Pokrok. [volume] (Chicago, Ill.) 1867-1878, 1876-09-26
Oldfqj CernyseV.
Ronadn od Jttia Zeyera.

stfidaly Y jeho prsou! Bylo to vse pou
hfm snem ci skutecnostis Videl il opet
iak Sc objevila nenadani liza pokraii le
sa, videl 'stnrtelnou uzkost jeff ma bfehu
vody, slysel sladky JEFF hlas, iak vypra-
vovala tajemne vzpomfnky choreho d6t.
stvi, citil opet tlukot jeiiho srdce jak tfe-
potani plache holubice vlastni srdce mu
vprsou opst zabnsilo. Dychtiv9 pohlizel
ma dvefe chatky, kdy Sc tam znovu obie-
vi, ale minula hodina vse ziistalo tcho
nezmeneno, jen slunce pocalo Sc chyliti
"a vrcholky lesa. Nahle zmocnil SO no
strach: coz nebyl stafec omen, soude die
ieho feci, ma polo sileny? Coz nemohlo
andelskemu tomu zjeveni hroziti nebezpe
81 samote MIMI Yyskocil polekan,
slysl V skutku zaslechl vykfik uvnitf
chatrce hned ma TO objevila Sc Agrafe-
ma We dvefich. 0ft
,Umirar zvolala rozcilen6. ,Posp6ster
kdyz byl letem k nj pfiskocil, dodala,
zakryvajic 81 tvaf: ,Velky boze, co jsem
to slysela!'
Vtahla Ondfeie "a ruku do jjizby. Otec
Jefrem lezel ma lozi, zasluhujeli jm6na
toho hromada sucheho list, pfikryta sta
rym plast6m. Oci jebo byly pevn6 "a
vfeny ruce mel kfizem ma prsou slo-
zene. UfHuE
,Snad to jen mdloba,' pravil septem
Ondfej. H
Zdalo Sc. ze tomu tax, nebot otec JEFF
rem otevfel oci zahledel Sc upfene ma
mladka. EUlJtlla.5
,Kdo to2' zeptal Sc tisc.
TOT slechetny omen muz,' odpov6d6la
Sc zapalem Agrafena, ,bez jehozto pomo
ci bych nikdy nebyla dosla vaseho O.
bydli. Neobavete Sc niceho: a6 no znam
tem6f jen nekolik okam ikd, Inc nemu
duse ma plnou div6rou - > zamlcela
Sc a sklopila rozpacit6 zraky; tvat jeff a
size nahle Sc zbarEily nachem.
Jefrem chopil Sc iednou rukou ruky
mladikovy, druhou stiskl rame divcino a
pohlizel stfidave ma oba.
,Slava bohu,' pravil Agrafene, ,nasla
jsi tedy jiz pfitele, ma nehoz Sc m6zes
spolehnouti - avsak nepfenahli Sc, je-
dnej rozvaho1. Svefuju vam, pane,
osamelou, nestastnou pytost, kteraz vyvc
lena j,st k napraveni ktivdy do nebe vo-
lajici. Sam hospodin svedl vas oba ma
pousti; umiraiici ma zrak stiha osudy
vase dalne budoucnosti: osudy vase isou
tesne spoieny....'
oh tise, tisep zvolala Gzkostlive Agra
fena, ,otce, CO to cinitep
Oci jeho Sc obracely sloup, telo trhlo
sebou kfecovite, ma cele mu vyvstal stu
deny pot
Eihlep munllal mezi zuby, ze mu jiz
tezi bylo rozumeti, ,sv6tla cora cd vycho-
du k zapadu. -
Tvaf jeho ztrnula, oko shaslo - byl
mrtev.
Stall chvilku mlcky vedle mrtyoly.
Agrafena snala billy svij zavoj pfeho-
dila jej pies tvaf zesnuleho.
,Vezmete mrtvolu,' pravila mu klidn6
hlaserl rozkazuiici kralovny, ia domem
najdete vykopany hrob, tam il ulozte.
Pospeste, ptijdu "a vami'
Ondfej, pfekvapen spdsobem jeji mlu
Wy, uposechl mlcky. Ulozil zahrabal
zemfeleho vGelafe do hrobu pokryl
Milky rov mechem smrcim. Ac uply-
nul delsi Gas, nez praei svou dokoncil,
nepfichazela "a MIN Agrafena. Vratil
Sc tedy do domu. Byla pohrouzena v
modlitbupfed ikonou. Vstala ryche.
Ted ma koner pravila hlasem raznym.
Ondfej il temef nepoznaval: zdalo Sc mu,
ze je vetsi hlavu, detinsky vyraz jeji
tvafe bylzmizel, ale krasa jeff stala SO
tim mnoho .vznesenejsi. Jei tise
rychle, zAdny z mich nepromluvil slova.
Kdyz ptisli opet fece, wal Ondfej uzdu
ieiiho konS;- -Agafena zbIedla chvela
Sc, avsak sadna mdloba Sc nj nepokou-
sela jako pred tim, sebrala vsechny silly
dusevni, lie jeji zdstala pevna, nepohnula
zadnym rysem, jen oci ponekud pfi-
mhoufila. 0ndfej il oslovil, vsak marne;
zdalo Sc, ze no neslys, tax hluboce Sc
by!a zadumala. U patty pahrbku, kde
Sc byli poprve setkali, zastavila kone.
,Dekuju vam, pane, jeste iednou "a
vse,' mluvila spesne. ,Nezapomenu nj
l~J,, x,;Ldxv M ;ota .,,ro v,na vvkopo1