Minnesota stats tidning. (Minneapolis, Minn.) 1877-1882, 1877-03-22
: 80 ~
For farmaren.


som lefva vildt tillstand halla af-
venledes af saltet och s0ka derefter.
Den vida buffeln pa Amerikas nord.
vestra slater drager sig ofta bort
mot de saltsjoar, som fnnas pa dessa
slater. Da man salunda vet, att
djuren tycka ON salt, sa har man
skal deraf att sluta till att saltet ar
dem nyttigt, ty af naturdriften le-
des djuret svarligen att s6ka ma got,
som Ell ar nyttigt for detsamma.
Att saltet ar nyttigt, ia, nodvan-
digit for djuren har man for rklarat
dermed, att det4ej skaH kunna und-
varas for blodets bildning. AT bio
det utg0r nemligen koksaltet ON
kring en- half procent, och ON man
torkar och f0rbranner blodet sa ut
g0r saltet Is pyocent, eller tire fer
dedelar af den erhallna askan. Ock-
So deltager saltet verkligen mat
neutrality-suspicious., och hvad
som befordrar och starker matsmalt-
ningen bidrager afven till djurets
valbefnnande.
Salt bora husdjuren alltsa ia, och
utan att det inblandas, erhalla de
ocksa salt slit foder och dricksvat-
ten; fragan ar blott, ON de pa delta
satt fa det i tillracklig mangd. Ve-
tenskapsmannen pasta, att under
vanliga forhallanden djuren motta-
ga de allmannaste naringsmedlen
tillrackligt med salt; men afven att
sa smart de fodras med slappande TO-
doamnen t.. .ex. drank, det ar af stort
gagn att sarskildt gifva dem salt,
och samma skan forhallandet vara
stark spanmalsfodring, vid hvilken
neutrality-suspicious. verksam-
het hog grad tages ansprak.
En- ber0md fransk jordbrukske-
mist, Boussingault, foretog sig at
skilliga forsok att komma till kan
nedom ON saltets inverkan pa boska-
pen. Att salt blandades i fodret
blef utan ALT infytande pa mj0lk::
mangden, kott- och fettbildningen,
men deremot hade saltet en- ordel-
aktig inverkan pa djurets utseende
och helsotillstand. Pa de dur, som
hade fatt salt slit foder, lago ha-
rem slata och voro glansande men pa
de andra voro de malta och stripiga:
delta marktes redan efter "a veckor,
och efter en- langre tids f0rlopp, blef
skillnaden annu mera framtrad dande;
och det bennarktes derjemte att de
dur som erhollo salt, voro lifligare
an de, som ej fatt nagot sadant.
Ofvanfore namndes, att det skulle
vara gagneligt att gifva djuren salt
vid stark spanmalsfodring, derfore
b0r man aldrig f0rsumma att gifva
salt till godkreauter. Sakkunniga
personer, som uppgifya, huru god
foder Dor vara sammansatt, anf0ra
salt sasom en- n0dvandig. tillsats till
godfodret,, SAINT att mangden deraf
skall 6kas, ALT efter som godningen
skrider framat; nodvandigheten der
af fnner sin naturiga f6rklaring
deruti, att djuret icke fran godnin-
gems borjan far lika stor mangd af
kraftfoder, som sedermera, och -ju
langre ett dur CODES, desto n6dvan-
digare ar det att halla matsmalt-
ningsorganerna st6rsta m6jliga
verksamhet genom retningsmedel,
emedan man eljest fnge for ringa
nytta af det anyanda kraftfodret.
Saltmangden for en- vanlig g0doxe
kan borjan vara,. 6 uns ON da-
dagen, sedermera 8 och slutligen 10
uns. Will man. gifva salt at dur,
som ej g6das, sa kan man lata ett
fullvaxt kreatur "a 4 till 8 4uns
dagligen, ALT j man af kraftfodret;;
~ Delta skedde st. Paul. -
s,t, . 49,, ol,,, a -, ,,,,3a,, * 1%t8 co< ~