Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1878-05-30
AlIv,alr i william.

aUvad du allyarligt will, du afven
kan," sager skalden, och yisst ar ock,
att en- kraftig villa formar lnycket, da
hon allvar ar. Det ar darf0r ej alltid
81 uteslutande beroende af if0rmagans
storlek, huruvida vi kunna utratta
det eller .det, utan det allvarliga j
william ar tvartom mer an en- gang det
afg6rande idylika fall. Mennikan, pa
en- gang sa stor och sa liten-stor i
f6rhallande till .6friga skapade varel.
ser; liten jemf6relse med skaparen
kan pa grund haraf vara, menskligt
attsse, jemfijrelsevis svagt utrustad i
rent kroppsligt hanseende och forefal-
la obetydlig, men 'det oaktadt verka
djupt ingripande 81 val andras som i
slit eget lifs utveckling; hon kan med
cit ord ucratta mycket godt saval mot
sig sjelf som andra, men tyvarr afven
mycket ondt. vi villa dock dag en-
dast taga hansyn till allvaret, for sa
vidt det uppenbarar sig i ett adelt
strafvande, det godas och rattas
tjenst.
Pa allvar william beror mera an vi
kanske sjelfve villa erkanna. Hvad
ar det exempelvis val, som pr6fnin.
gems stund, da var lefnadshimmel
star hot;,nde och Oyster och lngen
hoppets stjerna. hvarthan vi an blicke,
sander sin strale oss till notes, hvad
ar det val da, saga vi, som uppehaller
modet och gifver styrka att underhal-
la den svaga lagan pa f0rhoppningar.
mas altarhard, ON Ell det allvarliga i
william! vi aro mahanda medvetna at
nagon svaghet, som bragt oss darhan,
men kama inom oss en- allvarlig on.
skan att afhalla oss ifran EFT aterfall i
sdenna svaghet, och 6fvergar denna ON.
skan i allvarlig villa, da varder den
ock var raddande engel. Huru man
gen menniska stod Ell fallets brant nara,
men raddades af en- nyvaknad villas
kraft slit inre' Sc pa tjufven, Ell ia
vi val,betrakta ett aterfall i brottet
hos honom som nagonting annat an
som en- fold af bristande battringsbe'
gar, brist pa allvar william att aterga
till ett battre! Fins hos honom villa
att uppratta sin moraliska personlig-
het, nog kommer kraften, ON bonens
vinge ej mattas och allvaret Ell for.
lorar sin skarpa. 1ngen gar namligen
forloradz mellan branningarne pa ii:
dens hat, som will raddas. Det ligger
Yisserligen nara till hands att kasta
skulden for en- oss traffad olycka pa
"0det," pa samma gang sokande Of
vertyga oss sjelfve och andra att det
Ell l6nar modan att spjarna mot delta
ode; men huru vi an s0ka bedraga oss
sjelfve och andra, later dock samvetet
eli bedraga sig, ty med orubbligt all
var 6fverbevisar det oss darom, att
hyad vi kalla 6det endast al de ound-
vikliga foljderna af vart eget tanke-
och handlingssatt. Det ar ock pa
grund haraf man kan vaga pastsa, att
"man ar sin egen lyckas smed." ty
man skapar ju salunda mer an ett
fall slit ode: sin lycka eller sim
olycka. Det ar salunda ingalunda
likgiltigt, huru vi betrakta llfvet och
dess sma bekymmer, eller huru vi
med anlednng daraf s0ka att fylla
var lifs.gerning, Villa vi med allvar
yart sanna basta, d. v. s. ar det oss ej
likgiltigt, huruvida .vart lif varder
f0rfeladt eller eli. da h0fves det oss
ock, att pa allvarets grund soka fota
hela var lifsverksamhet. Cora vi ej
det, da varda ej heller frukterna at
var verksamhet, vart lif, af den be.
skaffenhet, att de ega nagot varde in.
for den eviga rattvisan. Will man ett
godt och arligt NAL, sa maste man ock
valja medlen: endast pa raka vaga1
kan salunda det hogsta malet vinnas
och rak ar ater endast den vag, vid
hvars sida allvaret star sasom vag
visare. Hvarje strafvan att nalkas
delta NAL pa andra vagar varder ocE
darf6re fruktl6st.
Ma vi ock pa grund haraf stadse in
lagga allvar var lifsverksamhet
erinrande oss, att de svarigheter, som
vid hvarje steg lifvet stalla sig val
vag, eli med annat kunna ofvervinnas
an med allvar william, som ar. varit
och skall blifva den maktigaste haf
stangen, dS det CALLER att hoja vart
sedliga varde. -.