Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1878-10-03
AlderdOmlem.

SEa = A1ue1.Q11DA 4
Fall ej modet, da dina krafter
aftaga, din kropp bojer sig och
andtligen dukar under. Hyarje
menniskoalder har sin frojd, och
Guds godhet lemnar icke nagon
Of dem gladjelos. Gubben blicka,
med gladt slime tillbaka ofver en-
lang fold af DR., sasom ofver en-
forsvunnen brokig drom, och nju.
ter darafi sin enslighet. Han sol
gerna utfore den manliga alderns
verksamma lefnad och sk&dar an
nu hanryckt tillbaka pa den lange
sedan fydda barndomen.E y Myc-
.-ket har han forgatit i verldens
hvimmel; men hvad som ler emot
honom fran ungdomsaren, forblet
trognast hans mime. Med karlek
tanker han pa de alskade, pa sina
fora vanner; de fiesta sofva re-
dan under grafvens mossa. Med
vemod onskar han sig aterforenad
med dem, och for hans blickar
sammansmalta stoftlifvet och evig-
heten. Sasom barn sag han med
stilla tortjusning huru solen for
klarades i morgonrodnaden. NJ
gar solen ned, och med lika for
tjusning ser han verlden bortsvaf-
va en- skon aftonrodnad och bill
derna omkring den blifva ALT mer
och mer dunkla och forvirrade.
Hans jordiska barndom fornyar
sig skonare hans mime; darf0re
triangular han efterSdet heliga pa
andra sidan grafven, efter evighe-
tens morgonrodnad, efter den
ododliga ungdomsverlden, dit Gud
kallar honom. Har du uppnatt en-
hog och vordnadsvard alderdom,
So anse den som en- belonipg for
arbete och beskaffenhet. Du har
hnnnit m&let, da tusenden f0rolyc-
kades midt pa banan under deras
skonaste forhoppningar. Du har
dina hvilostunder, lik den trotte
skordemannen pa hostaftonen,; be.
traktande med fornojelse det vida
faltet som han odlat. Dina kraf.
ter &ro forsvagade; men du gag
mar annu verlden genom din rika
erfarenhet, din mognade yishet.
Tacksamme omringa dig barn och
barnbarn, bemoda sig att bespara
dig hva'je moda och att karleks:
fullt vedergalla dig hvarje somsorg
du haft for deras val. Frukta ic.
ke alderdomen, du som annu az
ung, ON du med dygd och vishet
fortlefver. Fastan den for med
sig manga besvarligheter, har den
likval tusende skona stunder. Hal
6fverseende. och forskonsamhet
med de gamles svagheter de arc
for dig larorika. Kanhanda arc
de folder at en- torsummad uppfo-
stran. Barnets fel medfolja till
den senaste aldern. Spegla dig
daruti, ahagg dina brister och sorj
for att dina barn blifva battre
uppfostrade. Skulle du kunna va
IA nog grym att bedrofva den al
drige hans sista stunder p? Will
du att han med sorg skall skiljas
hadan och med en- tar ofver dig
framtrada infor Guds tron? Vile
du icke, genom din trogna karlek
till dina gamla foraldrar och an.
horiga, vedergalla den omsorg de
haft for dig och afborda dig din
skuld till dem, da wore du ett miss.
foster, belastadt med otacksamhe
tens forbannelse och en- afsky foo1
verlden.
Forakta icke alderdomen; If.
ven du forlorar en- gang krafterna
dina har blifya graa och din dar.
rande hand langtar efter stod.
Det skall da vara ljuft att minnas
den :vo5rdnad och karlekssom du
beyisat andra. "
Men du bedagade, aldrige, var
for ungdomen ett efterdome a
kristligt talamod och undergifven'
het Var dess larare, ledare ocf
vagvisare mon stor aldrig genon
ett otaligt, knotande vasende der
glade, hvartill ungd aldern d
berattigad! Denna glade ar for
ganglig. Uppmuntra darfore til
dess mattliga och visa njutande.
r. r.