Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1878-10-17
Lef 81 6fver dina tillgangar.

mad och bedrageri, manga satt att
svika och skada sina broder, och
det afven sadana, som allmanna
lifvet iche aro belagde med namn
af stold. Den, som lefver ofver ST.
ma tillg&ngar m&ste raknas bland
deras antal, hvilka ofvertrada
Guds sjunde bud, ty man maste
lefva pa andras bekostnad, m&ste
tillgripa andras medel for att be-
tacka bristerna slit eget forrad.
Lat vara, att han gor det pa cit f.
mare satt, an inbrottstjufven; lat
vara att han lefver pa vanskapli-
caste fot med dem, hvilka han be-
drager; sa eyer desto mindre cit
tjufveri rum. ia, fo, syndandet ar
mangen gang har sd mycket sva-
rare, som logn och falskhet, bedra-
geri och oforskamdhet ofta forena
sig med tjufnaden. Den, som lef-
YER ofver sina tillgangar, franz
staller for dem, hvilka han will be-
stjala, sin stallling vida fordelak-
tigare an den ar; han missbrukar
pa det grofsta sina vanners fortro-
ende. Hans forsakringar aro fall
ska; hans handslag logn, hans le-
ende eli snara. Han ar ofta So foga
ga nograknad att han, ON tillfalle
gifves, ar i stand att uppata enkors
och fade1losas brod. Det sofvande
samvetet hindrar honom icke.
Han glommer rakenskapen, han
glommer betalningsdagen.
Att lefva ofver sina tillgangar
ar att lefva sasom en- tjuf, midt un-
der oct man will gala for en- arlig
och hederlig menniska. Lagen
straffar den, som gor falska pen
ningar; icke mindre straffvard ar
den, hvars hela lif ar EFT falskt
mynt, cit fortsatt strafvande att
bedraga och svika sin nasta. Men
afven andra hanseenden ar det
ett forsyndande att lefva ofver ST.
ma tillgangar. Fran hvarje mem
niska utgar EFT exempel, som kan
leda till efterfoljelse. Mar nagon,
som har slit oga med fortroende
fastadt pa en- AMMAN, ser att denne,
hvars Misunderstanding och kanda
tillgangar icke aro ofver dem, som
han sjelt har, lefyer ett yppigare
lif, So ar delta exempel sa forle-
dande, att han borjar ga samma
vag. Yppighet har en- stor fo6rma-
ga att smitta. Det gar latt att
blifya indragen den forstorande
hvirfveln, lsynnerhet som spe och
beskyllnlngar for snalhet ganska
ofta utgjutas ofver den, som icke
viii folja med strommen. Med cit
yppigt lefnadssatt foreman sig ofta
olust for hvarje anstrangande ar
bette, hvarje allvarsammare syssel-
sattning. Till arbete, till .nyttig
verksamhet ar menniskan skapad.
Det utgor i.sjelfva verket hennes
sallhet, hennes lycka. Frisk sjal
och frisk kropp forutsatta vasendt-
ligen arbete och nyttig verksam-
bet. Ingenting bliri iangden me-
ra trottande ,mera forslappande,me-
! raolyc sbringande, an att blott niu-
ia. I cit hus, dar man lefver oofver
tillgangarne, blifv, medlemmarne
fforr eller senare olyckliga, och def
J: iieke blott de aldre af dem, utan af-
ven de yngre. I'm at dc sakraste
vagarne till att gors barnen olyck-
liga al, att deras aldrar fora ett
lif ofver sina tillgangar. Ytter-
igare al ieke att forbise den fal-
ska stallning ett annat hanseende
hvaruti ett sadant lefnadssatt in:
leder. Iyarje menniska al plig::
tigt att sin man HE lpa ocn IN.
derstodia sadane, hvilka genon
oforsk Ida lidande len, q yckor, siuk-
domar och sadant mera blifyit for. for
satta j ett lage, dar de Ida nod
. aaifYensom oek att i sin man bidra.