fran ga ur fullstan-
dig kannedom ON saken fraga.
Och bur skulle hela verlden kun
ma kama cit menniskobjerta :?
Hon kan mojligen fatta de yttre
konturerra af en- handling, men
neutrality-suspicious. styrka och
betydelse forblifva likval dolda
for henne.
vi tro icke, att det fordras nag
ra bevis for sanningen af det pa
staendet, att verldens dom ar opa-
litlig och darfor foga beaktans-
ward endast som sadan. Mar har
verlden nagonsin gifvit SIT odela-
de bifall at gryende reformer :?
Mar har det CODA nagonsin gait
fran utan motstand ? Mar har
menskligheten nagonsin tagit cit
jattesteg framat, utan att verlden
uttalat en- forkastelsedom ofver det
nyas forkampar Och hvarom
tala hfvet omkring oss de tusen-
tails fall, som forekomma af for
trampad rattradighet, som reser
sig, at begabbad kraft, som midt
under foraktet gagnar med stor-
verk, af hanad dygl, som winner
seger Ar det ON rattvisan och
storheten verldens dom ?-For
visso snarare o q motsatsen /!
Hur verlden domer, hafva vi
forut en- gang sokt korthet angif-
va, och hvad vi har vile saga ON
forkastligeten af den fruktan for
andras mening och daraf foGande
giftiga reaexioner, som vi dagli-
gen bevittna, kunde taga former
af den enklaste bland slutlednin-
gar: da verldens dom ar opalit-
lig, ar den intet afseende ward.
Med denna enkla slutledning,
som vi med tanken CORA SO latt,
som vi ord So gerna forkunna,
medau vi halla oss pa de allmanna
sentensernas beqvama mark, ma
ste dock vara sv&r att pa allvar
tillampa i enskilda fall. vi af-
saga oss vart hjertas varmaste
onskningar, for att icke stota
verlden; for att behaga henne,
forneka vi sanningen och var egen
natur, vi qvafva vara tarar, for
att brista ut i EFT andefattigt
skratt, vi hyckla och bedraga, vi
skatta at en- fafanga, som var rim
CASTE eftertanke ford omer, Vi offra
vara pigter, for att synas e.comme:
il fault Den frihet, Vi pasta osa.
i ALT efterstrafv afsaga Vi oss
fnr att t;llfrad Il = aapra = a., ,.ra ,r