Pokrok. [volume] (Chicago, Ill.) 1867-1878, 1876-09-28
Ondfej CernySeV.
R0mdn 0d Wlia Zeyera.

Ondfei strzen do carokruhu romantic
kych vidin oslovil j slovy, kteraz by spi-
Be byla slusea Amadisovi "a Gasu krae
Garniera, nez mlademu kavalirovi, 2iii
cimu pod vladou carevny Alzbety, do
beVoltairove.
,krasna damo, mluvi nadsene, vim,
2e neisem ami hoden vaseho pohledu, ale
zapfisaham vas: nepohrdejte moi sluz-
bou. Rad proleju krev ,svou pro vas
Kde isou sepfatele, ktefi vas stihaji9'
Pane =, odpoved6la divka, ale zaml-
Celia Sc a .cervenajic SO az po usi, hrala 81
rozpa5ite 8 cuprynou sveho kone, ktery
ma Gele tolikez mel akvamarinovou ozdo.
bu. Has jeff zn9l eiste jasne krat-
KEN slov6, jez byla pronesla, jake kdyz
Sc ma stfibrny zvonek udefi, ale pfi tom
vyzrazoval, obzvlast6 tomto rozpacitem
okamziku tax live mladou divku, opou.
st6jici prav6 pensionat, ze nezkuseny
Ondfej smesnost sv6ho osloveni pocitil;
vidina ,feiy Urgandy' zmizela a nj hr-
dinnost ruskeho Amadisa. Zacervenal
SO sam ako divka hled6l nem6ne rozpa
Cite nez ona ma tfpytici SO akvamarino-
YOU hv6zdu ma cele brGny. 20 dosti
dlouhe, pro Ondfeie trapne pfestavce,
jala Sc domnela Urganda mluvit. Nesm6
lost jeho dodavala il odvahy.
Pane, prayila pozvedajic nepohy
oci iasnemu blankytu ,nabizite mi svou
sluzbu, a netusite ami, jak mi who'd pfi-
chazi! Zabloudila jsem, kraiina zdejsi
jest mi neznama, nepomdzeteli Wy, ne
vim, iak vykonan, co isem 81 tax pevn6
pfedsevzala.'
Hluboky povzdech nasledoval ma tato
slova, podivn6 jeji oci odvracely Sc po-
malu cd obzoru spocinuly pax tazav6
ma jeho tvafi. Rtiky chvely Sc il teskno-
sti oblicej jei mel vyraz devcatka, ie-
muz n4kdo nezamilovanejsi loutku befe.
Ondfej citil nj onu n6znou soustrast,
ktera be " mas pfi pohledu ma detske slzy
vzmaha pfi kterez pfese vsechen soucit
nem1zeme GsmGvu mad prostotou iejich
pfiGiny ubraniti Sc. Zahledel Sc hluboko
do jejiho jasneho Okla, poloziv ruku ma
srdce pravil: ,Zaiiste, ze vam polnohu.'
,Zde n6kde t6chto lesich,' vypravova-
10 devce popisujic bicikem polokruh,
,bydli hluboke samot6 jakysi vcelaf,
muz pry svaty, otec Jefrem. Mdzete
mi fici, iak daleko je k ieho pfibytku,
kterou Sc mann brati cestoun
,Kdo by zde v okoli nezual chatu otce
Jefremal Jeli vas kun dobrY, zda Sc,
be jest dobrY, dojedete cile sveho asi "a
hodinu Cestc lie snadno naznacit.
Pustite Sc zde tou bfezinou ma zapad az
k fece' -
X fece!' zalekla Sc divka, ,pfijdu ne
jake fece9 X velke snad hlubokep
Pills hluboka neni,' odpovedel On
dfej, ,ale dosti divoka; vsak lie il lehce
probfednout, naznacm vam ma vlas mi
sto, kde do nj vejdete.'
Divka zakryla 81 rukou oci pocala Sc
ma. celem tele tfasti.
Co je vamp tazal Sc polekane Ondtej
,Ach, bojim SO nesmirne vody, hynu
pfi myslence pfebroditi divoke, pfiselne
tyivhy !. >
,Pravda, pravda,' volal Ondfej horlive,
,nemizete 80 sama dati ma cestu, me-
mateli proti tomu namitky, dovedu vas
az ma samy prah obydli otce Jefrema.'
Divka usmala Sc blazene ondfei Wy
svihl rychle ma kone vkamziku u
haneli spolu po louce. Ia chvilku byl
pod iasne zelenou stfechou bfeziny, kte-
rag ,vecne pohybliva, leskle tfepotave pa
prsky slunce jake zlaty dest ma mekkJ
mech prosyyals, q kazdou chvilku usma
la Sc skrze vetrem rozkolebane koruny
pruzneho stromoyi vesela obloha ma ty
dve snive d6ti. Tu tam vyrusovaly
kroky. jejich koni sneiakou zvef nebo ne
k.ereho pestreho ptaka, kteryz pax ustra
Sen do housti Sc utikal, mechem stu
meny dusot osmi kopyt byl vedle vzdus
: ne harmonic selesticich listd iedinyr
zvukem, rusicim hluboke ticho mlceli
vych lesa, nebot jczdci nebyli dosud al
slova promluvili. Jeji oko bylo stale n
cestu upfeno bez pohnuti temef bez w
razu, iako oko slepce; ale jeho zrak vis'
ustavicne tazav6 ma jeji tvafi Ondf'
pfemyslel jen tom, CO j as sem do
samoty vede. Konecne stalo Sc mu