Pokrok. [volume] (Chicago, Ill.) 1867-1878, 1876-09-28

,Kdo pov6d6l vam, ze pfichazm da-
lekaF tazala Sc rychle divka.
,Kdybyste byla blizka, znal bych
vas; ostatne neni ma n6kolik hodin oko
Ii zadneho zamku ami dvorce.'
ALE klaster panensky tam "a lesem,'
namltala divka, "a tam meskam neiakf
cas- sve pfibuzne.'
,Vyborn6, nebude tedy obtizno zyedet,
kdo zahadna ia kraska JEST pomyslil 81
Ondfej.
Vsak diyka, jakoby byla uhodla tajny
umysi jeho, poptati Sc po nj, zastavila
nahle kone hledela mu chvilku pfimo
do oGi.
,Slibte mi, pane,' pravila mu velmi
vazne, ,ze nebudete po tom patrat, kdo
isem, ze nebudete vyzvidat, CO otce
Jefrema hledam.'
,Pfisaham ma svou cest, re zadosti va
81 vyhovim. Odpustte mi otazky, kterez
lsem vam klasti Sc odvazil.'
Srdecny zvuk leho hlasu vzbudil nj
plnou dIveru.
,Dekuiu vam,' pravila klidn6 upfela
opet zvlastni svdi hled pied sebe, do
prazdna.
Jeli mlcky dale, ga nedlouho dorazi-
10 MIN tichym lesem hluboke sumeni
feky. Divka SO patrn6 zachv6la, zbledla
V lici, vsak nepromluvila pfec ami slova.
Ale kdyz byli ma samy bfeh dojeli, kdyz
uzfe.a vlny divem reji proudici kdyz
Ondfej jejiho kon6 "a uzdu bral, ably no
uvedl ma brod sob6 dobfe znany, tn opou
Sicily j smysly byla by doiista konG
sradla, kdyby j Ondfei nebyl zachytil.
Ulisfoval j, ze je brod docela bezpecny,
ze voda nedosahne koni ami po kolena =
neodpovidala. Ruce jeff wisely bez VIA
dy, jake mrtv6, oci nehybnym sklen6-
nym leskem byly k nebi obraceny, ble-
dost smrti pokryla j tvafe ze zsinalych
dst draly Sc t6zke vzdechy.
Nev6da 81 jine rady, slezl Ondtej ko
ne, wal divku do siln6ho naruci posadil
il ma vlastniho kon6 pied sebe. Pritulila
SO n6mu bez ostychu jako k nadrGm
matcinym, Ondfej pocitil buseni .ieifho
srdce ma srdci vlastnim, kterez sc ma O.
kamzik jakousi zahadnou, nikdy nezku-
senou rozkosi zachvelo, rozpalujic kazdou
krdpei jeho krve opoiuiic sladce jeho
mysl jako snem rajskym!. -.
Pfebfedli, sam ami nev6d6l jak, ma
druh6m bfehu polozil j Ondfej jennie
pod star} dub do mechu.
Divka Sc nyni brzy vzpamatovala. Wy
sviha SO hbite ma sveho ore, ktery& jich
byl trp6liv5m krokem nasledoval eva
lali dale. Ondfei byl Ease kliden, ale
bylo mu jaksi slavnostn6ji kolem srdce, a
citil poiednou tax hlubokou 1ctu k mladt
divce, ze Sc ami neodvazil promluvit, ad
by byl libezny hlas jeii dycbtive do dust
ssal, jake ziznici poutnik spasnou vlahu
zhavych piscinach Sahary. Tu pax
kdyz SO toho nejmen6 nadal, pocala po-
iednou mluviti sama.
,D6kuji vam "a sluzbu, kterouz jste 10
prave prokazal,' pravila zamlcela Sc
ably "a chyilku pfidala: ,Nedivte Sc me
mu strachu, mann dGsne hr6zypln@ upo
minky ma spoustu divokych vod, to
neidtleisiho mladi.'
PAX pfisla nahla zm6na ma jeji tvai
taiuplny vyraz visionafky rozhostil Sc nj
nj, slova jeji vychazela zvolna a snivt
jakohy SO toliko opakovala po septaiicin
hlasu neviditelnych dst.
,Hler volala, ,zde opet sc mi blizi ty v
diny podivneho meho detstvi. Slysim
dali divoke jeGeni hroznych, rozkacenyc
vim, kterez SO po mne zenou, kazda mic
ie drava zvef, jez chce mne pohltit. Tan
ia bila, prdhledna postava mne zachran
hle, jiz mi kyne a specham "a nj. Zast'
vine Sc chmurnych vald mrtveho mi
sta, dole, ma dne tmave veze lezi posts
va druha, sv6tla jake snih krasna jak
and6l! Ke mn6 obraci lazurove hvezd
porosenych zrakI, ke mne vznasi rue
: poutami stizene. Tu zakvilil zalostr
duch, ktery mne k vezi byl pfivedl no
noe, hluboka noe obestira truchlou nc
dusi!'
: Zavfela oci. Ia chvili pfejela 81 rnkt
. Cello vypravovala jiz mnohem klidn'
dale podiyenim onemelemu Ondfejovi.
a ,Takove as, pane, byly sny vidiI
choreho meho detstvi. Pochybovali,