Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1879-07-03
Jag har gjort1; 1;..' Sd godt
s4 lag kunnat'

mer an en- gang Iifvet Denotes,
da man tycker sig af ett eller an
nat skal hafva anledning till utta-
lande af cit klander. Dock kan
ske annu oftare anvandes dst sam
ma som medel att soka tysta sam.
vetets varnande rost, men winner.
naturligtvis inf0r denne omutlige
domare ej alltid lika erkannande.
Det ligger sa nara till hands, delta
sjelfrentvagnings-fo0rsoksmedel,a ,att
man tyvarr ALT for ofta later mar
IA sig att gripa tag dari ; men det
har infor sanning och ratt meran-
dels ungefar samma betydelse, som
halmstraet for den drunknande.
Eft n;irmare granskande af hvad
vi gjort eller underlatit CORA skall
namligen i de fiesta fall visa, att
vi i det eller det fallet bade kun
nat CORA nagonting battre och till
och med gjort oss skyldige till un-
derlatenhet af hvad vi bort CORA.
Det ar emellertid med afseende
pa uttrycket: "Jag har gjort sa
godt jag kunnat'' vi i dag skola
yttra cit par ord. Uttrycket ar
farligt, ty lyckas det endast en-
gang att insofva vart eget inre i
en- viss sakelhetssomn genom dess
anvandande, sa kan det varda
svart nog att ater fa ogonen opp
ma for vart misstag. Och hvad
innebar for 0frigt delta uttryck,
ON 81 cit forsok att pa sanningens
bekostnad och med inskrankning
af den sedliga viljekraftens fulla
anvandande sjelf satta cit hogre
varde pa hvad man gjort och gor,
an det sjelfva verket kan fs eller
eyer! Den som ar medveten ON
att han verkligen giort hvad han
kunnat det eller det hanseendet,
har 81 behof af dylika trostemedel /;
for honom ar sjelfva medvetandet
att han verkligen velat och giort
hvad han kunnat nog. Huru for
ofrigt kunna satta en- grams for
hvad man ! det ena eller andra
fallet Dor CORA, for att kunna saga,
att ''jag har gjort sa godt jag kun
nat" I den ena stunden ar var
sedliga kraft storre i den andra
mindre; tillfolje daraf varder ock
det arbete, vi med st0d af denna
olika kraft astadkomma olika och
salunds gr;insen for hvad vi kunna
CORA mer eller mindre vidstrackt.
Det CALLER salunda att hvarje sar-
skildt fall granska huru langt vi
kunna ga, imam kraften ar uttomd
och hvad vi CORA at intet varde.
Sc pa ynglingen dar, som utan be-
tankande ofverlemnar sitt unga lif
at vagen, for att at lifvet soka
radda ett barn! Inga egoistiska
berakningar drefvo .honom till
gerningen, endast, So att saga, be-
hofvet af att CORA 81 godt han
kunde kan sagas vara den driffja-
der, som manade honom till radd-
ningsforsoket. Denne yngling
kunde med fog saga: ''jag har
gjort sa godt jag kunnatl'-
han tiger, mold med slit eget sam
vetes tysta vittnesbord.-Eller be-
trakta denne man, som, af ar och
sorger bold, stratvar att uppehalla
en-, menskligt att Sc, Oyster till
varo! Han sag ell gang battre
dagar, men offrade hvad han egde
pa valgorenhetens altare. Han
alskade CORA godt, men glomde
darvid, att dot timliga alltid ar
andligt och sasom sa,lant beroende
af It'd och omstandigheter. Smart
stod han, som hjelpt sa manga
andra och lindrat sa mycken nod,
self i behof af bjelp; men hjelpen
blef sparsam. Han var dock mold
med sin lott och han kunde ock
vara det, ty ON nagon kunde saga,
att han gjort hvad han kunnat, sa
var det val han. j
I dessa och dylika fall bor man
sta tredad fran ALT tadel, ty man
har ju sett mera pa andras forde-
lar an egna och handlat i enlighet
med hiertats naming. Och hvar
och en-, som lyssnar till hjertats
rost, afven ON det egna intresset
for tillfallet .skulle fa trada i bak-.
grunder., han bevisar sig som en-
menniska, hvilken ei dagtingar
med sig self, da det CALLER att 60
IA sd godt man kan. Heder ocksa
darfor- ofver hvarje sadan menni-
ska! X