Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1878-08-29

Trusting that this explanation may
be satisfactory ssE ..3 .z; 5.: G
q Iremain very truly Yours y
D. s. HALL, i
& Register.
d Upsalasangarne i Paris.
ON de syenske och norske sangar-
mes konserti Trocaderosalen i Paris
yttrar en- brefskrifyare till G 6teborgs
Hand elstidning zs &S.Aas sa 4
Salem var nastan fyld; man torde
kunna rakna ah6rarnes antal till om-
kring 1000. Stor ko stod annu franz
for biljetkontoret, mar konserten b0r-
jade, och folk anlande annu under 81
sta afdelningen. Marskalkinnan Mac
Mahon med uppvaktning bevistade
konserten-i en- sarskild loge.
Bada k6rerna intradde gemensamt,
ordnade sig stamvis, och helsades re-
dan vid intradet af applader, hvilka
dock med helt AMMAN klang .br6to los
efter ssVart Land' och ssNorges
Fjelde," det ena utfordt under He
denblads och det andra under Beh-
rens' anf0rande.
Kommo sa Upsaliensarne ensamme
fran med sin f6rsta cheval de bot0itle.
"Varen ar kommen," hvilken nu som
alltid visade sig ut6fya en- under.
bar verkan. Den maste gifvas da
capo; Lindblads angbatssang, som
var nasta numret pa programmed,
helsades afven med manga applader
och en- slags 'sinfopning'' fran estra-
den, dar sangarne tagit plats. He
denblad bugade sig pa deras vagnar.
Norrmannen kommo nu med tvan.
ne hummer, deras basta, Reissigers
s'Olav Tryggvason" och dansken Hey.
ses ''Skjemtevise,' bada till ord af
Bj6rnson. De gjorde stor efekt och
maste gifvas da capo. Sarskildt den
senare, som ligger val for norman.
nen, hvilka aro bast i staccaton, gjor-
de det angenamaste intryck.
Svenskarne framtradde nu med
s.Neckens polska,'' hvilken hanf0ran-
de folkvisa knappt ham sjungas till
slut, f6rr an bravostormar och daca.
porop kampade med hvarandra.
| Vennerbergs "Hor oss Svea" dun
drade darefter genom rymden, och
publiken syntes hapna Oliver den
kraft, hvarmed basarne ingrepo med
med slit valdiga s'h6r oss." Det val
en- vacker tillfallighet, att just da
slutet upptogs med dess
"Harligt, harligt blir det da
Segrande striden sta,
Harligare dock att "a
| For dig, moder, fallal"
tittade solen fran bakom molnen och
kastade ett stralande sken in genom
f0nstren.
I stallet for att gifva denna sang do
capo, gafs ett solo med kor, som vi
knappast tveka att mamma sasom da
gems glanspunkt. Det var 'sDu gam
la, du friska, du fjallh6ga Nord, D
hvilken foredrogs af operasangaren
Lundqvist med omqvade af hela ko
rem pa cit satt, som tycktes lata san
gen ga genom marg och. ben pa hvar'
je ahorare. Appladerna vile aldrie
sluta. r. '1~: .-
Efter en- kortare paus, under hvil
ken sangarne fuktade struparne, taga
| de de alter in. Norrmannen borjade
med tvanne visor, den ena af deras
gamle aktade sanganf0rare Behrens
harmonierade folkvisan ''Valdresvi
se," som g6r en- egendomligt munter
yerkan och som torde vara cit al
norrmannens basta repertoarstyck
Eft jemforelsevis mindre intryck
] gjorde Ole Bulls, s'Sondagsmorgonen
pa S8teren." Norrmannens slutnum
mer: Kjerulfs innerligt fina ssBrude,
f@rden," denna milda tonmalning al
Norges natur och folklif, tolkad med
den fortraf1iga sammansjungning
som utmarker den norska koren, ma
ste naturligtvis gifvas da capo.
I Upsaiasangarnes sista hummer val
S6dermans .Bondbrollop'' till Rikard
Gustafssons ord. Utf6randet af det
ia ar kandt. Genom applader mella1
f6rsta och andra stycket, som skols
j foljas at, kom emellertid det senart
att sjunka en- ton, hvilket dock und
gick dem, som ej voro alltf6r val be
kanta med denna tondikt. Fjerdt
stycket maste gifvas da capo. @
i Konserten afslutades med var mu
sikommissaries, Iyar Hallstr6ms, ko1
ur "Vikingarne" och med Nordraaks
Fedrelandssang,'' bada sjungna ge
mensamt och helsade med langvarigt
/ bifall. 5:5
SNagot annat helomd lone ON kon
serten kan jag icke gifYa an att lik
som besoket larer varit talrikare al
i vid nagon AMMAN konsert pa Trocade
ron till dessa pris, sd var bifallet 81
starkt, som man nagonsin kunde on
ska, och Success pyranaidal har hort'
fran mer an fransmans lappar.
En- lycka en- verklig lyckavar, at
|texter med skickligt gjord prosa6fver
Isattning hunno utdelas; de hade al
en- handelse qyarlemnats j. Lybeck
men hunno hit sista stund till ALA!
Igladje.
Nu hinner jag eli mera. Bristern,
i delta bref ma ursaktas, da det al
skrifvet pa en- kort stund meIlan kon