Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1879-08-21
7 F0red0nae.

Att exemplet eller foredomet
smittar, ar en- sanning, som gait,
CALLER och skall gala, sa lange
mensklighetens utvecklingsarbete
fortgar och tiden med rastlos fart
tales af slagten, som komma och.
ga. Det ar ett slags ''arfsynd'
vi harutinnan skopja som en- rod
trad genomlopa det hela ; ALA aro
vi besmittade af densamma, men
den utofvar likval ej oofver ALA
samma herravalde. Hvarutaf be-
ror ela detta fr&agar man. Jo,,' o,,'
helt nkelt daraf, blir svaret, att
yttre omstandigheter och innebo-
ende andlig kraft ej aro for ALA
de samma; och harvidlag spelar
foredomet en- synnerligen sigtig
roll! Har barnet cit godt foraldra-
hem, cit hem, dar gudstruktan och
dygd aro hvardagsgaster och en-
hvar soker forega den andra med
CODA foredomen, da erhaller ock
dess So smaningom uppvaknade
CODA anlag en- sadan riktning,
att hela dess lif blir en- fortsatt
vandring pa det rattas och sannas
vag Notes daremot barnets efter
en- utgangspunkt for slit gorande
och latande spejande oga af endast
daliga foredomer; d& ar det i
sanning att beklaga, ty ingenting
formar So i grund och botten for
derfva cit annars adelt mennisko-
hjerta, som just det daliga foredo-
met. Undantag fran denna all
mama regel kunna nog So i det
ena som andra fallet gifvas, men
de blifva dock endast undantag
och kunna blott som sadana be-
traktas. Sasom dagrar pa en- an
mars Oyster tafa ofver mensklig-
hetens historic fortjena de emel-
lertid att q falla glomska man
skanker det CODA, hvar helst och
huru det an upptrader, slit fulla
erkannande; afvcn ON man pa
samma gang 81 kan underlata att
beklaga dess sallspordhet. Men
hvilket varde skulle ock det CODA
ia, om det 81 finge betraktas for
h&llande till dess motsats. Oar
inga Observation-Disclosures gifvas,
dar finnes for ofrigt ej heller n&-
gonting mera framstaende, mera
vardetullt an det andra, ON man
namligen kan tanka sig cit dylikt
tillstand; mon vi tro ej, att
foredomet till&ter ett sadant anita
gande. Det ar namligen icke
allenast af stor betydelse med af-
seende pa barnets utveckling till
godt eller ondt, utan utofvar afven
ofver den till &ren komne slit infy-
tande. "Sag mig med hvem du
umgas, och jag skall saga dig,
hvem du arp heter det, och i
dessa ord ligger just losningen af
den for mangens lefnad vigtiga
fragan: hvarfor blef han sadan,
som hade So godt att bras pa? El-
Ter: hvarfor blef hans lif forfeladt,
som hade cit So godt hem ?-Det
ar foredomet, det daliga exemplet,
som gjort honom till hvad han ar,
hvadan det ligger mycken vigt
uppa, att man ar noga vid valet
af umgange. Det daliga umganget
sanker oss genom sitt daliga fore
dome, omarkligt mahanda, men
sakert till sin egen moraliska
standpunkt; utan1 att vi ana det,
siunka vi sd smaningom ALT dju-
pare och mar vi slutligen en- gang
kanske fa ogonen oppna, blir vart
uppvaknande bittert, ty det visar
da med forebraelsens blick pa den
stund vart lif, da det daliga fore
domet forsta :g&ngen narrade oss
in pa det ondas STRAIT. Darfor:
valjen vart umgange med urskili-
, ming? Men det ar 81 nog med,
att vi sjelfve CORA det; ma Vi af-
ven Sc till, att den uppvaxande
ungdomen stadse char CODA exem-
pei for sogonen! Ma foraldrar,
malsman och larare harutinnan
racka hvarandra handen, och man
gen annars sforlorad SOM skall
raddas for det rata fadershemmet !!