Pokrok. [volume] (Chicago, Ill.) 1867-1878, 1876-08-15

avsak sotva oko stranou zabloudilo, Wy
ktikl .jsem pfekvapenim N6kolik krok6
ode mne zarosen6m mechu lezel -
Jifik. -. Prodral jsem sc iehlicnatymi
ratOlestmi k n6mu. Ale on, jakmile mne
zotil, cht6l odtud prchnouti. Spozorovav
vsak, ze jsem 81 ho povsmnuI ano, ze k
n6mu pospicham, zlostn6 Sc vrhnul tvafi
do mechu.
,Aj, Jifiku! Zde tedy vas nocleh.' ii.
FIX neod odpoy6d6l.
Coz mne vice neznate"
,NeznamP odbyl mne Jifik spnrn6.
Wy mne znate, kdybyste chtel, u
hodnul byste, ze jdu do zamku -,
Jifik upfel ma mne nedIv6tiv6 proni-
kave sv6 oGi.
,Ano, jdu do zamkun
Pro mnep odbyl me rozervanec.
,NepGidete sebouH
,Nep
,Nuze, Bohem!'
Jifik cost zabrutel coz Sc velmi malo
podobalo opaGeni pozdravu, oci upfel k
zemi. Podivny to clov6k! Ale vsadil
bych Sc, ze u zamku dfiv bude nez ia.
Obrativ Sc, spatfil .isem skutku Jifika
mezi houst;nami ma prav6m bfehu.
K zamku mas asi nevedl ieden utel.
Nine k nemu nesla iakasi rozmarna tou
ha, uzfiti jeste jedenkrate nadherne nj
cote tn, kteraz mne sobe druhdy boha-
tosti citd svddnosti neviny upoutati
dovedla. Jen jednou chtel jsem il jeste
uzfiti = zapomenouti ma vzdy. A Ji-
fix! Netital jsem ma mic blaheho, ano,
zmocnila Sc mne dzkost, kterouz jsem 81
vysv6tliti netouzil.
Cesty ubyvalo mn6 rychle, nez stun
ce zacalo palciv9jsi paprsky dold metati,
byl isem ukryt stinnem loubi nadher-
neho parku, kteryz svou sn6hem kvetd
pokropenou zeleni zamek hlasivsky OBJ
klopoval. Zastavil jsem Sc ma chvili,
abych novy plan k dalsimu zkoumani
zosnoval. Rozhodl isem Sc dale kraGeti.
Kvapn6 obesel jsem zameckou budovu
po n6kOlika krocich ocitil jsem Sc huste,
iakoby klenut6 obofe, re kterez roman
ticky divoka pfiroda ma pfichoziho kynu-
la. Bohat6 omsen6 skaly pnuly SO po
pravem bfehu hucici feky, temna zelen
st aletych velikand zachycovala kazdy
slunecni paprslek;
Byl isem asi uprostred obory, kdyz k
uchu menu zaletnul feky itchy hovor.
Ukryl jsem Sc "a mocny kmen napal
jsem zrak sluch. Nahle re skalnatGho
zahybu feky vyplula lodka, prsou Sc
mi zataiil dech, spatfil isem mladou,
vsak pfedcasn6 pobledlou tvaf zeny, ana
Sc tnli k prs6m mladeho muze. Tot ona!
S osklivosti odvratil jsem oci stranou.
Vlny zanesly LODI "a novy dtes skalin,
vsak tom okamziku zaletnul Ike mnG
divoky rev, die n6hoz poznal isem Jifi-
ka.
Temef silen6 special jsem k mistu de-
je. Uzasny obraz zjevil Sc mym oGim.
Ma lodce vztycen stal mlady muz, nepo-
chybn6 hrabe, vztekle hfimaie bambtku
Y pravici. Ma dn6 lodice, nchou jeho
sviiela Sc - Hedvika, vedle ma uzkem
voru nalezal Sc = Jifik. Jifik chopil
hrabete "a prsa divoce zaklel.
,Bidniku, vic mi neuklouznesn fyal,
temef bez sebe jss, Jifik.
,Zpatky, silence' vzkfiknul hrabe ma
tahnul kladivo bambitky. Avsak ruce
Jifikovi v tom okamziku jakoby srostly
prsy hrabete. Telo Jifikovo plnou TIL
svou klonilo Sc v lodku, veskere pokusy
hrabete, aby sva prsa rukou Jifikovych
vyprostil, zdstaly bez vysledku,
,Pojdi, nicsmop zvolal hrabe vypalil
bambitku. Rama projela Jifikovou hrud.
Bolestne trhnuti probehlo jeho telem,
avsak dfiv nez kfeGovite zatate ruce
klesnouti mohly, zvazil Sc Jifik veskerou
svou posledni silou ma odpdrce -
Zoufale vzkfiknuti vydralo Sc prsou
hrabete, desny vykfik ust mlade zeny
= a oba soupefove zlnizeli V rozjecenych
vlnach. Hrobove ticho rozhostilo Sc
v1kol zapasiste.
Nemeskaje, vrhnul jsem Sc do feky,
abych aspoh hrabete zachranil, avsak ma
darmo.
Obe mrtvoly zmizely ma dne feky. Ne
zadaie "a svoleni. skocil isem do lodky.