Pokrok. [volume] (Chicago, Ill.) 1867-1878, 1876-09-28

SOU SO sam6mu raji rovnaji, jak tich6 je
no lesy haze, jejichz kfovin teInnG ru.
de vyristali kfize, zhlizeii Sc nehyb-
nych vodach, a napln6ny jsou kaplemi, z
nichz kazda pry mezi stromy pestrymi
malbami sc skvi celou nabozneho pou
stevnika Jest Ale nikdo neumel tax Wy
pravovati, tax krasne pisne zpivati, jako
velebna edna stafenka, matuska Agrafe-
ma. Tu pax jsem obzvlaste milovala, ne
jen pro lahodny nezny vyraz jeji tvafe,
nfz sladce syetlo jeff duse svihlo mad
pozemsky, zaiiste .ien boha vychazejici
kid vanul, nybrz detske prostot6 take
proto, ze Sc mnou stejne nosf im6no'
,Agrafena' zvolal Ondfej, celY blaze
ny, ze Sc dovedel v9ci tax dilezite, imGna
sve vily, toho Garokrasneho zjeveni, kite
rez Sc dosud chvel, ably Sc mu ma slunci
nerozplynulo pouhJ sen, jako snehurka
narodni bali. Ale divka nedbajic jeho
vytrzeni pokracovala We SVEN vypravo-
vani
,Matka Agrafena m6la podivnou moe
mad podrazd6nou mou obraznosti. Kdyz
mi svat6 ruce svoje na cello polozila ma
mne lahodnym dsm6vem Sc zahed6la,
prchaly mole vidiny, kterych sjinymi
mluviti jse,a SO bala, utiSila Sc moje
mysl; modlilali Sc made mnou, spala jsem
spankem neiklidn6jsim, neznala jsen
slastn9jsich civil, .jako kdyz ora zahra
dou mne provadela, vypravujic svGtlych
chramech, napln6nych oblaky vonn6ho
kadidla, zaficich zatem a pestryml lepo,
kamy, zivot6 poutnickGm dalnych
kraiinach, kde sv6tice bozi lilly Il pdsobi
ly. Caste, velmi caste mi vypravovala Q
otci Jefremovi, prorockych silach .ieho
duse, poustevnickem ieho zivot6, o
strasnJch dtrapach, iez byl podstoupil
pro v6c svatou, ale tajemnou, kteta po
cely vozdejsi v6k bedra jcho TIL, zranivsi
ostfe dust jeho, jake druhdy koruna trno
va skran6 spasitele, o lasce hluboke ko-
neGn6, kterou Ike mn6 chova k cel6mu
menu rodu = avsak musila jsem j slbit
pred zlatou ikoneu, visici V byvale loznici
ncbozky me matky, &c AMI slovem nevy-
zradim, co mn6 otci Jefremovi byla
sd6lila. Nevim sama, jak Sc to d6lo, ale
casem nabyl otec Jefrem made mnou ia
k6si taiemne moci, take cokoliv mi A
grafena ieho lmenem Giniti kazala, jako
ma pfikazani bozi jsem konala.
"A ma pfikazani jeho konate tuto cestu!'
ptal Sc Ondfei, zehnaje duchu staremu
vcelafi, celem kraji jakozto svetci pro-
slulemu, byl pfesvedcen, ze toto pfika
zani, volajici Agrafenu k ieho navst6ve,
bylo nejlepsim cinem, iaky byl kdy Wy
konal.
Ma pfikazani jeho specham k n4mu'
pfisvedcila divka. ,Kdyz byla matka
Agrafena poslez nam pfiSla, vzala mnt
"a ruku odvedla do nejodlehlelsi cast
domu; tam vrhla Sc pfede mnou ma kole
ma pravila mi hlasem, jenz hlubokyn
doimem Sc chv6l: ,Otec Jefrem umira
Ale andel jeho vymohl mu tr6nu nel-
vyssiho milost, ze Sc duse jeho neodebef'
Dive ma omen svGt vecn6 slavy, nez tebe
dcero me dusc, uzfi do nader tvych nl'
Ii taemstvi, jehoz jine ucho nez tvoie sly
seti nesmi. Vyvolilf t6 hospodin pro sp'
: su tveho rodu.'
: Nevahala jsem ami okamzik. Bylo IN
z snadne vymoci cd otce dovoleni k navstt
ve pfibuzne, kteraz je abatysi tam '
!, panenskem monastyru "a lesem. Agra
a fena starry jeden sluzebnik mne tam d
J, provodili. Abatyse nenamitala MECH
n prot me pouti k otci Jefremovi, naleh
la toliko, ably mne sluha mdj doprovodi
i Avsak Ma pokynutl matky Agrafeny od'
v slala isem ho vyfizenim ma jinou stran
h a stafenka sama cht6la byt mYm prdvo
h elm. Tu uchvatila il dnes rano nahla M
II moe zaklinala mne rozcilene, abych de
/, le nevahala, ze ie Gas jiz svrchovany,
a. citi neomylpym vnuknutim, iak stin SIN
g. ii jiz SO blizi celu otce Jefrema. Po
1. psala mi cestu varovala, abych nikol
% ze sluhd klasternich sebou nebrala. Po
y nikla isem tedy cestu sama, zdstavivsl
o, batysi dom9nce, 70 mdi sluha mne pr
le vazi. Vsak bez vasi pomoci nebyla by'
c. nikdy cie sveho dosahla, a ma ddkaz s'
ii vdscnosti, ddvery dcty povedela jse
vam vse upfimne. Neptejte Sc ma n
ou dale, nezmiGujte Sc 0 tom nikomu zap
sii mente vse, az zrakdm vasim opet