Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1880-10-07
N NIinn Torsdaeyen den = O1ztobe

II Amerika, ON han redan Europa
k6pt sadan, och ofta afven prestbevis
och dylika paper. Tjenstemannen
vet, att det ej tjenar till nagot att
skrika at honom och begara att en-.
dast ia veta emigrantens Mann och
ia svar pa fragorna; det skulle en-.
dast CORA honom yr hufvudet och
annu mer f6rsena saken. och han har
dessutom fatt i hufvudet pa sig att
genom handlingar bevisa sin identli.
tet, hur lang It'd det an ma taga. Un.
der det registratorn vantar pa denne,
ropar han at den naste att hafva sin
bi]jett | ordning, och de tire, fyrat tf6l
jande komma forbi temligen hastigt.
Darpa kommer. On AMMAN, som ej hort
upp och nu b0rjar drojsmalet igen.
Qvinnorna aro allmanhet raskare an
mannen att hafva sina paper klara,
i det de vanligen hafva dem i hand
| da de ga fran at gangvagen, inseende
att de har aro endast kollis, att bill
jetterna aro deras adresslappar, som
skola fora dem nagonstades. Men
mar fragorna b6ria, f0rlora de besin-
ningen. "Hvart skall nj ia vagen :"
frsgar tjenstemannen en- knubbig IT.
landska. Till Springfield, sir, dar
min bror ar" "Hvilket SPRING
field :" I hvilken stat . Det fins EFT
Springfield nastan ALA slater. Ar
det Springfield Massachusetts e. "Ja,
sir" ''Eller Illinois g. "Ja, SIR
Efter mycket brak och talamodspr6f-
vande letar hon fran cit bref fran sin
broder, och Springfield Illinois befn-
mes vara det rata stallet. Fran regi-
stratorns bord kommer man till en-
jernvdgstjenstemans. Afstandet ar.
endast nagra ia steg, men en- stor
del, som ha sarskildt anlag for att
stalla till uppskof, hinna ia sina pap
per djupt instoppade under vagen.
Har ar det n0dvandigt att visa dem.
Tjenstemannen ser upp med en- snabb
och van blick SAINT ser genast, hvad
nation personen framfor honom till
hor. "Hvor reiser de hen 2" "Wo
reisen Sic hing eller "Ou allez
vous :" ''Eller hyart skall nj fara g
ljuder det omvexlande efter nationa-
liteten; ater igen komma pappern
farm. En- har biljett for resa mat
landet och reduceras ater hastigt till
ett kolly af en- tjensteande, som for
honom 8t sidan och sager honom
klockslaget, da han skall afhemtas
for att fortsatta resan. En- AMMAN,
som ej har biljett, far vara sin egen
herre litet langre, till dess han kopt
sadan / biljettkontoret nagra och tju-
gu fot langre bort. For att underlat.
ia biljettk0pet far han af en- bokhal-
lare EFT memorandum angifvande
namnet pa orten dit han skall och
biljettpriset. NJ slutar gangvagen
och emigranten ar vid vexelkontoret,
som ligger midt emot biljettkon.
toret.
ON Amerikas mynt vore halften 81
fult som det, han for med sig, kunde
han med rata betrakta det med miss
tro, men emigranten, som fatt ham
den full med amerikanskt mynt miss
tanker afven dess vackra utseende
och betraktar omsorgsfullt och miss
tanksamt lange nog ALA de granna
slangare och bilderna pa sedlarne.
Det som mest forvirrar honom ar det
memorandum han far, hvilket inne-
haller redog0relse for kursen och att
man har garanterar honom hogsta
mojliga kurs pa hans lands mynt.
Det ar ganska intressant att sta
bredvid vexelbokhallaren, lyssna till
de olika fragor, han maste besvara,
och hora hans pratt mar han nagot
ogonblick far ledigt. "Regeln ar, sa-
ger han, att tyskarne, med undantag
at de .mera intelligenta, foredraga
mynt framfor sedlar. Ju okunnigare
cit folk ar desto envisare hanga de
fast vid det metalliska myntet. En-
del vagrar mottaga annat an silver
och guild. Pappersmynt fordrar no.
gre utveckling af intelligensen.-Nej,
min fru, har ar ej allmanna byran for
upplysningar, utan snedt har emot.-
Ungefar fem procent af svenskarne
och norrmannen. som komma 6fyer
hit, ha varit har f0rut och tjena som
lotsar at de landsman, de fora ofver
med sig.-Ni skall bli hemtad XII. 5,
min herre; nj kan vistas hvar nj will
har inne. utom pa gangvagen, och
blir utan att saga EFT enda ord befor-
drad lika sakert och bra som ON nj
hade reda pa allting fran b6rjan till
slutet. --Dessa CORA tjensten mycket
lattare for oss och det ar ett riktigt
n6je att hafva att CORA med sadant
folk. En- AMMAN klass af hjelpare, sa-
dana som kommit 6fver hit och kom-
ma ner for att visa de nykomna sin
0fverlagsna hemvana och skicklighet,
valla oss daremot mycket besvar.
Oar ser nj en- af dem, en- gumma, som
icke egentligen bort fa komma in,
men dessa brada tider ar det omoj-
ligt Sc till att ALA regler noga f6ljas
och det fins qyinnor, som om6jligen
kunna stangas ute pa nagot satt.'
Salunda pratar han lika ledigt pa
tire olika sprak, emellanat afbrytande
slit samtal med att vexla ut ameri-
kanskt mot frammande mynt med
lika stor latthet som ON det endast
galde att yexla en- shilling tva sex.
pence-stycken. Och 81 haller han pa
hela dagen. Den irlandska qvinna,
han utpekat sd som den dar 81 bort
inslappas, kommer nu bradskande
fran med en- yngre qvinlig emigrant
och 6fvervakar hennes vexling. Den
gar till det stora beloppet af 81 cents
(omkring 2 kronor) och den gamla
granskar misstanksamt hvarje mynt,
bitter emellanat i dem, pastar sig sko.
la hafva en- cent mer an hon fatt,
och gar sin vag smagralande. En-
kraftig norman kommer nu fram /
spetsen for en- rad af ett halft dussin
landsman, lager fram tre tio-kro-
nor, far sin vexel och gar fold af de
aadra.. Eft sorgligt par, en- mager
.ung fiicka med sjukligt utseende och
en- gammal bracklig qyinna, bada
mycket daligt kladda, kommer nu for
att syexla sin efter all sannolikhet
sista tillgang, en- sovereign, inlagd
en- hardt tillsn5rd b5rs, som sin
ordning ar inknuten i en- nasduk.
~