Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1878-07-25
Heder d g och ara.

som lila, lata s8yal sllg tanhe' sun oll
handlingssatt ledas af hyad pligt och:
samyete bjuda, eller med andra ord,
att stadse vandra pa den at sanning
och ratt utstakade vag, som emnsamI ems j le-
der mot det menskligheten f6resatta
malet; delta ar det sanna kanneteck-'
net pa en- menniska, som ratt fattat
betydelsen af hvad suttrycket s'heder
och ara innebar. Heder och ara ut.
CORA namligen, dar de aro till finnan-
des,s de yackraste adelstenarne j med
borgarkronan, ia den sakraste bergen
for att man strafyar att So fylla sin
Iifsgerning, som det h6fyes de yarel-
sen, somsen gang 'fatt sig anvisade he-8
dersplatsen inom naturens stora rike.,
Heder och ara aro den sakraste grund,
hvarpa man kan bygga sin lefnadslyc-
ka, en- .grund, som varder bestandan-
de-, huru an stormarne pa tidens all
It'd oroliga haf ma drifva sittspel.
De synliga punkterna har tiden at
en- pz heder och ara fotad vandel sko-
la eli heller uteblifva, ty aktning och
tillgifvenhet, yardnad och karlek fol-
ia alltid den redbare sparen ) och
man kan darfor med skal pasta, att
det vaxer en- blomma hvarje den
redbara menniskans spar. De mensk-
liga lidelserna ma hafva sina, vagor
an aldrig sd h6gt, ej forma de nedsla
det sedliga utvecklingsarbete, som vt
test ar grundadt pa de fordringar, he.
der och ara uppstaldt sasom ound-
gangliga vilkor for. ett troget fort
skridande det sannas och rattas
tjenst; de skola tvartom i ALT klarare
dagger framstalla vardet och betydel-
sen at. delta arbete, .da hederns bud ar
rattesn6ret for det samma.
Huru uppfatta emellertid en- mangd
personer hedern och dess lagar! vi
fS ofta, ia ALT for ofta hora uttryc.
ket: ssjag svar vid min heder" ''sa
vidt jag ar hederlig karl'' m. m. d.;
men mer an en- visar sedan ett hand.
lingssatt, som med heder har ingen.
ting att skaffa. Dylika f0rsa akringar
klinga bra och 6fvertygande, men
hvad blifva de val annat an bevis pa
den salunda f6rsakrandes lattsinne el-
ler, hvad samre ar, karaktarsl0she
allmanhet, da de utan motsvarande
inre allyar baras till torgs endast sa-
som lattvindiga slagord utan all, betty
delse? Wore emellertid hedern mera
ingripande den dagliga samlefnaden,
mera, att vi So ma saga, bestamman-
de f1andiingssattet man och man emel.
Ian, da skulle sanning mycken oro,
mycken kif och strid f6rsvinna fran
jorden och det CODA och sanna yarda
omfattadt med langt st6rre ifver och
vida mera verkligt allvar an nu all
manhet ar f6rhallandet. Att, som nu
ofta ar handelsen, heder och ara en-
dast baras pa tungan, under det be-
rakningslusta och vinstbegar fritz ia
reglera handlingssattet utan afseende
mer an en- gang pa de medel, som har-
vid anvandas kan naturligtvis 81 va.
ra egnadt att foda och fostra det ON
sesidiga fortroende, som ar sd ound-
gangligen af modem icke allenast for
samhallslefnadens harmoniska utveck-
ling allmanhet, utan afven och for.
sta rummet for menskliga framat.
skridandet adel och med afseende
pa f6ljderna valsignelserik riktning.
Eft 6nskningsmal, och det ett af de
st6rsta, wore darfor att heder och ara
ALT mera blefve hyad de skola vara,
namligen ingripande faktorer i vart
sedliga utvecklingsarbete, da de ma.
turligtvis pa samma gang inginge som
ett synnerligen valsignelsebringande
element det dagliga lifvet och dess
visserligcn ur h6gre synpunkt taget
obetydliga, men med afseende pa den
menskliga samlefnaden ganska vigti.
90 f6rhallanden. En- hYar af oss Dor.
de darf6r alltid strafva att f0lja he:
derns bud som rattesnoret for sin
: verksamhet idet dagliga lifyet; och
minst af ALT bora vi lata det komma
oss till last, att vi under redbarhetens
och hederns arliga mask s6ka befor'
dra enskilda, .mindre aktningsyarda
intressen. Glommom aldrig, att j he.
der och ara ligger nagonting annat,
an tomma, betydelselosa ord, dem
man mar som helst kan amanda. Ma
vi tvartom stadse i syart tanke. och
handlingssatt a daga lagga, att vi lart
oss fatta dessa ord deras egentliga
och enda betydelse. A.,
r. -..E.
: s.g4 4-exE'55 ---------' 49,