Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1879-09-25

! ger skulle bakas / grannens stuga
Alt. var saledes val bestaldt. Mel
} da handelsmannen ej hade sin salu
bod forsedd med sadana varor, son
for en- sadan tillstallning var af no
den, blef han tillspord ON han ick'
Vile resa till staden for att k6pa upl
hvad n6digt var. Manner betingadt
sig en- ganska dryg skiutslega, och re
ste med stor tillfredsstallelse 0fver
att hafva kunnat bedlaga ziguenarer
pa nagra rubel. Ziguenarne vorc
mycket verksamma pa dagen fore
br0llopet. Mycket maste lanas och
ALT hvad som blott kunde fas for.
smaddes eli. Brudens NOR, som hon
kallade sig, kom till presten och be.
garde att "a lana hans dotters klad.
ming iemte den ring, som hon bar pa
f1ngret, emedan de 81 hade nagon
brudkladning och vigselring. Hen.
nes begaran blef uppfyld med det
vilkor, att ON kladningen flackas eller
sonderrifves, sa kostar den ito rubel.
och ON ringen gar forlorad, sa kostar
den fem rubel, hvilken summa zigue
nerskan 6kade med dubbla beloppet.
Kladningen forsoktes, passade bra,
ringen gick an; alltsa var ALT pa det
klara
Sedan man ofvertygat sig ON att
kramhandlaren rest. till stadep, kom.
mo tva ziguenorskor till hans hustru,
och bado ON att ia stalla ordning
for festen, Kort darpa infann sig en-
tredje for att handla litet pranikor for
de sma fru handelsmanskan gick i
boden med den sistkomma, en- al de
andra tog vattnesan och bad pigan
komma med att hemta vatten; den
tredje skickade sonen, en- nio ars poi.
Ike, att hemta svagdricka. Blifvep
allena l stugan undersokte hon sin
nyckelknippa, fam en- passande nyc-
kel till cit litet skrin, som stod pa en-
hylla / knuten. Dar fam hon en-
spackad b0rs, lat dess innehall for.
svinna i egen ficka, laste igen skrinet,
och satt alldeles oskyldig pa banken
da gossen och de andra atervande.
Den Ziguenerska som varit boden
for uppkop bad NIL entraget de bada
andra att komma med till ligret, for
att alta midday. De skulle ju nog
hinna skura golfvet pa eftermidda.
gen. Efter latsadt motstand sam.
tyckte de och aAagsnade sig.
Sedan qvinnorna kommit till lagret,
blef det lif och bradska, hastarne
forespandes, de minderariga stufva.
des vagnarne, tillika med andra sa.
ker.
Presten, som fran slit f6nster ska.
dade denna r6relse, anade Grad, skyn.
dade sig ned till lagret och fragade
ON de amnade resa.
--Nej, nej, hvart skulle vi resa,
f6rr an brolloppet ar f6rbi vi ha
fat lof af forvaltaren att beta vara
hastar darborta pa grasvallarne, dar
sla vi upp vart lager, var sa god och
kom alton pa the.
Tillaggas b5r att presten ej fam
lagret, och gick miste ON det utlof.
wade theet, SAINT fick bidraga till
brudutstyreln med femton rubels
varde.
Da kramhandlaren atervande fran
staden, horde han med st0rsta n0je
berattelsen ON ziguenarnes 6ykt, ty
han fick ju ej ensamt de for resan
betingade fyra ruben utan afven de
uppkopta varorna, hvilka blefvo i
hans varjo. Det var alltsa en- duglig
affair.
En- vecka senare infann sig nSgon
kund till liqvid. Rakningen upp-
gjordes, penningarna skulle laggas
till de andra skrinet, men dit kom-
mo de Ell den dagen. Hvad hade
kommit At gubben? hans lemmar
skalfde, stun satt han och stirrade
blott. Men ALT som det dr0jde, klar.
made det upp for honom, att han ej
var bedragaren, utan den bedragne,
fyrahundra tjugufem rubel kostade
hans stadsresa.
Ofvanstaende har jag upptecknat
for att det ma komma till allmanhe-
tens kannedom, huru slangde zigue.
narne aro att stjala. Afven Finland
stryka iu nagra famlljer omkring.
Det wore 6nskligt ON afven andra
tidningar inforde ofvanstaende. till
warming for ALA dem, som komma i
ber0ring med dem.
Nagra veckor efter ofvanstaende
handelse gick en- af kyrkobyns bon
der, en- dagdrifvare uti skogen att
s6ka swamp. Utkommen pa vagen,
som gar genom skogen, motto han en-
skjutskarl, som hade en- hast f6rspand
och tire bundna bakom karran. Han
igenkande k0rsvennen en- af de zigue.
mare som stulit penningarna af kram.
handlaren. Bonden ropade af ALA
krater: "Wasili, Paval, Potter, hit,
hit fort, har ar tjufven." det samma
gjorde han min af att gripa i tygeln;
ziguenaren nyttjade visst pisken, men
fick Ell st0rre fart an att bonden ALT
h6ll JENNA steg, ty de efterbnndna
hastarne voro lata, och spjernade
emot af ALA krafter. Ziguenaren
var tvungen att kappa ankartaget, for
att CORA skutan klar. Han lemnade
ALA tire hastarne i sticket for att rad
da sig sjelf, men bonden var ej sen att
svinga sig upp pa en- af hastarne och
satte efter- honom, ALT ropande pa
sina latsade kamrater. Ziguenaren
sag nu att ALT hopp till raddning var
forbi, ty smart maste han stota pa en-
grind, som stod tvars 6fver vagen.
Hast och kara lemnades vid grinder
och sjelf forsvann han skogen. Alt
gick som bonden hade vantat. Hans
f6rsta CORA var att satta sig pa karran
och wanda tillbaka for att fanga de
efterblifna hastarne. Sedan akte han
in byn med slit fyrspann; hastarne
anmaltes hos polisen ooh efter kun.
g6relse infunno sig egaren till tire af
dem, hvilka voro stulna sjutio verst
harifran. Den fjerde hasten och kar;
c, ,.a. t,Ls1I, <;11 lS, fSr