Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1880-05-06
Bref fran skogssjon
skogssj6n den % April 1880.

o.. ltH NINA DaDnef U1kene
Nu har undertec ecknad varit ute pi
.yiften j ett par, syeckors It'd, d. VS.
man har4 varit ute och rest och on
man ej likt Grant och Nordenski6ld
fardats ofver land och shaf SAINT jor
den omkring har man dock sett och
varit med ON atskilligt smatt oct
godt, hvilket vi nu for att 1uppfylla on
resenars pligt skyndar att meddela
vara vanner. F6rst kommo vi till Min.
neapolis dar vi hade n6jet 6fvervars
en- musikalisk-dramatisk aftonunder'
hallning, som foreningen Norden med
bitrade af atskillige andra musikali'
ska yanner gaf till f6rman for dess
teater direkt6r. Aftonen var glad.
sangen klingade herrligt och sk6nt. och
den lila natta komedien, som gafs.
var munter och uppsluppen SAINT gick
som en- Ola. Direkt6ran syntes verk.
igen f6rbluffad och 6fverraskad dS
han f0reningens vagnar presentera.
des med en- finare promenadkapp,
som skall utg0ra hans st0d genom
lifvet tills han kan "a sig ett battre och
stadigare- och hvilken 6fverracktes
honom med uppmaning att ''slita den
med helsan, men ej pa sina vanner." !"
Undertecknad har alltid sokt lefva pa
en-. vanskaplig fot med hr direktoren
och nu. sedan han kommit besitt-
ming af cit dylikt afbasningsinstru-
ment, maste vi vara ytterst, forsigtiga
att ej forarga honom. For ofrigt aro
vara landsman i Minneapolis ett gan.
ska hyggligt folk, som med gastfrihet
och valvilja forsta emottaga och be-
mota en- resenar. I st. Paul voro vi
med ON en- ungkarlsmiddag, som var
50 lifvad, sa lifvad, sa gladden. stod
h6gt i taket. I Saltwater, hvilken
stad vi hedrade med en- fransysk vi
sit, hade vi f6rmanen att SO en- vacker
utsigt ofver floden och ett par vackra
fickor. Vara landsman denna stad
aro, oaktadt narheten af statsfangel-
set och dess sorgliga innebyggare, in.
galunda d6dansare. De 6nskade att
foreningen Nordens i Minneapolis
dramatiska utofvare Vile komma
ofver och bjuda dem pa en- glad af-
ton, hvilken de forsakrade sig med
noje villa deltaga. .Ofverallt pa
landsbyggden hvar vi fardades fran
voro farmarne sysselsatta med att So.
Tank sa my cket hvete vi matte ia i
Minnesota delta ar Det skall bli an
dra bullar af an dem vi nu tugga pa.
I allmanhet sago menniskorna glada
och nojda ut, med undantag af en-
k6ttmanglare St. Paul, som blangde
ilskhet och en- individ Saltwater,
som med sorglig uppsyn kom slapan-
des med en- stor bundt paper under
armen och som troligen var en- asses
sor.
NJ ha vi ater slagit oss ned still
het vid Skogssj6n och vanta pa warren,
men vanta ser det ut som vi skulle
fa. Regnigt, kallt och ruskigt hvar-
enda dag. Solen 'drar skyarnes dok
6fver kindernas brand" och will rdkt
intet lysa och varma. Det dar ar ju
skamligt att eli battre uppfylla sina
skyldigheter. Hvarf0r skall val So
len vara till ON ej for att sa har ON
varen aterge jorden lif och vaxtlig-
het? Smart ha vi Maj och knappast
cit enda gront stra. En- och AMMAN
liten sippa, som blygt sticker slit
hufvud ur mullen, maste strax falla
det for den bitande kalla nordanvin-
den. Inga musikaliska underhallnin-
gar ha annu med allvar b6rjats af
skogens bevingade sangare. ON ma.
gon will f6rsoka att sla en- drill maste
han dock smart sluta, emedan r0sten
blifvit hes af f0rkyllning och snqfva.
I sion aterigen har blifvit cit helt an
nat lif MI sedan den lyckats kasta af
sig istacket. Oar ar idel gladje och
gamman, dar ar "lefnadslust och
frojd och hopp."~ Fisken Leker. Cad
da, aborre, "sunfsh" och ''sucker"
m. fl. samlas nu stora hopar for att
leka. vattnet saval som pa jorden fin
nes dock rangskilnad. Sa t.ex.tr ej att
en- gadda besoker en- festlighet arrange
rad af smarre fskar ON ej for att
astadkomma ondt. Alldeles SOM
bland menskligheten. Men bort med
all filosofi, hvilket alls ej passar for
My self.