Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1879-04-24

ke langre arfdet hogsta, SOM t. o. m
Sc en- fara i utvecklingen daraf, de i'll.
ska delta 'shansynens'' sammansatta
tecken, de aro lika manga och broki.
ga, dessa hansyn, som lapparne flag
gans 6fre qyadratbit. De, for hvilka
ater det norska ar och allan It'd skall
blifva det h6gsta, de halla fast vid
den enbart norska flaggan, stortin-
gets fran aren 1921, 36, ~; var vun.
ma nationala yag, den som stortinget
gick vidare pa. ar 1871, da det med IT
roster f6rkastade det senaste-Jag
hoppas det Observation-Disclosures.
Unionsmarket maste ut, tillika med
ALT som det ar.tecken for och lockel.
Sc till. Var sf6renipg ar icke sofh
J Storbrittaniens, Schweiz's, Ameri-
kas; och den sskall aldrig blifva det.
Darf0r ar ocksa ett unionsmarke, som
motsvarar dessa staters, en- osanning,
en- f0rf0rande osanning. Unionsnar-
ket ar teckeas pa EFT slog at foremimg,
som icke ar par och som Gldrig skaI
vorda par. = -
Sa klar och eakel an denna SAX ar
hafva dessa dagars strid uppenbarat
en- vaxande ersdighet begrepren ON
foreningens vasende och NAL och en-
okunnighet, som verkligen ar farlig.
Det visade sig cit omfang, hvarom
vi ej hade nagon aning, att unionen
redan omfattas med samma kanslor
som faderneslandet. Och det visade
sig, att t. o. m. bildade man och qvin-
nor hade gl0mt eller kanske. aldrig
kannt den kamp, vi fort for haggan,
som svenskarne (genom konungen) pa
sin It'd togo och satte upp sin, Aide
les som en- erofrad SAX (?) Efter det.
ia frammande grepp i var fagga sta
unionsfargerna qvar som marken. Sa
ar det enligt sakens historic, sa ocksa
enligt dess vasende, ty unionsmarke
fora erdast de slater, som gait upp
hvarandra. Darf6r verkar delta tec-
ken, SOM sa manga dessa dagar kal-
lat "ett stolt tecken," nedsattande i
utlandingens ogon. Ingen, som rest,
kan tviha harom. Ty mar en- liten
och en- storre bara samma marke, tror
framlingen, att den lille gait upp
! den st6rre. Och delta skall nagon in
billa Oss att var sj0man ar ''stolt" Of
YER. Da kan man med st0rre skal
saga, att han ar stolt Ofver sin Okun-
nighet.
Jag ar glad ofver delta faggfor-
Stag, ty det har visat oss en- fara och
gjort oss vakne. Redan nu tanker
| jag att man skams 0fver hvad som
| under den mot fosterlandskanslan
brottsliga upphetsningen sades. Jag
tror icke att nagon langre will vidhal-
la att de man, som villa hafva osjalf-
staudighetens tecken bort ur flaggan
liksom ur vart vasende, skola DIVER
holjas med f6rakt, aro jamngoda med
snokar, villa besudla var hagga skola
svaras med orflar, f0rtjena cit godt
kok stryk, lagga f0rsat, aro uppvigla-
re och agitatorer, mot hvilka p0beln
Dor upphetsas till hvissling och stem
kast. Jag tror att man skams har0f-
yer nu. Men det har varit guild
vardt, att den visat sig, denna veder-
stygglighet, ty den har salunda vuxit
sig stor utan att de f1este af oss hade
aning darom. Jan kanner, utom vart
eget, intet annat aktningsvards folk,
| bland hvilken det kan vara mOjligt
| att ia afven den obildade hOpen att
med hyissling, skallsord och stenkast
f0rf0lja de man som aratal fort fri.
hetens och sjalfstandighetens talan
| bland dem och varit den ringes mails
man mot de store. Jag tror att det
skall sakna slit motstycke, att den
man som skrifvit de nationalsanger
som folket for naSvarande sjunger,
f0rfoljes pa det raaste satt, emedan
han st0djer ett fosterlandskt f0rslag.
