Pokrok. [volume] (Chicago, Ill.) 1867-1878, 1876-04-06

Bylo krasn6, slunecni jitro. Nebesa
zem6 more, vsecko bylo ponofeno IT,
chou posyatuost. Zadny drsny vanek
zadna boufiiva vna nernsiIa p1vab nebes
k6ho klidu, mad sv6tem Sc kltnoucho.
Usm6v matky pfirody obla4oval ysecky
Ijoji ditky.
PodGl pobtezi postavia Sc nedohledna
fada ryblfakJcb tlunGy ku loyeni ryb, a
neb rozjela Sc do vSech koutd sveta. Jiz
jeyily Sc chunky ty oku nezasv6cencovu
ien co zcela 81 podobn6, nerozlisitelne bo-
dy; ale ne tax jevily Sc zrak6m obyvate
lav pobfeznich. Kazdd zena, kazda dee
ra zfeteln6 poznava clunek, nGmz plnje
ieii otec, manzel nebo milenec.
Tu odbiiely hodiny sedmou, upominaii
&C k navratu Ike konecnGmu ulozeni W.
t6zku denni prace. A rybafi, uposlech.
nouce tohoto napomenuti, vratili SO op6t
do vislly, aby tam sit6 a kose plctli nebo
spravoyali, iak toho pro domacnost prav6
bylo zapotfebi.
Obyvatel6 visky, vraceiice Sc dom6,
musei iiti koleHl chatrGe karoliny. Kdyz
vsak doSli az k domku tomu, chteli vsich-
nj navst6vu ucinti te ubohe krasotince,
liz den svatby tax hrozna udalost byla
ucinila vdovou. Ovsemt jeste neved6li,
ze Karel Van Ecke byl odsouzen; nebot
Why udalosti jen pomalu dorazeji ma by
dlist6 chudych vesncani.
Jak strasn6 byla hluboka propast bidy,
do niz Karolna byla svrzena, nebyli ami
5 to uvaziti. Piece vsak byli pfesv6dce-
nj, ze jest dosti pficiny, ably osvedcil svou
soustrast uboh6 te bytosti, jejiz dobrota
laskavost kazdemu Mich byla patrnou a
iejiz krasa a mladost ziskala pro sebe
vsecka srdce.
Klepali ma vrata.
Zadna odpoved.
Opakovali klepani.
Mic Sc neozyvalo.
Byla nemocnal Byla pryc! Opusti
la chatrG viskul
N6kolik okamzikH uvaz0val sousede,
co by meli Ginit.
Kdyz vSak klepani obnovili obyvatel
ka domku op6t nevyhov6la vybidnuti,
ably otevfela, vypaGili obyvatel6 vesni6ti
v pfesv6dteni, ze Karolinu zaiiste stihlo
ntiak6 nest6sti, soucasnym a spolecnym
namahanim vrata, kdyz dostali Sc do
Witt, stanuli hrdzou pred vyievem, kite
ryz naplnoval ie zd6senim.
Ma zemi lezela Karoina krvi sve. z
rany, jiz dostala do spanku, tekla hojnG
krey, lee prav6 tomuto vyronu krve snad
m6la co d6kovati, ze jeste lila. Jeii leh-
ky Sat byl napoien krvi jeff obliGej byl
bledy jako mramor.
Z pocatku pokladali pfitomni hrdznou
studenost ztuhlost jeff udiv "a pfizna-
ky smrti, prsou kazdeho ze syedkI TO-
ho vyjevu vydral sc vykfik zd6senost.
Brzy vsak vypatral ieden z vesnickych
jenz takovychto pfipadech
mel asi vice zkusenosti nezli ostatni, 70
tepna jeste bila. Zdyihse zdanliv6 mrtvou
pfenesli j ma l6zko; a nyni pocali ciniti
vselik6 pokusy ozivovaci, jak prost6mu
rozumu chud5ch vesnicand zdaji Sc byti
pfihodnymi.
Bazeh obava spocivaly delsi cas- ma 0.
bliceji kazd6ho pfitomnych. Nektefi
SO slzami oGich sc odvraceli, nebot po-
kladali zachraneni mlad6 rybafky "a ne
mozne.
Ia nedlouho vsak otevfela piece oci:
sotva vsak spatfila sv6tlo denni, jiz take
ievila Sc pomatenost jejiho ducha. Po-
hybovala SO semo tamo, jakoby nejvet-
Sim namahanim patrala po nejakem pred
lnetu, jchoz Sc obavala, iakeby pfitmi
udalosti vznasela sc pied nj
ntjaka hr1zna vzpominka, pro niz vsak
nenalezala slova; lee okamziku neibli.
ae pfistim opet sklesla naruci zen, KITE
rez il podporovaly, zpet do podusek, po
zbyvsi, jak Sc zdalo, dpln6 vedomi pa
meti. Hned, jak SO zdalo, byla bouf
nem zachvatu zd6seni unavena zapasem
svych smysl6, hned Ease zdalo Sc. ze ne
nj 5 to chapati myslenkami ami to, CO il
bylo ma blizku, ami to, co bylo cd nj VIDA
leno.
Kdyz byla n6jaky cas- ztravila tomto