Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1879-05-29

Mimi, vIsoasadag en-
nj midt under h6gsommaren leta ett
100 acres potatisfalt efter en-, mera tiu.
slnde qvinligf potatisbagge. vi aro
uppfodda tillsammans. r. Var karlek
datera sig fran var tidigaste ungdom.
Pa etts -saftigt blad af en- stor gron-
skande ''snoWtlakes' 's.planta sag jag
f6rsta gangen dagens Illus f6rliden
sommar. vi voro enstor familj; jag
ihade manga syskon, hyiIka nu nistan
ALA arc doda och hafya fallit offer for
den mordiska mennisksns f6rstorelse-
lusta. Somliga hafYa dodt af gift,
parisergr6nt tror jag det kallas, som
ibland 0fverstr6ddesl potatis. .standen.
Andra hafva blifvit branda lefyande.
Egaren till potatis.akern kom emellan.
at med en- gammal bleek .kruka, hvil.
ken han hopsamlade Sd manga olyckliga
baggar han kunde E6fYerkomma, hvil.
ka sedan kastades j en- stor eld. Det
var en- hemak syn att Sc ALA dessa ar.
ma yarelser vri la sig under de forfar-
liga plagor giftet eller den starka het.
tan frambragte.i Mitt hjerta svider
annu, mar jag tanker derpa. Det var
EFT underverk att icsso afven jag var
ibland de olyckliges antal, men jag
var alltid f6rsigtig och standigt pa
min vakt. Sa smart nagon menniska
nalkades potatis.akern foil jag genast
ned till jorden och gomde mig, SAINT
genom konst och list undandrog mig
forfoljelsen. Pa narmaste potatis.
stand intill hvilket jag bodde uppvax-
to min alskarinna. Redan tidigt upp.
vackte hennes runda knubbiga leka-
men min beundran. Ack, hur mangen
ljufig manskensafton hafva vi Ell sutit
tillhopa pa samma blad, vaggade af
den milda vestanvinden, tillhviskande
hvarandra ord ON tro och evig karlek !!
Sa gick en- It'd, till vi voro fullvaxta
och riktigt feta, da kom skilsmessan.
vi grafde oss ned jorden hvarest vi
vistades en- lang, lang It'd. menniskorna
saga endast omkring 2 veckor, mig
tycktes dock den mycket, mycket
langre. Slutligen kr0p jag ater upp
dagsliuset. 0 hvilken syn att ater Sc
min alskade Det var ej langre ell
klibbig, otack kottmassa. Det var en-
ung och fager skoldmo med stralande
0gon Ell glansande rustniug, som stod
for nina tjusta blickar. Afven min
egen varelse var betydligt f0randrad
till sin fordel. vi f6rnyade vara l0f.
ten ON tro och karlek SAINT borjade
genast ata utaf Diet lila gr6na vara
vanne1 och anf0rvandter hade lemnat
qvar af potatis.standen, ty vi voro
ytterst hungriga och hade Ell mycken
It'd att tanka pa karlek. Magen will
ha ut sin ratt framf0r hjertat. Smart
kom h0sten med kalla fuktiga natter
och vi kr0po vinterqvarter. Hvad
som handt och tilldragit sig under
denna langa, kalla winter i den s. k.
civiliserade verlden vet jag ej och for
ofrigt intresserar det mig Ell EFT dugg
En- warm solskensdag kommo vi fran
ur vart vinteride. vi omfamnade och
helsade hvarandra med glade. Men
hungern b6rjade smart installa sig.
Jag har nu begifvit mig ut pa hykt
for att finna EFT tjenligt potatisfalt
for mig och min familj. Nj skall We.
ia att vi potatisbaggar playa hafva
stora familjer. Jag har hort att en-
hygglig ung manlig bagge likt mig kan
ON allting gar lyckligt och val, vid
hostens inbrott skryta ofver Ell. af-
komma af en- million kralande varel-
ser. Jag skall riktigt pa min alders
dagar kama mig stolt Diver att vara
''pater familiB' for en- sa respektabel
samling. Nj ser, att det ej al sa litet
bekymmer och ansvar att skaffa f0da
och bostad at en- sadan massa. Jag
har nu farit vida omkring, men 6fver.
ALT der Jag funnit potatis planterade,
har jag ock fupnit tlera af nina likar,
som sutit g0mda bakom kuporna och
vantat att vaxten skulle skjuta upp
ur jorden. Jag tycker ON den har
platsen, tillade min spraksamma bag
ge, ''och tror att jag hemtar min sk6-
ma och slar mig ned harstades.
Undertecknad f6rsakrade, att han
ej tankte plantera mera potatis an
hvad som var nodvandigt for eget be.
hof, SAINT att han for ofrigt tankte
emottaga ALA potatisbaggar, eho det
yara ma, bade med eld. gift och ALA
mojliga f6rstorelsemedel. Min CAST lat
dock ej afskracka sig af dessa hotelser,
utan svarade att han, hvarhelst han
an kom att bosatta sig ej gjort an.
sprak pa gastfrihet eller ett hyggligt
bemotande, utan visste att han och
hans afkomlingar hade att skydda sig
bast de kunde for de ondskefulla for
sat och snaror, menniskorna satte for
dem. "Men," tillade han, s'ni plan
terra edra potatis ALT for sent. Jag
tares af hunger och alskog SAINT har
ej It'd att vanta till dessa hinna vaxa
ut, jag maste fortsatta min resa och
Sc mig efter tidigare satt potatis.
skulle jag dock ej finna hvad jag letar
efter, kommer Jag hit tillbaka."
Pa en- hoAig forfragan huruvida Ell
mr. Bagge for sig och sin omtalade ia.
mill kunde atn6ja sig med vida gr6n.
saker, utan just anstalIa skada och
forodelse pa en- vaxt som mqepnliskorna
odlade till naring och f6da, svarade
han: "Jag har visserligen nu under
denna svara It'd f6rs6kt ett par gan.
ger att hemta f0da af vida vaxter,
men min mage star eli ut dermed. En-