Och mar man f0rkanslan af att vart
nationella warn, stortinget, skall CORA
detsamma, samlar sig utanf0r dess
hus for att hvissla och hama, sd ar
delta det starkaste tecknet som fire.
dens It'd kan fas pa huru nodvandigt
det blifvit att fjarma splittringens
och oredans tecken liksom dess vasen-
| de. Det sista skall Ell ske samma dag
som det f0rsta, ty det ar vordet max
tigt bland oss, men nu kama vi ia.
ran; malen for vart arbete sta ater
klara och hanforande.
Bjornson fortfar:
"Men hvad skall man svara Sveri-
ge?' Det far framtiden visa. Villa
icke svenskarne med aktning Sc pa
var vaxande sjalfstandighetskansla,
SO ar delta annu ett skal for oss att
okuhigt folja den vag, pa hvilken al
lena vi verkligen kunna varda cit
folk; for oss gifves ingen AMMAN.
Men jag vet sa visst min sjal, att
jag alskar Sveriges folk, att jag den-
ma SAX aldrig har tankt en- hatsk tan
ke mot nagon svensk, att de af Sveri
ges baste man och qvinnor, som det
ar min arofulla lott att hafva lart
| 1,1r 10
mig och liksom de forsta mig, f0rsta
ALA bland oss som manligt f0ljt sjalf-
standighetens ande. Jag tror ej att
jag kan anses for smickrare, hvarje
fall har jag stundom profyat pa att
saga sanningen under farliga omstan-
digheter och da botas man for lust
till smicker. Darfor hoppas jag att
jag tros, mar jag sager: jag har left
lange bland Europas folk; men Jag
kanner intet, hos hvilket adelmodets
kansla So latt vackes som hos det
svenska. ALA folk. alltsa afven det
svenska, har sin sjalfkarlek, sin en-
vishet. Men aldrig pa nagon punkt i
delta folks historic har det saknats
man som rest sig mot denna, ON det
ock skulle kostat lifvet. Skulle det
visa sig har-det samma skulle ske.
Delta ar mera en- norsk SAX an en-
svensk. Sveriges fagga ar skamd ge-
nom unionsmarket, det ar den 'f6r
del,' som svenskarne har af det.
Men 6fver oss, den lille, kastar det
ett falskt skinner och ar bland oss
lockbetets, oredans, splittringens tee
ken. Det ar mot folk bland oss sjalf-
We striden ar rest, for deras skull
skall market bort. Jag hoppas att
Sverige skalI f0rsta delta, mar det sa-
ges. I ALT fall uppskjuter jag att
svara, till dess de talat.
Slutet af Bjornsons uppsats utg0r
cit pavisande af det ovardiga satt
hvarpa ssinteligensen" Kristiania Ia
tit sin ovilja taga uttryck och sar.
skildt af tidningarnes Morgenbladets
och Aftenpostens upptradande spet-
sen for pobeln.
Gaturoligheterna Kristiania fort.
foro Lordags ID. Is Mars). Planen
var att hvissla utanf0r apotekar Thau-
low som holl stor middag for Bjornson,
sedan utanf6r studentf6reningen (Vul-
lum) och darefter hos Sars och Berner,
hos bvilken senare f0nster skulle slas
ut. Helt blef icke programmed utfordt,
halst bland nassau afven funnos Aere
af faggforslagets anhangare.
Man si6ng emellertio f1ere af Bj6rn.
sons sanger (hvilka anvandas som ett
slags vapen mot honom) utanfor hans
gamla mors f6nster, forsokte sla in
| f6nster hos Berner, men misslycka.
des. Pa Universitetsgatan slacktes
ALA Inns och stangdes ALA portar, da
hopen narmade sig studentsamfundet.
Polisen ingrep "a aere stallen och ut.
delade battongslag hopen utan anse-
ende till person. I spetsen for ''po.
beln'' lar atskilligt flint folk' hafva
gait.
| Imotsats till dessa meningsyttrin.
gar fran hyilka den anti.Bj0rnsOnska