Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1878-04-11

Ocus IOCh. .%ouMd1Ao1f uOu blA S1u AOiA0
och man-oveta forstas-"kan du
da aldrig lara dig att hanga upp dina
saker eller, tankersdu att jag 81 har an
nat att CORA, an springa .efter dig So
lange du az husete"s. .. ~ ,.,.4s;:; =.
Han svarar 81 I; men,. da han, med
en- suck af lattnad sjunker ner Vid slit
safe vid bordet, sager han: .s..f ,,...-
*ssHvad fattas den. daliga lampan !?
Ar oljan redan slut, eller har icke gla.
set blifyit rengjordt?. l. Den lyser icket
battre an en- yanlig 1ysmask. . ,;g.z.: {.
..'skrufva upp den da,''' ar hennes
milda svar. ..Den 1yste bra da jag sat.
to den pa bordet, men kanske barnen,
ha rort den. De kunna aldrig halla
sina fingrar ett 6gonbick fran att 60,
ra nagot ondt.''' ,.... .,,>. 80. q.
alag skall ge dem jag ON de ej hal
la sig pa mattan p y ..ss. 5s,s..,,..-
Harefter uppstar en- stunds tystnad,
endast .afbruten af bullret af begag-
nadt porslin och manufakturvaror.
Sa hor man en- hyiskning af en- af de
sma, som afbrytes af modren en- gall
tonart:
sssIcke en- munsbit mera, det sager
jag del! Dn har haft nog redan. Jag
tanker inte' att stanna uppe med DEF
hela natten, min froken, och ju forr
du slutar att lipa desto battre for DEF,
kom ihag det!' r., 49,. i. -
+ Den tilltalade ser pa sina syskon
och kastar afven en- f6rstulen blick
pa rfadrens ansigte, men da hon ej
marker nagon sympati dar, sysselsat-
ter hon sig med att "gora gubbar'' at
sin NOR, till stor uppbyggelse for sina
syskon. z...,....
Maltiden ar slut-den treAiga Lor-
dagsqvallens maltid-och da. den till.
fredsstallde fadren stracker sig bella.
ten sin stol och ser drommande pa Ia
gorna som dansa kaminen, sager han
till sin f6rstfodde:
''Har du huggit smaved for NOR
gon?'' Han har naturligtvis icke
gjort det, och svarar darfore:
t'Jag skall just nu ga och han
skyndar efter hatten.
''Det ar det basta du kan CORA, och
kommer jag hem en- AMMAN gang och
dnner att du.. ej huggit smaveden,
kommer det Ell att fnnas ett helt ben
din kropp. F6rsok att komma ihag
det !"
ssJa, pappa."
"We1, satt dina stofor i rorelse."
De sattasi r0relse, under det fadren
atervander till sin fora sysselsatt-
ming, att betrakta lagorna och med sim
net troligen fylldta glada forespeglin-
gar ON den kommande hvilodagen.
'sskall du ga ut i qvall eller skall du
sitta dar hela natten e. fragar hu-
strun. Han Wander sig ON och be.
traktar henne. "Vi maste ha nagon-
ting for middag morgon, och jag will
att du skall ga till Adams och hora
ON min hiatt ar fardig; och Tom ma
ste ha ett par skor; och icke en- smu-
la blanksvarta fnns har huset,' - fort
satter modren. "Du kan lata Bur-
roughs veta, att det sista sm0ret som
han sande ej var tjenligt ems for f0da
at svinen, och att ON han Ell har nagot
battre an det, sa beh0fver han Ell SAN
da nagot till oss. Det wore bast att
du kopte ett stycke flask medan du ar
ute; och ON du ser Parks, sa fraga ho-
nom mar han kommer hit och lagar
vaggen. Han har slagit af rappnin-
gen och sadant star det nu och det tie.
mar ingenting till att forsoka att stall
la nagonting ordning imam vaggen
blir rappad. Jag kan icke f0rsta hvad
den gamle token tanker pa som kan
lemna EFT rum ett sadant skick.''
Efter denna lexa reser pater famaile
sig pa sina f0tter, kastar en- sista lang.
tande blick pa den yarma kaminen, och
onskar veta hvar hans haiti och rock
hafva tagit vagen, och ON ingenting
kan IA vara dar det lemnades. Hon
sager honom da all vanlighet att ON
han sage efter dar han borde, sa skull
lie han fnna det utan nagot besvar.
Han fnner dem, och gar sedan ut j
koket, men ett 0gonblick senare kom-
mer han tillbaka rod som en- tupp och
fragar haftigt ON det vore m6jligt,
att ia ha en- korg huset for omkring
fem minuter; foljer missnojd efter
sin hustru; och blir annu samre till
mods da hon gar ratt till korgen, visar
honom den och fragar honom bitande
ON han tror att han skulle kunna Sc
en- lada ON den stod framf0r nasan pa
honom. Pa delta satt ofvervaldigad
af det ifgifvande intrycket af ett
i gladt och karleksfullt hem, tar han
korgen pa armen och gar nedat gatan,
lemnande sin trogna maka att sta
/ SOLu 6u kluCSloh Huk uC1ldA UetA AOh
och de preserverade barren, och att af.
sluta arbetet for qvallen. Da han
kommer till grinden, oppnar hustrun
dorren och ropar efter honom: s'Kom
ihag att kopa tandstickor medan du
ar ute, det fnnes ej5en enda i huset !;
och STAMINA icke borta hela natten, ty
jag ar tr6tt och 6nskar ga och lagga
mig anstandig tid--om m6jligt."
. E"Ga till sangs da och hall munnen
pa dig sedan,'' och med denna afskeds'
I helsning fortsatter han sin vandrine
/ i m6rkret. Det ar eli kandt hvad har
: egentligen tankte-kanske pa der
/ smart intradande sabbaten. Da har
! trader in den ljusa och rymliga bu
{ fiEnn evnc n nt tVd1ionT, Aft han ar viz