Pokrok. [volume] (Chicago, Ill.) 1867-1878, 1876-05-30
VYZndli ma Smrt0ln6
pOStGli.
IL angliekdho pfel. pro ,,P0krOk''),

S chladnym trpkym tismevem oblekla
isem zlatotkany hebounky Sat, n6mz
mne Leonard rad vidal. Hofe6ny rdmen
zbarvil me lice, oGi me iskfily Sc,
hebky vlas bohatych kadefich splyval
mi po siji a ramenech. Usmala jsem Sc,
vidouc Sc tax krasnou.
Kdyz jsem sestoupila do navst6vniho
pokoje, nalezla jsem tam PAM Nythovou
pokojn6 spiel lenosce. Zuacn6 Sc mi
ulehcilo, jezto isem 81 nepfala mluviti
nekym. Cekala jsem, avsak ne dlouho.
Leonard vratil Sc Lilkou; on byl tax
hrdy, ona Ease tax nesm6la, placha, jako
vzdy. Vsak pres to pfedce neusel mne
pablesk blaha, kterymz tvat jeji vyjasn6-
ma ano prozafena byla. Lilka, spatflc
mne, zarazila Sc, Leonard ale nevysunul
SO rovnovahy. Pozdraviv mne uhlaze-
ne, jail Sc omlouvati. ia jei vyslechla
1sm6vem, naGez jsem pravila zertovne:
,Potulka mole V lese ma bfehu lezera
neposlouzila valne me toilette, byla Jsem
tedy nucena pfevleci se.'
Lilka ievila- pfi slovech mych nemale
rozpaky. ona byla ma btehu jezera Sc
svym milackem. Coz kdybych ie tam
byla videlas Tyto myslenky yytetla jsem
ieiiho 1zkostliv6ho vzezfeni. Chtic "a
plasiti obavy jeff, pfivedla isem fec ma
iin6 vzdalene pfedmety, zertovala, smala
svitofila jsem, jake bych byla nejrdzo-
veisiho rozmaru. A kdyz konecne Leo
nard potom Lilka SO odvazili svefiti
SO mi taemstvim svym, vyskocila isem
iala so oba objimati. Kratce, tvafila
jsem Sc, jako by zprava nejvetsi poteseni
me p6sobila, Takove jsou zenske. V
pfetvafce nikdo ie nepfekona, nikdo lico
mernost jejich neprohlidae.
A kdyz Leonard odesel, prosila me
Lilka, abych sla nj do loznice jeff, ze j
srdce pfekypuje radosti a blahem, JED by
Sc mnou rada sdelila. Sla isem dala
isem 81 cd nj vypravovati cele taiemstv
jeji lasky. l s tim SO mne svefila, ze Sc
trapila myslenkou, ze ia Laonarda milu-
iu a ze isem cd aeho milovana.
Dala jsem SO pfi tom do srdecneht
smichu.
,Ty myslis blahava, zvolala isem, u
Sc kazdy do Leonardo zamilovati musi!!
Ne ne, mole draha, Leonard neni pr
4 Miriamu Elbournovou.'
,Ach, jak stastna jsemP zvolala Lilk'
pf-mozena stestiIn svym padla mne nj
prsa libala mne tax horoucne, jako b.
celovala Leonardo.
Citila jsem, 70 mne silly opoustl. la
chvela jsem sc jakoby zimou vzchopil
Sc, chtic Sc ubirati ma loze.
o neodchazej jeste,' pravila Lilka hl'
i. sem prosebnym. ,Zastan, ia ii sam
vlasy upravim.'
Cinila me to obycejne komorna ma ne
isem SO ma lizko odebrala. Byla jsem
a po will.
: ,Nebudu bez toho jiz dlouho tebot
mluvila Lilka dale. Leonard chce n
pristine m6sice pojmouti "a zenu.'
), ,Takp
|. To bylo yse. co isem mohla re stlsner
u ho hrdla dostati. s&~
: ,Ano. O Miriamo, jak krasne by /
10, kdybychom mohli odbyti shatek sv
80 zde' E4-
a A pfi tom utkvela ia mne okem pr
> sebnfm.
- Svolila jsem - - svolila % DO
10 kez bych toho nebyla ucinila. Nez sat
mel me jiz pfilis moci sve - byla js
>; prot jeho naseptdm bezmocna.
= 0, jak jsem 81 oddechla, kdya jsem
koneene sama v loznici sve ocitila.
~ Ma spani nebylo ami pomysleni. Vr
- isem sebou do kfesla, pfimkla lsem O
lala isem SO dumati. Posupne, mra
po. ano pfiserne dumy honily Sc mi hlavo
rozryvaly dust mou az do zakladu.