Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1879-07-17
Hvar och on slit.


menniska, som i slit slime verkli-
gen later sig noja med hvad hon
har och icke will vinna ifran sin
nasta det hennes ar, hor till SAIL
syntheterna.. "
Det ligger cit stort behag i att
ega; men cit kanske annu storre
behag att forvarfva. Det ar
delta behag, som DRIVER menni-
skan till arbete och omtanke. vi
spara daruti Guds omvardnad ON
sina barn pa iorden. ON Gud
icke nedlagt behag uti egandet
och syunerligen i forvarfvandet,
skulle jorden hafva blifvit en- ode
mark, och menniskan endast cit
rofdjur, som efter att hafva stillat
sin hunger, likt delta fragat efter
intet, till dess hungern anyo drift
Wit ut henne pa rof. Det later sig
dock annu har och dar spara drag
af sadan rofdjursnatur. Manga
menniskor villa ogerna, understun-
dom till och med aldrig, ON det
ejest wore dem mojligt, forvarfva
och vinna genom loaigt arbete
och kristlig omtanka; det forefal-
ler dem tungt att forst da skorda,
mar de forut hafva plot och satt,
harfvat och rensat. Vigare och
beqvamare tyckes det dem att
skorda dar, hvarest andra hafva
satt, och inberga dar, hvarest an
dra hafva arbetat. Icke blott de
grofva ogerningsman, hvilka sa-
som uppenbare lagbrytarc emot
sjunde budet gripas och afstraffas
for sina forbrytelser, framsta sa-
sam hysande en sadan rofdjursna-
tur, utan afven de, som mindre
CROFT, men lika afsigt, speja med
sina blickar efter andras egendom
och tillfalle att atkomma hvad do
onska.
Det behofver icke sagas huru
s&dant ar helt och hallet otillstan-
digit for EN- kristen; men val be-
hofver det sagas, att en- hvar har
anledning profva sig sjelf, huru-
vida han icke pa cit eller annat
satt gjort sig skyldig till denna
forbrytelse. Mar cit vaknadt sam
vete horjar kasta sina blickar pa
cit forliutet lifts gerningar och
tillstand, sd synes ganska mycket
ett helt annat jus, an forut. Fo-
retag, som man forr ansag helt
lofiga, visa sig sasom helt oforen-
liga med hvad ratt az. Egodelar,
som man forr besuttit utan minsta
fraga ON de voro arligt och ratt
forvarfvade eller icke, visa sig till
den grad misstankta, att man
skammes och blyges for att hafva
dem slit hus. Tillgangar, som
man forr trodde sig hatva r&tt att
AMANDA alldeles efter sin egen
villa. till sin egen lust och fordel,
visa sig sasom sadana, att man
icke vidare vagar AMANDA dem
blott for sig, utan manas med stort
eftertryck att bruka dem till nod
stalde broders basta. Det vakna-
de samvetet &stadkommer on hel
omkastning en- menniskas inre
verld; det framkommer med &sig-
ter ofver "ditt och mitt," som aro
af helt aunan beskafenhet an hvad
den i samvetet sofvande menni-
skan hyste. Det blir vigtigt att
hvar och en- verkligen far sitt,-
och man will icke langre finare
eller grofre matto vara en- tjuf-
godsgommare. Darfore icke blott
rensar man slit hus tran ALT, hvad
som dar .oratt inkommit, sokande
att aterstalla afven det minsta,
som man icke har full visshet ON
att vara redligt och j allan matto
arligt erhallet, till dess rata ega-
re, emedan man kanner och vet
att en forbannelse hvilar ofver ALT
orattfanget gods,-utan man soker
afven att sd matto gifva hvar
och en- slit, att man anvander slit
ofveraod till betackande af nod
stalde broders brist. Det blr d&
icke fraga ON huru man ma kunna
dolja, b&de for andra och for sig
sjelf, hvad man vid cit eller annat
tillfalle gjort sin nasta oratt, utan
tvartom huru man ratt noge ma
kunna upptacka och minnas det
ALT, for att det i mojligaste matto
godtgora; icke heller blir Diet da
fraga ON huru man med de samla-
de skatternas ofverhod ma kunna
skaffa sig de NEST for6nade och
kittlande njutningar, utan tvartom
huru man ma kunna malta den
hungrige, klada den maxine, under
visa den fakunnige, upplyfta den
fornedrade. Man kan 5icke langre
fordraga den tanken, att sjelf lef-
va i rikedom och hafva mer an
man, afyen med ett ofveraod digt
lefnadssatt, kan fortara, under det
on nedmenniska lider nod och
icke har det nod andigaste. So
blir man en- anhang 9 Of den sat
sen, att jordens CODA az cit ge-
mensamt godt;; men det5 blir aide
les icke hatet och Winning galystna-
den, som della detta goda och soka
utiemna olikhet eterna, utan det blir
karlesen, den akta, kristlig ga, sam
yetsgranna,. . mennisk ovanliga kar-
leken det blir omhe ten och tron,
u &, :: 4, Z, ~ n d 1rotS tfo