Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1880-04-01
Ta1amod.

Lycklig den menniska, som eyer
tala'nodets gafva! For henne har.
sjelfva morkrets slit luseeh ur ve--
rmodornas och bekymrens matt
vantar hon alltid gryningen till en-
ljusare dag. Visserligen kan
profningen mer an en- gang kan
mas afven hennes tung att bara,
men talamodet, det sanna, kristli-
ga, iafor hvilket ingenting far va
ra for svart, gifver henne alltid
styrka motgangen. Men delta
talamod maste da vara fotadt
ytterst pa den grundval, vi kalla
Hoppet, ty hviskade 81 hoppet slit
trosterika och pa samma gang
uppmuntrande sprak i den profva-
des ora, skulle talamodet snart du-
ka under vid olycksslagen. Hvad
skulle ock lifvet varda, ON vi SAX
made dessa stod i var motgangs-
dag och hade intet att trygga oss
till, da stormarne hvina pa tidens
haf, hotande att mot branni2garne
krossa var brackliga farkost. En-
trostlos, ode oxen, pa hvilken
blieken forgafves sokte upptacka
en- gronskande oas, dit man med
hoppfull hag kunde stalla kosan
och vinna styrka och kraft till
fortsatt fard.-Eller hvad ar det
val, som pa plagans lager, under
den dystra sjukdomsdageLs lang
SAINT framskridaDde timmar uppe-
haller don svaga kraften och rik-
tar den malta blicken mot EFT
battre kommande ? 10; t&lamodet,
det talamod namligen, som van-
drar hand i hand med hoppet och
haller fast vid dess loften. Hvart
vi for ofrigt wanda oss under var
lefnadsdag, notes var blick af
tusentals hevis pa, att talamodet,
dar det salunda soker slit stod i
de loften, hoppets milda engel
hviskar, kan en krattig verkan
astad komma; den otalige ater Ia
ter sig latt modfallas. for honom
fins endast stunden, det narvaran-
de, och hans blick will 81 tranga
utom nuets tranga krets. Darfor
dukar han ock sa latt under stri-
den mot synd och verld, frestelser
och faror. Han saknar det mora
liska stod, talamodet eyer vid sin
sida, da profningen pakommer !;
blicken notes tvartom, d& den,
sokande nagot att trygga sig till,
irrar ut, af ett trostlost nei som
svar pa sin tysta fraga. Ingen-
ting ar d&rfor farligare for oss,
menniskor, an att forlora talamo-
det, ty pa samma gang forlora vi
ock merendels formagan att mota
lifvets stormar So, som det hofves
redbare och strafsamme seglare pa
tidens haf. Den korta It'd, som ar
oss gifven att verka i tiden, blef
ei haller oss gifven, pa det att vi
under de profningsdagar, som
mojligen varda oss beskarda att
genomkampa, skola forlora modet
och trostlost kasta oss slumpens
armar. Nej, bort det Bort med
den falska forestallningen, att den
menskliga kraften, dar den med
allvar anvandes, skulle vara helt
och hallet betydelselos Ensamt i
och for sig ar den visserligen af
foga eller intet varde, men DIR
denna kraft ytterst soker sitt7 stod
den kraft, som ensam stracker
sig utom det timligas omrade, dar
erhaller ock den menskliga kraf-
ten slit sanna varde., Darfor Dor
det ock vara l&u 1t fran oss att
modfallas, afven ON hyad vi CORA
och lata al a]ltid skulle kronas med
framgang Wand blicken me !
bon ON help till hogre rymder
och grip med tortros anafpllt mod, !,
annu on gang till med hvad aom
nyss misslyckades. Och skulle Edu
ei haller nu lyckas, rdu darfor
Ell forlora talamodet! Sc pa myran
och lar af henne. Sc huru hon
gang efter AMMAN ramlar med slit
byte ned fran holden at sin stack
och huru hon for hyarje gang ar
fardig att genast BORA ON igen.
Hon kan mahanda trottna for ett
ogonblick, men hon glommer dar-
for ej sitt NAL: hon hvilar och
borjar anYo. So Dor ock menni-
{ skan CORA. Hvad har hon for
storre rattighet att lata sig mod
fallas afsitt forelagda arbete, ON
det 81 .genast yckas, an den lills
myran! Nej, bort med den svag.
5 het, som alskar att uppenbara sig
ett3 talamod ost = fverlemnande
az ait, com ej genast gar som man
& VIII, at slump Ell. Kom ihdg, att
ihardi dighetens och den kraftfnlla
williams slagga Smer an en gana
# krossats hind drets mers eller mindre
udd ddhyassa stoit stenar skulle de1
se norkt ut en- eller AMMAN gang
Sd att eflfer matt fodljer DEF
q. och att, len sanna frojd len, man ser
. far ,ar Yerld den, beror TIL .stel
deI al de sttoiirre eller mindr,
aripHeter, iag for 1ess ernaend'
IGN att 3 & bekanp Bad och bop
pas xare dsrfoar stadse yar losen
drig forlora alamodet
Ok Yh;6gt ailb mmreh borl'