Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1878-06-27
K a t t en-.
Huru han varderas af invanarne pa
Bermuda-6arne.
(EBTER MARK TWAIN.)

mo till den lila staden Hamilton,
stannade vi vid en- liten koja for att
"a vatten. Egaren, en- medelalders
man med cit vackert ansigte, bad oss
sitta ned och hvila. Hans fru bar ut
stolar at oss och vi slogo oss ned i
skuggan af nagra trad, som vaxte vid
kojans dorr. Mr. Smith--detta var
icke hans namn, men kan IA CORA
tjenst for tillfallet-fragade oss an
gaende oss sjelfva och vart land, och vi
besvarade hans fragor i allmanhet sa
val vi forstado och gjorde honom gen.
fragor.- ALT var enkelt, anspraks-
lost och behagligt-ja, afven landt-
ligt; ty dar hade vi straxt bredvid
oss en- liten girls och en- boricka,
bunden med ettrep ON bakbenet vid
en- pale pa en- hack dar gras antogs va.
xa. En- qvinna kom af en- handetse
att ga forbi platsen dar vi suite, och
ehuru hon ej tilltalade oss, andrade
hon dock indirekt vart samtalsamne,
Smith SADIE:
ssHon sag icke hitat? Well, hon ar
var granne pa den ena sidan, och dar
ar en- AMMAN familj pa andra sidan;
men det raider en- kold emellan oss nu,
och vi tala icke till hvarandra. Och
dock ha dessa familjer slagte efter
slagte bott vid sidan af hvarandra och
alltid varit pa vanskaplig fot med
hvarandra under en- It'd af cit hun.
drade och femtio ar tills for omkring
ett ar sedan.''
ssHvilken olycka kunde vara max
tig nog att bryta en- sa gammal van
skap?"
"Well, det var mycket lila men det
kunde icke hjelpas. Det handle pa
foljande satt !: For omkring ett ars
It'd sedan blefvo rattorna mycket be-
svarliga har pa platsen och jag satte ut
en- falla for dem har bakgarden. Bag
ge nina grammar b ade en- mangd kat
tor, darfore varnade jag dem for fall
Ian ty deras kattor voro ganska SAIL
skapliga haromkring nattetiden, och
jag antog att, ON de ej holes inne,
kunde blifva skadade utan min villa
De stangde in sina, kattor for en- It'd !;
men du vet hur det ar med folk, de
bli vardslosa efter nagon It'd och sa-
lunda hande, att min sax tog mrs James
fornamsta katt och gjorde "kal'' pa
honom. Pa morgonen kommer mrs
James hit med liket af sin alskling
sina armar och crater och jamrar sig
alldeles som ON ett af hennes barn hade
d0tt. Det var en- katt kallad Ye]ver-
ton-Hector G. Yelyerton-en be-
svarlig gammal slusk, som Ell hade
mera karaktar an ett r0dskinn el1uru
det var omojligt att ia henne att tro
det. Jag sade ALT hvad en- man kun
de, utan att behofva ruinera sig, for
att trosta henne. Men ack ingenting
kunde trosta henne ON jag Ell k6pte
katten--jag maste k6pa den. ,slutli-
gen sade jag att jag just for tillfallet
eli spekulerade i kattor sa mycket
som jag brukade och med delta be.
sked gick hon, tagande katten med
sig. Delta satte p for vart umgange
med familjen James. Mrs James for
enade sig med en- AMMAN: kyrka och
tog sin slagt med sig. Hon sade, att
hon Ell vile ha nagon gemenskap med
nSgon lonnmordare." ," j. ''.'>
"Well, efter nagon It'd blef det mrs
Browns tur--hon, som gick har forbi
nyss. Hon hade en- ohygglig, gam
NAL gul katt, hvilkens hon styckte ON
sa mycket som ON de, hade varit twill
lingar. En- matt forsokte han min sax
| pa sin nacke och fam att den passade
sa val att han lade sig ner jemte den
samma; sadan var Ser John Baldwins
andalykt.' hi. 5-sz .E..s .<e34.,.s2
ssHette katten sa ~ 3, q, ~. .za5.sse
ssJa. Det Times kattor haromkring
med namn som skulle< vacka din for
waning. Maria fyandande sig till sin
hustru), hyad var det katten het-
te, som st ett stop giftiga bar, blef
slagen af askan, fick starren logon
lsjukdoml, foil en- brunn och var ma.
ra doden imam de kunde fska upp ho-
nom q 81
..Ah, du menar fargade deakon
Jacksons katt. Jag kommer endast
ihag sista delen at hans MANN. och
det var Io-Be- Or-N Nof-I Io-Be-Ihat-
Is-1Re- Question Jackson.
Z. Vel, Vi bry oss icke ON namnen I
nnmera. Mrs Brown vile Yara reson.
Zig, men mrs Jones tillat det icke. t