Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1878-06-13
Eft .f0rAuget ord Z

kan. som vi af erfarenhet nogsamt'
gveta, merE amen gang 7yerka torande
med afseende pa samlefnaden man
och man emellan; och huru ofta CORA
vi ,oss eli det ,oaktadt skyldige till obe-
tanksamma, ia, rent utaf lattsinnigaa
uttryck och uttalanden! ettobevas'
kadt 0gonblick halkar# ett forAuget
ord So latt dofver vara lappar, men vi;
besinna ej,g att detta ord, en- gang ut-
taladt, ej kan ahanvisas till intets natt.'
+sa 35obetydfigt det an i5sjelfya verket'
kan tyekas yara, kqnna ikval dess
verkningar mangen gang varda obe-5
rakneliga, ty det kan likt,layinen, un-
ders slit lopp vaxa ut till ofantlig stor-
lek>och mer an en- gang hamnande
aterfalla pa sin upphofsman., I basta'
fall kan yisserligen dess m6jligen oro-
vackande betydelse ga f0rlorad; eller
studsa tillbaka mot diverse endets STAR
ka SKIOLD eller liknojdhetens hardai
pansar, men tyvarrtal for ofta orsa-
= = : = -
kar det f0rfugna ordet ledsamheter
af allehanda Stag. Det borde darfore
ligga en- hyar af oss yarmt ON hjertat
att taga vara pa ord, isa att Wei &C.
nom dem sbereda hatets eller tvedrag-
tens onda ande rum ibland oss och
dymedelst skaffa bade oss .sjelfye och
andra mangen Oyster stund. Ofta
fraga vi oss sjelfve, hvad orsaken kan
;vara till ett eller annat missf6rstand,
ett eller annat mer eller mindre obe-
.hagligt upptrade emellan oss sjelfye
och nagon medvandrare, men villa !
Z de fiesta fall Ell gerna medgifva, att
orsaken. .dartill m6jligen kan, ,ligga i
cit af oss falde uttalande, hvars inne'
b0rd vackt ond blod och framkallat
missn6je. Det ena ordet foder, som
vi ,ock veta, So latt}d andra, och
utan att villa vacka den storm, som
vi ofrivilligt frammanat, kan det Sc:
dan SO latt banda att vagorna varda
oss ofvermaktiga. Det lila ordet,
i som vi sa besinning och till och
med utan all berakning framkastade,
blir salunda oss en- kraftig naming att
cha tand for tunga' under komman.
de dagar, och lycklig den, som ej be-
h6fver Sc denna naming ALT for ofta
uppreppad vi pasta ofta5med myc-
ken f0rkarlek, att lifyet ar en- strid,
men CORA oss ej besyar med att mar
mare utforska grunderna och skalen
till denna strid. Gjorde vi det, sa
borde vi ock mer an ett fall hnna,
att ett enda litet ord, som vi olyck-
ligtvis rakat falla, varit en- vasendt-
ligt medverkande orsak till att llfvet
bibehaller atminstone en- del at slit
krigiska .utseende. Men hvarfor ej
s6ka bidraga till en- lyckligare foran.
dring i delta hanseende atminstone
darigenom, att vi hvar sin stad, s6k.
to alfalfa oss ifran hvarje ord eller
uttryck, som mojligtvis kunde vara
af beskaffenhet att pa EFT eller annat
satt sara eller vacka ond blod, sokan-
de, sa vidt m6jligt, folja skriftens
naming: 'sedert tai skall vara ia, ia,
nej, neil" Delta skulle jul hog grad
aterfalla valsignelserikt pa oss sjelf-
va, pa samma gang det skulle undan-
sopa manget dystert moln pa andras
lefnadshimmel; det skulle at vart in
re bereda det lugn och den frid, som
aro maktiga att gjuta s0tma i sjelfva
profningens kalk, och framstalla oss
sjelfve som menniskor, de dar lart sig
fatta betydelsen af h6ga sanningen
ssFrid pa jorden." Och hvarfore
ssprata bredvid munneD 2" vi kunna
ju darpa intet vinna, men val forlora;
ty ON ock f0rlusten Ell alltld kan ma
tas efter de allmanna berakningarnas
mattstock, sa kan man dock vara for
vissad darom, att hvarje rattankande
och f6rstandig menniska skall skanka
den, som lattsinnigt och obetanksamt
later tungan l6pa, ett valfortjent
misstroende = # ~