Pokrok. [volume] (Chicago, Ill.) 1867-1878, 1876-10-12
878Ondfej CsrnySeV.
Romdn od Julta Zeyer0.


dival Sc toliko ma rel tancujicich, a kdy-
koli zrak.i ieho zavadil 0 vd6kuplny ziev
hatefiny, zdalo Sc mu, ze jarni vanek,
nasycenf ambrosickou vdni sterych kve-
t6, t6kkym vzduchem saldnu zavanul;
= jak pIvabne, iak uslechtile lisila &C ode
vsech pfitomnycb, jak vynikala prostem
ale jennie vkusnem od6vu SVEN mad ve-
skery ten dav zenstin, klesajicch ternef
pod tis nadhern5ch rouch pod bfeme-
mem zl4ta drahokaint -
Po druhem menuetu, kteremz Sc Ia.
ke byla ed6astnila, odebirala Sc cisatovna
do svych komnat, procbazeiic jcste jednou
salem doproyazepa katetinou, Petrem,
hrabaty sayalovymi a jinymi hodnostafi.
20 lejim odchodu stal 60 bal zuadne III
velsim: kazdy mluvil hIasitei nonuce-
neji nez pred tim, velky zastup rozlozil
Sc na fadu mensich skupin kazdy Wy
hledava! sv}ch pfatel pfitelkyn.
Kdy& byla hudba znovu zaznGla, odda-
la Sc katerina, radosti zafic, takfka celou
dust tanci, jejz naruzivG inilovala, On
dfej, opfen o um6lou skaln, jez tvofila
vchod do jeskyne dekorativne sestroiene,
bez kterez SO pfedeslem stoleti obeiiti
ami nemohli, oddal Sc Ease rozkosi, sledo-
vati kazdy Katefinin krok, obdivovati
Sc jeff gracii pfirovnavati il duchu k
suehoiasne, milokrasne libelle; pfislali
nahodou ma blizko k mistu, kde stal, "a.
zafila ma n6j vzdy kouzelnym tism6vem
tajne d1vernosti, tn nem6 Ondfei liz
docela pro ostatni sv6t ami suchu aui vi
du.
Ale V lednom techto slastuych Okla
mzik6 zdalo SO mu, ze zaslechl tesne
vedle sebe zasustGni tezkeho hedbavneho
roucha hluboky povzdech, kteryz SO
pfepodivn6 cilu jeho dotknul srdci
razem jakousi tesknotu mu vzbudil. O.
hledi 50 rychle, spetfil v skutku ZEN
skou postavu, vsak neuzfel uz ieji tvafe:
ychazela praye do jeskyn6, kdez mnoho
jinych osob SO nalezalo; ale zarovefi "a
vadila noha jeho ojakysi pfedmet kdyz
Sc byl shybl, ably jei podlahy zvedl,
seznal, re to zlata snGrka, ma kterez by
10 navleceno mnozstvi modrych lazuro-
vych kulicek. Podobala sc ia vec pon6.
kud rIzenci. Nikdo jiny, nez ona DANA,
nemohl byti majitelem toho predm4tu;
ale nez Ondfej do jeskyn6 vessel, byla il
dana rychlym krokem ptemGria dru
hym vchodem jiz Ease do salu vesla, kdez
v pestrem davu SO ztratila. Ia to setkal
Sc tam Ondfei Annou Nikitsnou.
,Ach, konecn6 vas vidimn zvolala tato
radostn6. ,Zda Sc, 20 nebe samo mne
vas vstfic posila, abych lytitstvi vase o
psmoc poprositi mohla. Propdicte mi
sve rame dovedte mne touto tlacenici
vedle do salu ma me misto, mczi danny
velke knezny; bez vas bych SO tam zaliste
ien t6Ei dostalap
TIacenice nebyla arci tax zla, jak Anna
udavala, ale nezbylo Ondfeji mic, nez po-
slechnouti, ackoli tomto okamziku pra
We spolecnost Anninu hrub6 nestal a
tudiz take ami nepozoroval, jak neznym
ho pohlcovala pohledem. Bral Sc me-
chanicky smerem, iej& mu byla nazna-
ella.
Velka knezna, unavena tancem, byla
Sc usadila kolen nj stale sedelo sku
peni panI dam nejvySsich kruhd
vznesene te spolecnosti. Katefina zabra-
ma byla do ziveho rozhovoru SO svedskYm
vyslancem. Rec byla Voltairovi, mo-
die osnnacteho stoleti. Katefina, kteraz
SO mu upfimne co vznesenemu duchu ko-
fila. haiila ho prave prot utokdm hrabe-
te Diviera, nemz Ondfej Timed poznal
onoho neznameho, ktery jej tax urazlive
byl zrakem mefil. Hrabe Divier neopo-
naiiel nikdy popuzovat Katefinu, ebzvla-
sts kdyz Sc mu to neptfmou cestou dafilo;
zastaval Sc rozpravce SO svedskyIu Wy
slancen Voltairova nepfitele Maupertui-
sa, a Katefina zaslechnuvsi jejich rozho-
vor, vmisila SO hned do rozepfe. Chapala
80 te pfilezitosti take proto, ably pod
adresou pana Maupertuisa hrab6ti Di. /.
vierovi a obema Suvalovym "a mnohou
jejich vyzyvavost nskolik pernych SLOW
pravdy povedela; pfilezitost byla tomu
tim pfihodn6jsi, iezto Ivan Suvalov osob
MIN pfitelem tilosofa Ferneyskeho byl q
slova jeff tedy primo proti nemu Mantle.
4 nj.