Pokrok. [volume] (Chicago, Ill.) 1867-1878, 1875-02-23
., ~ss ZdrcnjfCf sv6dectvi.

Soud Beechera Tiltona pokraGuie "a
neochabujiciho nteressu amerckeho ODE.
censtva, Anglicke listy co den pfinasi
cele sloupce, obsahujici otazky advokatd
vypovedi svedkd. Mimo to poednava-
il veci te jeste We zvlastnich 1vodnich
Glancich to tax vazne obslrn6, jakoby
ma vysledku tohoto soudu visela spasa
Ameriky. My Sc ovsem phi obmezenosti
mista a z ohledu k iinemu druhu ctenaf.
stya nem6zeme fiditi pfikladem listd a.
merickych. Nase ctenafstvo by Sc nam
zajist6 brzo podekovalo, kdybych kaz- :
dem cisle trpelivost ieho brali ma skfipec
soudem tim. Ostatne nesrovnava SO s
krasochuti nasi, castovati ctenafe ma mistt
zdraveho uzitecneho Gt6ni obsirnymi
zpravy propracovanymi clankami 0 -
cizolozniku pokrytci jeho haneb-
nych skutclch; ale tentokrate pfedce ien
musimc zalezitost tn zavadit, abychom
sv6 novinafske povinnosti vyhoveli. I've
dem Cast svedectvi pi. Moultonov6 (zeny
Franka Moultona), ktere samoiedine po-
staGuje k usvedceni Beechera.
Pani ia vypravovala, ze jedenkrate pfi-
sci k nj Beecher pfal 81 muviti nj o
samot6. ,,Vite neco velikem zarmutku
meho zivota" tazal Sc j Beecher. Kdyz
pfisvedcila, pravil Beecher: ,,Jsem tomu
velmi rad, ze nalezam ma ceem svete ie-
dinou zenu S niz mych nesnazich ote-
vfene bez obalu mluviti mohu." Cd te
DOLBY navstevoval Beecher pani Moulto
novou velni caste, rozmlouvaje nj men,
stale o svych nesnazich. Ona byla tez
prostfednici mezi MIN q Eiskon Tltono-
YOU. Bylo to asi 2. cervna 1878, kdyz
mela Beecherem rozmluvu, iiz tentokra-
to pred soudem opakovala. Beecher po-
lozil Sc ma pohovku, nacez ona (svedkyne)
dala mu podhlavni6ku priscilla nemu:
>, Rozmlnva tato jest nejspise posledni, jiz
) vami man," pravil. ,Citim, ze uvefej
Mill Titon list, kterym jej odprosuiu
Letter of Apology bude pro mne zbyte-
emo dale zivotem Sc vleci. ia Cd Tiltona
nikdy mic iepsiho neocekaval. On zda
80 pousti Sc zfetele, ze rama, .jez ma mne
zasahnouti j zenu ieho znit. Uvefejnili
ten odprosujici list, mohu krasn6 z tohoto
sivota vyjiti." Sy6dkyn6 namitala, ze by
10 bylo zbabelstvi radila mu, ably sc oh
;i sv6 re vseho vyznal vyslovila pew
nou nadtji, ze dosahne ouplneho odpust6-
nj. Ale Beecher o1yetil; ,,Nikoliv, to
lciniti nemohu. Musel bych sam sebou a
leti mole museli by Sc mnou poyrhnout.
Nemobl bychpFekroeiti prah domu sveho
a obec mole by mne neodpustila; ona by
nezachazela Sc mnou tax milosrdne, iako
Wy. Nine nezbyde, nez abych vysel re
zivota." Dale pax pravil: ,,Moje posta-
veni zivote jest ono duchovniho mrav
niho ucitele. Nemohu.li postaveni toto
zachovati ST, niceho vice ma svete mne ne
zbyva a sem odhodlan witt ST 2ivot.
Nam prasek donna, lezi ma mem knihov-
nim stole; ten vezmu sklesnu pokone,
akobych usinal bez smrtelneho zapasu.
Netouzim vice po tom, abych zil. Zivot
m6j nemel by vice Gcele; prosim boha
"a smrt, co stastne vysvobozeni re vseho
a souAeni. Citim, ze ami telesne
ami dusevne nejsem to tuto pfepnutost,
tento kfecovity zapas dele vydrzeti."
Pani Moultonova pravi, ze rozmluva
tato trvala dlouho. Beecher byl velice
pohnut. Prolevaje size vypravoval j, co
vsecko vytrpel; ze vytrpel muka zatra-
cenca; ze musi nynl domu lahodnym
dsmevem; ze kostele musi tvafiti Sc,
jakoby dust jeho mic netizilo; nebof nej-
mensi projev slabosti vykladal by sc co
pfiznani sc.
Jiny nemene hrozny svedek byl bratr
pani Tiltcnove. Muz tento jen bolesti
a "a velikeho vnitfniho pohnuti svedcil,
re jedenkrate pfekvapil sestru svou, sedi-
ci ma Beecherovem kline. Kdyz vessel,
odskotila prudce zapyfila Sc SUDDEN
rozpaky.
Jak asi bylo Beecheroyi Elisce Tito
move, kdyz slyseli svedectvi techto dyou
svedk1g
DAREBNY q neustavni zakon prosel