Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1878-04-25
MINNEAPOLIS MINN TORSDAGEN DEN 25 APRIL 1878.

stallande satt genom laran ON ljusya-
gorna, och som man icke kunde forsta
pa nagot annat satt. Det ar darfor,
att denna lara ar stand att f6rklara
ALA jusforeteelser, som denna lara nu
ar antagen Alfalfa vetenskapsman.
Lat mig nu CORA en- jemforelse. vi
tro, att de tillhuggna flintredskap, som
man pa sednare It'd funnit sa' stor
mangd skilda lander, blifvit tillhugg-
ma af menniskor. Pa samma satt
bringar oss ljusforeteelsen att tro, att
det finnes Gusvagor, ty savidt vi veta,
skulle ingen AMMAN orsak hafva kun
nat frambringa dessa f6reteelser.
=, Sadan ar nu. framstalld sin st6rsta
allmanhet,, den uppfattning, enligt
hvilken Iuset betraktas sasom vagr6.
relse, och de grunder, hvarpa denna
uppfattning ar byggd. Men vi ga vi.
dare och folja denna uppfattning i
nagra af hennes ensklldheter. vi haf-
va ALA sett vagor uti vatskor, och vi
veJa, att de icke ALA arc lika stora !:
de afvika sinsemellan bade langd och
hold. ON man nu f0rtaljer for oss.
att solens atomer liksom atomerna |
de allra fiesta andra kroppar, rOra sig
med olika hastighet och frambringa
vagor af olika storlek, sa skall var er-
farenhet rorande vatskornas vagor
gifva vid handen. att vi kunna skapa
oss ett temligt tydligt begrepp ON
den mening, som man maste tillagga
dessa ord.
Sasom redan namndt, vi hafva al.
Orig sett ljusvagor, men efter deras
verkningar kunna vi sluta oss till de-
ras stallning och deras storlek. Det
ar pa delta satt, som man har kun
nat bestamma langden; den kan vexla
fran 100000 till 100000 tum.
Men f6rutom delta slags vagor, som
frambringa ljuset, utsander solen
oupphorligt en- mangd vagor, som Ell
frambringa illus, utan varme. De
st6rsta vagor, som solen gifver ifran
sig, antager man vara de m0rka va
gorna, och dessa besitta just den allra
storsta varmef0rm5gan.
En- solstrale allmanhet innehaller
vagor af bada slagen; men man kan
s6nderdela denna strale sd, att man
utesluter ALT ljus och later all mork
varme utan hinder passera. vi kama
i verkligheten amnen, som, ON man
far uttrycka sig, oaktadt de aro full
komligt ogenomskinliga for de ljusa
vagorna, andock aro nastan alldeles
genomskinllga for de m0rka. A andra
sidan kan man nastan fullstandigt ute
stanga de vagor, som aro blott och
bart varmande, och lata endast de ly.
sande passera fritz igenom. Denna
sednare sondring az dock icke sa full.
standig som den forsta.
Lat oss antaga, att vi for det f6rsta
utestanga de varmealstrande vagorna
och endast genomslappa de minsta, de
lysande. Dessa kunna samlas med
tillhjelp af passande glaslinser och
rigtas mot ett karl med vatten, utan
att dar f6rsiggar nagon MARKHAM upp'
warming. Men lat oss nu halla ljus'
vagorna undan och pa samma satt
samla de stora varmealstrande vagor'
ma; de brings vattnet till kokning ma
stan pa ogonblicket.
Dessa stora m0rka yagor aro natur'
ligtv1s af stor vigt vid f6rdunstnin.
gen. Mar de tranga ned hafven,
sjoarne och foderna, hejdas de i mar
heten af vattnets yta och h6ja varme
graden dar, So att f0rdunstning eyer
rum: samtidigt tranga ljusvagorna
ned pa stora dup, utan att i nagou
markbar grad uppvarma de vattenla-
ger, som de passera. Dessa solens
stora morka vagor, saval som de var
mevagor, hvilka de varma, icke lysan'
de kropparne frambringa, betecknas
| ofta med benamningen m6rk eller
osynlig varme.
Nagre forfattare tyckas betrakta
| naturvetenskapen som EFT blott ho'
pande af tilldragelser och verklighe
ter SAINT tviAa fold daraf pa hans
f6rmaga att utveckla tankens innehall
Men det, som vi nu sysselsatta oss
med, ar alltsammans framkommet
genom fornuftiga slutledningar, stod'
da for visso pa en- grundval af iaktta
gelser och forsok.