Pokrok. [volume] (Chicago, Ill.) 1867-1878, 1876-05-27

sc ma mas, promluvi k nam nekoiik licho-
tivych slov, zastrti nam kvftek do kadefi
a pohladi mas chladnou mekkou dlani.
To kdyz ucini, jsme jeho, jeho t6lem a
dus. Ubozi blazinkove!
Aysak jemu necinim vyctek. Leonard
Var byl dobrY, slechetny vysoce vide
lany; postavy stihle swine, tvafe hez.
ke, Okla okouzlujiciho a spIsobI neodola-
telne svddnych.
@ ia noe, ia oesna, osudna noe. Dy-
chala v6nf, koupala Sc stfibrolesku me
sice, zvncela bzucenim hmyzu sevelem
emnych vankd. Travili jsme Illkou.
obstarozni spolecnici mou pi. Nythovou
sluzebnictvem teprve til tydny ma roz-
kosnem letohradku mem. Nepfijimala
jsem zadnych navst6v, vyjimaje ony
Leonardo Vara, kteryz denne pfichazel.
Ale ia noe! Necekala jsem jej tehsz
vecera, protoze nam dial rano bohem
fka, ze ma nekolik dni odjede. Trochu
zarmoucena odchodem jeho, dala isem
tehoz dne ma vecer dobron noe Lilce a
spolecnici me pani Nythove zatoulala
jsem Sc na bfeh jezera. Zlate proudly
hrnouci Sc re zapadajiciho slunce, ma
chove mihotajici Sc stiny, velebny cho.
raj ptactva poblizkem haji sladke
pliskani vim zrcadelneho jezera - ach,
iakoli stara vetcha jsem, citim Sc omla-
dlou zpominkou ma velebn6 krasny ten
vecer.
Zvolna posvatne nalade prochazela
sem Sc pfi samem okraji jezera, bavic Sc
chvilkami pohledem ma skotaGeni vlnek,
lichz sum a pliskot jako ukolebavka
znely dust me. A zas opustila jsem
jezerni bfeh zatoulala SO do zele-
neho, sv6zim, bujnym zivotem kypiciho
haze anebo tekala jsem po stavnat6 tu
onde bohatymi nadherne zbarvenymi
kv6ty zdoben6 lucin6. Mesic vysel. Vra-
tia isem Sc opet k jezeru, nebot mic nedo
iimalo dust mou tax income, jake bladina
jeho prom6nena svetlem mesice oslnu
iici roztok stribra.
V mal6m zalivku dala jsem postavi-
Ii koupelnu, jiz jsem nekolika peknymi
cluny opatfila. Ma stupnich koupelny
t6 nejradeji jsem sedavala. Neisladsi
chvile zivota m6ho zde jsew prosnila. l
tentokrate spechala isem, abych snila o
lasce sve Leonardo Varovi.
Avsak, iak jsem Sc polekala, spatfic ma
stupnich diva stiny. Poznala jsem Mich
Leonardo Lilku. Zima mnou zatfasla
hlava me sla kolem. Nez brzo isem
Sc vzpamatovala. Ukryjic Sc "a domek,
pozorovala jsem je jako dravec kofist, jiz
uchvatiti hodla. Srdce me tlouklo, jake
by z nader vyrazti chtelo. Zamek, jeiz
sem lasce sv6 vystav6la, sesul SO rumy
Jedinym okamzikem.
Obiimaje telo ieji, patfil laskyplne ma
Lilcinu b6louckou neznou tvaf. Ona
pax, malic hlavinku ma rameni jeho slo
zenou, yzhlizela k n6mu okem tax nez-
nym, unylym nevysloyn6 laskyplnym,
ze tn chvili furie zarlivosti nenavisti
smrtelne v me dust sc uhostily.
Zlo, iez neisouc dosud buzeno draz-
demo ma dn6 duse me dfimalo, procitlo 4
chystalo Sc k dilu.
On promluvi.
,Lilko, nejsladsi dite me, tvs ma, ma
veky ma. Ma bleda nezna prvosenko =
tys byla tax placha, kdykoliv jsem Sc k
tobe bliziti cbtel; rel mne, proc.'
Has jeho znel mckee chvel SO doimu
tim.
Jeji odpoved podobala Sc blazenemu
cvrlkani ptacete, lee bystre ucho me "a
chytilo kazdou hlasku.
,Tys mluvil laskoval Miriamou q
pro mne's mel jen usmev - myslila
jsem, ze j milujes. A bojim Sc, ze i ona
ts miluje', = dodala truchle.
,Hloupostil Kterak by mne mohla mi
lovatiP phi tom Sc lehce zasmal. ,Miri
anna Elbournova, divka jez by milovati
mohla krale, - mela by Sc zamilovati do
chudeho LeonardaH -
"A coz kdyby te piece milovalaP otaza.
la Sc Lilka unyle safrove oko ieji uviz-
10 dzkostlive ma Leonardovych rtech.
,Jak bych mohl milovati devu, kdyd
mohu miloyati andelaP pravil Leonard
zanicen6 vtiskl ma rty Lilciny horouc
pollock.
U srdce me pichlo, iakoby nlz ieden