Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1879-11-20


nom for oss sSsom sin far.-Denne
hade p& sin It'd varit en- af landets
ber0mdaste och lyckligaste affarsman.
-Konversationen var mycket liAig
efter cit par timmars f6rlopp gatvo
vi dock tillkanna var afsigt att ater
bryta upp. Men darom Vile var ward
alls icke h0ra talas; forst maste vi
intaga Zabuska, en- sorts frukost, be-
staende af olika sorters r0kt fisk,
skinka, ost, kaviar, radisor o. s. v.
Efter zabuskan maste vi n0dvandigt
f0rst sofva litet, och da vi vaknade,
var middagen serverad. Vi ato, druc-
ko och r0kte utmarkta cigarrer, och
da det nu andock var for sent att
fortsatta resan den dagen, sa togo vi
godnatt och gingo och lade oss. Nor.
gonen darpa befalde jag min tjenare
att tidigt spanna for, pa det vi skulle
kunna taga igen den f6rlorade tiden.
Efter en- stund kom emellertid min
Ivan tillbaks med Diet besked, att vi
den dagen icke kunde ia nagra post
hastar. Delta var naturligtvis blott
en- forevandning, verkligheten hade
var ward f6rbjudit att lemna oss ma
gra, for att halla oss fangna annu
langre. F0rgafves s0kte vi 0fvartala
postmastaren han fruktade var des.
potiske vain ALT for mycket for att
vaga utsatta sig for hans vrede. Med
eller mot var villa maste vi foga oss
i vart ode. Jag yande mig nu till
var ward, som liksom hans far ater
upptradde stor toalett, tackade ho-
nom for hans gastvanliga afsigtcr,
men f6rklarade att vi ovilkorligen
maste ge oss utaf. Det var f6rgafves;
han horde icke ems pa mig, och vi
sago oss tvungna att f6rlora annu en-
dag under kalasande och pratt. Under
fOrevandning att underhalla sina
caster visade var ward oss hela slit
hus med ALT hvad dasuti fanns med
st6rsta omstandighet; vi maste styo-
ke for stycke bese och vardera ALT.
Ryssen tycker ON att pa delta satt
visa sina skater for hvarje framling,
SOM han kan fa tag i.
vi kande oss mycket glada, mar vi
pa qvallen kunde draga oss undan for
denna visserligen mycket alskvarda,
men dock tr0ttande gastvanlighet.
Den gamle herrn, som f0rut hade
visat sig for oss bonddragt, hade
anda till ar 1851 varit lifegen. Hans
son, som nu med stor skicklighet leder
den af fadren grundlagda affaren, ar
en- mycket bildad karl, som insigts.
fullt utlat sig 0fver de politiska par.
tierna London och Paris och kande
till f0rhallandena Petersburg sa,
som man endast Ryssland kan CORA
det; hvarje morgon far han sina It'd.
ningar. Hans son, en- poke pa tio ar,
erhaIler en- mycket god uppfostran och
talade till och med redan franska.
Jag kunde anf6ra annu manga dyli.
ka exempel pa sibirisk gastfrihet. men
inskranker mig till att till det redan
berattade lagga endast f6ljande, hvil.
ket pa samma gang belyser andra
sidor af lifvet asiatiska Ryssland.
Da jag en- gang var pa bes6k hos
regeringsadministratorn vid cit stort
landeri, a s6dra Ural, blef jag bekaDt
med en- k6pman, som hade arrenderat
guldvaskningen darstades. Da denne
horde att jag skulle till Jekaterlnen'
burg, So erbj6d han mig att ia folJa
med honom, .da han skulle fora dit en-
gnldtransport. Dessf0rinnan invite.
rades jag dessutom till gast ! hans
hus. Jag tackade for anbudet,. och
han presenterade for mig sina kom'
panjoner, tvenne intelligenta ryssar
sief var han tysk-; och med stort in
tresse asag jag guldets vagning, in.
packning och f6rsegling, intog med
min vanlige ward annu EFT mycket
rikligt NAL, och darpa gjorde vi oss
resfardiga.
sMen nu maste vi bevapna oss",
sade k6pmannen, och vid min nagot
f6rvanade fraga: "Hvarf6r det {?
f6rklarade han, att EFT kejserligt pa
bud f0reskref uttryckligen. att guild.
transporter skulle vara bevapnade.
Jag hade min revolver pa mig, min
tyske van och hans bada medbr0der
forsago sig med dolkar och pistoler,
och 81 stego vi upp tarantasen, hvari
guldet var lassadt. bevapnade liksom
till krigisk expedition, och gafvo oss
vag, sedan vi t6mt annu en- afskeds-
bagare champagne.
vi foro en- fem mil och kommo midt
natten till en- by, hvilken en- bror
till en- af nina Dya vanner bedde. och
denne skulle aldrig f6rlatit honom.
ON brodren hade 1atit mig fara fHrhi
hans d6rr. vi maste vanta i posthu
set, medan Nicolai Nicolaiwitsch gick
till sin broders hem och dar aDmalde
var ankomst. Sedan ALT dar blifvit
i ordning for vart mottagande, kom
han och tog oss med sig.
+ Hastarne spandes ifran, och taran
tasen fiok sta qvar pa gatan. medan
vi slogo oss ned vid en- f6rtraf ffiig supe.
vi maste alta mycket och dricka annn
mer. Emellertid sag Jag mig omkring
efter guldet, och da jag icke sag det
irburit nagonstans / rummet, blef jag
orolig och gjorde kopmannen upp-
marksam darpa. ..5F3ss
"a, det g6r ingenting," syarade
denne esdet ar der ute tarantasen och
ligger dar lika ss sakert som har.''
Delta syar 6fvertygade mig ON, att
pistolerna och dolkarne voro ett ono
digit pahitt och att det pa hela jorden
icke matte finnas en- trakt, som man
lungnare kan resa igenom an Ura1-
bergen. s.sl
Hvarigenom de felaktiga f6restall-
ningar uppkommit, som man g6r sig
ON de politiske deporterades ode j
Sibirien, har alltid yarit mig en- gaia.
De 'Sibirien lefvande fangarne bill
da tva stora kategorier: straffangar-