Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1877-04-19
Minneapolis, MINI. Thorsdagen d. 10 April 1877.

rs Il r. I :: agt,a .s"tlss z.@Gs: I'll. 1
taga dem bort, ifan det Honom be-
hagar. Jag will nu 6fverga till ett
annat anne. Hvarje svensk kan er-
inra sig, hur det var i :faderneslan-*
| det, att shyarje familjefader, Q ga
| framt han var egare af jordegendom
storre eller mindre, ia, endast en- sa
kallad backstuga, 2bemodade sig ON
att CORA orngifningen So vacker som
mojligt. De planterade trad och
buskar af hvarjehanda Stag, och ON
gafvo egorna med ett vackert staket
for att utestanga -'kreaturen. Jag
tror, att manga svenskari Amerika,
| som saknade ett hem i det gamlai IA
derneslandet men dock mangen gang
onskade att vara egare af ett dylikt,
| nu fatt denna sin onskan uppfylld,
och nu ar besittning af ferfaldiga
acres af land. Likval bry de sig ej
| ON att plantera ett trad eller en- bu-
ske. Jag sager icke att ALA aro sa-
dana, ty det finnes afven manga som
| ega vackra hus och tradplanterin-
gar; men So fnnes ocksa manga
bland skandinaverna, som aro sa Hk-
n0jda, att sedan de ON warren satt
och 'planterat potatis, gr0nsaker m.
m. likval lata sina kreatur ga trad
garden eller hvetefaltet, och 6delag.
ga derigenom slit eget arbete, for
att icke mamma den skada som tillfo-
gas andra.
Jag ser jaf tidningen att de, sol 10
hafva lagstiftande makten sina
handler forordar ON tradplantering
a Westerns prairier, hvilket skulle
vara af stor nytta; men pa hvad satt
skall delta ske, sa lange vi ega den
lag inom town eller county, att kre-
aturen skola ga pa prairien. Det ar
saledes nodvandigt att IA den lagen
faststald, att hvar och en- hagnar in
sina kreatur aret ON och da kunde
man blifva befriad fran de stora
sn0magasinerna; man skulle taga
bort ssfencen" och stallet plantera'
trad, och da kunde man fritz och o.
behindradt fardas q Yagarna, bade
winter och sommar. Tank hvilket
utseende det da blefve, da vi fnge
langa alleer med vackra trad istallet
for de rangliga gardesgardarne.
Hvarje farmare borde plantera ma
gra trad ON aret pa en- passande
plats a sin farm, ia, prairien skull
le da komma att ikha en- lustgard;
ma man berakna hvad det kostar att
halla sa langa inhagnader! ON vi
uppofrade en- sextondedel af var It'd
till tradplantering, i stallet for att
k0ra vintern igenom fran skogen for
att halla ssfencen'' iordning, sa kun
de hvarje farm med tiden f0rse sin
egare med yedbrand. NJ torde Ia
saren invanda: vi kunna aldrig ia
nytta af den skogen. Visserligen,
men man ma besinna att vara barn
beh0fver den, och dessa skola glad
jas 0fver att deras fader uppfyllt
sin pligt, som honom Dor. Huru
tillfredsstallande skulle det icke va
"a, ON du sasom fader, kunde bere-.
da dina barn EFT trefigt hem, eller
genom undervisning och uppfostran
understodja deras gryende anlag.
O, det ar sorgligt att hos ett lifiigt
barn Sc brodden till nagot
battre anlag, an endast det att folja
oxen och plegen, utan sk6tsel och
ward uppvaxa, och annu bittrare ar
.det, ON man maste erkanna att vart
sl0seri ungdomen hartill varit Or
saken.
Min mening ar visst icke, att ma
gon skulle afsta fran att idka jord-
bruket, men So mycket borde man
atminstone lara sig sjelf eller sina
barn, att det Ell gar som for de '<l75
betryckta farmarne, hvilkas okun-
nighet varit orsaken till deras olyc-
ka, alldenstund mangen ieke vet a
hvad :slags paper de skrifva sina
namn uppa.> Derfore veta ocksa sa.
dana kangresande, valtaliga herrar,
att begagna sig af sina f0rdelar och
sedan lie de at andras dumhet. Sl0-
seri med penningar uppstar forst at
sl0seri med tiden, och det sednare
af tankl6shet och brist pa egna ide:
er, som kunna sysselsatta oss;; enligt
var natur aro vi bestamda till verk-
samhet, vi ega formansrattigheten
af att kunna ordna den efter var
formaga eller villa, men denna VII.
ia maste underkastas var omdo domes-
f6rmaga. pa Diet vi ma inse ON ma.
5gonhandlings till afventyrs kan Ian
da till vart f0rderf. For ynglingar,
at hvi1ka naturen tilldelat ett in
skrankt matt af f6rstand dskrafter, ar
ensamheten af ringa nytta. De haf-
va Ell inre tillgangar nog, for att
bilda sig sjelfve till nyttiga med
lemmar af staten; men for dem som
aro utrustade med st6rre krafter, az
gagnet af ensamma stunder till ut
veckling af andens utspirade blom- =
NOR, oskattbart och oumbarligt!
Lar dina pligter skota, Id
= Med nojdt och helgadt brost,