Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1878-01-03
= - 10 = ~
s@F6resatser.,=

En- menniska. som hos sig ingenting
Will f6randra och f6rbattra, ar sasom
vore hon 1efvande dod. ,Det kan lcke
garna intraffa utan till folje at en-
dup okunnighet ON hvad hon al och
behofver, hvad hon borde vara och
maste blifva, eller till f6lje af sjelfbe.,
latenhet och ett h6gmod, som sta pa
gransen af fullkomlig darskap. En-
menniska ater, som jamt och standigt
will f6randra och forbattra sig, och
hos hvilken man nastan med hvarje
ny dag finner nya uppslag, nya begyn.
nelser, hvilka aldrig IA mogna eller ut
vecklas, ar lika litet pa den vag. som
leder till den sanna f0randningen.
Delta intraffffar hos alt for lifliga och
lattr6rliga naturer, hvilkas slime ar
sasom vattnet, hvilket b0ljar sig for
hvilken Wind som halst och knappast
nagonsin kan vara stilla. =.
De CODA foresatsernas vag kan vara
en- vag till lycka och salighet, men den
kan ock vara en- vag till fOrtappelse.
I delta senare hanseende har en- all
varlig man yttrat, att ''vagen till for
derfvet ar stenlagd med idel CODA fore
satser". vi f0rsta ingalunda delta
sa, som skulle foresatser till det CODA
nagot hanseende vara skadliga; nej
visst icke. Saknas sadana, So blir det
aldrig af menniskan hvarken nagot
godt eller stort hon ar och forblifver
en- odugling, en- varelse utan bade nu-
It'd och framtid, hvars lif blir sasom
snackans eller mullvadens. Utan vi
f0rsta det sa, att den, som n6ier sig
endast med den CODA f6resatsen, men
aldrig griper uti med fullt allvar att
utf6ra och verkstalla densamma; den,
som inbillar sig sjelf att blotta tanken
pa och beslutet till en- god gerning ar
nog, och for den skull standigt blifver
sig lik, qvarliggande i samma synder,
samma troghet, samma usla tillstand,
oaktadt ALA foresatser till ett battre,
han kan icke annat an ga f0rlorad,
fastan han tusende ganger f6resatt sig
att CORA sadant, hvarigenom han kun
nat raddas.
Ingenting ar under vissa omstandig.
heter farligare an att uppskjuta. Det
uppskjutna ar nio fall af ito det for.
summade. Den narvarande dagen al
sjelfua verket den enda, vi ega;
morgondagen ligger endast inom
m0jlighetens, men ingalunda inom
verklighetens granser.- Nj ega7 vi
krafter. nu hafva vi tillfalle, nu ar
hjartat varmt, nu ar ntf0randet moi
ligt. I morgon, hvem vet ON du lef-
yer morgon, hvem kan saga dig, att
det da icke uppstar nya och vida sva.
rare hinder framtiden, hvem bor-
gar dig for att det da ems ar mojligt,
som nu latt nog kan ske En- vida
ar latt att b5ja, men lat henne vaxa
nagra ar bortat, och det skall da visa
sig, att det f6rr helt latta har blifvit
svart, ON icke omojligt. Det, hvaruti
man fortlefver, far med hvarje ar
storre makt 0fver sinnet. Onda va
nor blifva med hvarje ar svasare att
afskudda. Synden slingrar sig It'd ef.
ter It'd hardare och fastare omkring
den, som ut6fvar densamma.
Ma vi f6restalla oss en- akerman, som
pa sin aker har en- rik och vacker
sk6rd Han ser, att den ar mogen:
axen hafva fyllt sig, sadeskornen aro
rundade och boria visa benagenhet
att falla ut. NJ ar It'd att afberga
akern och inf6ra sk6rden ladan.
Men han drojer. Han har f6resats att
CORA det, men han uppskjuter. En-
vecka gar. Annu uppskjuter han, ty
EFT tillfalligt hinder har mellankom-
nit. Annu en- vecka och Sc, mar han
skall meja slit falt, spilles all sader pa
marken, och han har icke annat an den
vissnade halmen att inberga.-Ma vi
forestalla oss en- sjuk Han kanner
plagor. han behofver lakemedel. Det
onda ar valdsamt och krafver smart
bot. Men han dr6jer. I dag ar det
hindret, morgon ett annat. Veckan
f6rgar sjukdomen forwards. Andte-
ligen, efter att lange hafva haft fore.
sats att efterskicka lakaren. och lange
hafva uppskjutit det, verkstaller han
det omsider. Lakaren kommer. Det
ar for sent; all help ar om6jlig. For
en- vecka sedan hade lifvet kunnat rad.
das. NJ Dir dodens iskalla hand redan
lagd pa det varma hjartats-Ma vi fo-
restalla oss en- sjal Synden ar be-
gangen !; battringen har dock sblifvit
uppskjuten. Ar efter ar har forgatt.
Herrans Ande shar ofta .kallat, varnat.
pamint j; men det ena nodvandiga,
hvartill ofta foresatser blifvit fattade,
har dock alltjamt blifvit uppskiutet.
Helt of6rmodadt kommer doden.
Det ar derfore farligt att uppskjuta,
och man kan icke nog allvarsamt var.
na haremoti afseende pa de CODA fore
satser, som hos oss uppsta. Alb.
+ Brief ffr&n folket. ~ - y