Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1879-11-27

Hvem kommer icke ihag sagan ur
Tusen och en- matt ON en- adelsten, ,hvil.
kens ljus kunde en- hel timme upplysa
ett rum? .Sa mycken poetisk ofver-
drift, som an ligger denna berattel.
SO, finnes det verkligen vissa diaman-
ter och husspat arter, till exempel
chlorophan, hvilka lysa mork er, r,likval
endast ON de blifvit uppvarmda eller
en- langre It'd varit utsatta for sollju.
set. Samma forhallande ar det med
konstgiorda lysande stenar, hvilto of.
ter en- langre solbelysning gifva on
praktfull fosforescens. Att gnistor
uppsta vid Stag mot ainta, att Illus
utvecklar sig, mar man s0nderbryter
krita eller stoter socker / en- mortel
och att blandande gnistor beledsaga
den elektriska str6mmens ofverhyt-
tande, ar allmant bekant.
Men hvaraf kommer sig da, att
6gat kan lysa m0rkret? Aterspeg-
lar det solliusets F6rsiggar en-
f6rbranningsprocess dari Ar det
fosforescens eller ar elektricitet den
verkande kraften! Den, som hort
talas ON lysande salter, lysmaskar, ly-
sande fjarilar och skalbaggar, ar bold
for det anita gandet, att 0gats lysande
beror pa fosforescens vissa natur-
forskare hafva dock antagit, a tt fore
teelsen orsakas af elektricitet, da dar-
emot andra antagit reAexen af utifran
infallande illus som rata orsaken.
Det forsta mera offentliga fors0k,
som adagalade. att det sistnamnda an.
tagandet ar det rata, gjordes af ma.
turforskaren Hassenstein och anato.
men Solemn, sallskap med ett an.
tai lakare en- kallare under anatomi'
salen Berlin. ALA f6nster och dor.
rar voro sa noga tillslutna, att ljuset
blott kunde falla in genom enda liten
oppning. Sa ofta delta lila hal 6ppna.
des, lyckades det genast for de narva.
rande att angifva platsen, dar en- i
kallaren medford katt befann sig,
men 81 smart ljusoppningen tillstang.
des, h6rdes de NEST motsagande upp
glitter ON kattens plats.
Delta f6rs6k kunna vi narsomhelst
upprepa. ON en- katt kommer emot
oss ur ett m6rkt rum, sa lysa hans
6gon, emedan det genom den oppna.
de dorren infallande ljuset intranger i
dem. ON 6gonen fortfara att lysa,
afven sedan dorren blifvit stangd, sa
bora vi icke f6rundra oss dar6fver,
ty det maste da nagonstades finnas
en- springa, som genomslapper till.
rackligt med illus, for att kattens
6gon skola blifva lysande.
Formagan hos vissa rofdjur och
foglar, hos hajar och andra dur, att
81 kunna samla ljuset ogat och
aterkasta det, beror pa en- glatt, CLAN
sanda, kalkhaltig hudbildning i 6gat,
hvilken hos menniskan allmanhet
saknas. vi kunna haraf finna, att
mennisko6gonen icke lysa m6rkret
och att, mar sadant handler, dessa
ogon aro individuella undantag. Lik.
som ALT annat ovanligt, sd har afven
cit sadant forhallande alltid nagon
slsgs vidskeplig fruktan till fold och
harvidlag afven afvoghet mot egaren
af ssdan egendomlig .synapparat.
Fysiologen Brycker berattar, att hans
f6raldrar ssgo sig af sin omgifnings
vidskepelse f6ranlatna att afskeda en-
tjensteficka endast darfor, att hen.
mes 6gon lyste m6rkret.
Mar det nu en- gang ar bevisadt, att
6gonen endast kunna lysa med lanadt
ljus, sa fnner man att uttrycket "lysa
i m6tkret'' icke ar alldeles exakt; ty
mar fullkomligt m6rker rader, sa
traffas 6gat icke af nSgot ljus och
kan saledes heller icke aterkalla sa-
dant. Mar det salunda berattas, att
Tiberius kunde lasa, afyen sedan det
bMfYit morkt eller atminstone nastan
.m6rkt, So kunna vi yara forvissade,
att 50 ej var f6rha haliandet.
Den redan omnamda filosofen
lBrycker Wien antog, att ALA 6gon
skulle kunna bringas till att lysa,
emedan de maste reHektera en- del af
lljuset, och han bevisade delta helt
enkelt med EFT f5rs6k. som han an
stallde med en- blindlykta. Tacker
man namligen den anyanda liuskallan
med en- skarm och skadar nara f0rbi
densamma in uti ett mennisko6ga. SO
laer man att detta lyser. Genom def