Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1880-05-27
Barnens .1ppfostran.
fAfETitcomb.)

blifva. De aro lika nodvandiga
for dig som lu for dem. Du kan
icke lattare na den hogsta och
NEST harmoniska utveckling, af
hvilken du ar maktig, utan barn,
an du kan :utveckla en- muskel
utan ofning. Utan dem maste en-
af vara naturs vackraste sidor for
alltid sakna sin tillborliga och
rata utveckling. Barnens upp-
gift i fraga ON foraldrarnes ut
veckling ar mangfaldig. I forsta
rummet utgora de en- bevaraLde
och reglerande kraft. Makar,
som lefva tillsammans utan barn,
blifva nodvandigt sjelfviska. Ma
kar, som icke bevakas af oskyldi-
ga ogon, blifva ofta vardslosa i
slit satt att tilltala och bemota
hvarandra. De forlora en- kraftig
eggelse till verksamhet och ega
icke det, som kanhanda under
lifvets ALA forhallandeh ar det
starkaste baud, som foreman man
och hustru med hvarandra.
Hjerta och forstand kunna icke
vinna nagon Sam utveckling, dar
rem ejelfviskhet ar den radande
principen darforo har Gud in
rattat det So, att hvaUe hus
skall fnnas sma, mer dyrbara an
ALT annat, hvilka skola taga i an
sprak all den sympati, ALA de an
strangningar och all den karlek,
af hvilka de aro maktiga, som
sta till dem i forhallandet af for
aldrar. Den lagen ar oforander-
lig, att vara bast individuella
framsteg uti andllgt och mora
liskt godt goras genom de an
strangningar, som egnas andra; !;
och i barnen fnner hvarje fader
och moder det narmaste forema-
let for dessa anstrangningar.
Och det ar mahanda ingenting,
som So mycket bidrager att for
ada hjertat, att utveckla de CODA
boielserna och att framkalla och
rena sympatierne hos man och
qvinnor, som de barn, som sitta
omkring deras bord och leka pa
deras khan.
Mar jag ser en- man STAMINA pa
gatan for att trosta ett litet gra.
tande barn eller for att kyssa ett
par unga lappar, vet jag, att han
self erfarit valsignelsen at att
ega barn. Eft litet hjelplost huf:
vud har hvilat pa hans skuldro'
i nagot stilla och heligt rum, da'
fodelsens stora hemlighet forverk-
ligats. Nagon svag, qvidande
gosse, tryckt intill hans brost
har blifvit buren matt pa matt pa
trotta armar fran och tillbaka
den svagt upplysta kammaren
medan modern njutit en- kor1
stunds hvila. Annu mer sanno'
likt ar, att nagon liten kar san
gerska, med ogonen slutna, lap
parue tysta for alltid, de gyllene
lockarne skilda fran den marmor
bleka hjessan, med en- hvit ros
sin hand, blifvit nedsankt graf
ven, och att torfvan, som betacke'
hennc, blifvit vattnad at han
tarar. O! det ligger i karleker
till de hjelplosa barnen, den ON
ma warden ON dem och till ocf
med i forlusten af dem nagon
ting, som gifver sjalen henne'
rikaste erfarenhet. De CORA oss
omma och sympatetiska och
dergalla oss tusenfaldt for ALT
hyad vi CORA for dem. vi kunn'
icke komma langt utan dem
kunnen icke komma langt uta1
dem 1 hafven icke rad att und
vara dem. De aro kopta till pri
utaf -smarta och sjukdom, mod
och bekymmer.
Hvad menar jag med ett sadan
tai ? Hvad afser jag med uttalan
det af as vanliga fraser? Jag ha
helt enkelt for afsigt att framlag
ga nagra af de grunder, pa hvllk
! lag fordomer ett svart och tillta
gande ondt bland unga gifta per
soner i vart land-ett ondt, SON
manga falli sjelfva verket iane
1 bar cit mordande och riktar tu
I sentals qvacksalfvare. Och hval
pa syftar jag med detta? 10, ja
{ menar, att det har gait sd lang
att i tusentals hem betraktas bar
antingen sasom on borda eller q
som en- lyxartikel. Jag menar, Al
det L dessa hem anses for en- sto
ycka att ega barn. De utgor
det spoke, som akrammer fol
fran giftermal, och forskracke
dem, mar de arc gifta.s jag m,
ner, att man ! och q qyinnor mer oc
mer Writ land alska sind bel
viska nintnin gar, sorJa for q
egen sjelf fviska beg yamsigh ghet @
fr&ga efter on dast ein egens ajel
viska maklig utanS att betanl
sina pill gter sssom man och qvii
nor och utan att begripa. att,
Er,nna mini II; Il f}eYt hfs 81 nrafa Ulaf1iae