Pokrok. [volume] (Chicago, Ill.) 1867-1878, 1875-11-06
Move tajlOSti Pafizsk6.
Roman We trech dilech
cd
PONSONA TERRAIL.
Ztrdnc. pfeloSH II. A.
Il franc. PfeloSit Il. A.


,Hra.6 Andrea nebyl donna. Neoce
kavali ho Pafize drive donna az nekd,
ku konc mesice.
,Hrabenka uvitala mne velmi pfatel.
sky vlidne, stala lsem Sc il spolecnici
osamelosti jeff velmi milou. Uboh.
pant stisndna byh n&iabym tainym bo.
lem, nemz, jak s. zdalo, veG6l tolikc
oba manzele. Nikdy neyid6la isen i,
take pospolu. Rekli 81 ovsem n6kd,
pred cizimi nekolik vlidnych slew, avsal
nemluvil spolu AMI slova, byli-li sami.
,Ku konci m6sice byla isem ma zamkr
Hout Coine stalym hostem, kdyz Sc mia
dy hrab6 vratil.
rByl slicny; pohled ieho byl zhouci a
hrdy, jake lidi krajdv iiznich, avsak
tez mravny, jake u obyvated podnebi Sc
verniho.
Ma rtech ieho spocival usm6v potap
ny, prvni dny Sc mi zdalo, iako by ne
choval natce lee jakesi nucen6 vlidnos-
ii.
,kdyz sc syn navrati, bledla hrab6n.
ka a trpela, isorc iiz drive b,eda chora,
jeste II v6ts mife, iednoho dne pax pravi
la Ike mn6, tsknonc mi ruku, hasem iak.
81 prorockym:
,,Myslim, 10 Sc odtud odeberu."
"A vskntku "a nekolik dni pfikvapil
pal noci sluzebnik Hout-Coini do Mar
miery pro mne.
,,Hrab6nka umirala cht6la mne ieste
spatfit.
,,Sla jsem v prdvodu otce sveho SO slu-
zebnikem. Dosp6li isme zamku, kdyz
iiz svitalo. Bylo to ma podzim, nebc by
10 sede, povetfi chladne..,. Mohlo Sc
fici, ze to byl den smrtelneho zdpasu.
,,Hrabenka, lezic ma smrteln6m loz,
mela rty bez barvy a oci jeii plaly zim.
nicnym leskem. Knee odfikdval hlav
jejich modlitby posledni hodince.
,,Avsak nadarmo ohli2eli isme Sc po
hrabeti a jeho synovi.
,,Jsou jiz dve hodiny ma honbe" Sep
tala umiraiici. ,,,Jiz nespatfim iich." :
,,Hrabe syn byli skutecn6 ii2 dv6 no.
diny pfatel deset mil cd Blouisu. Byl
to opravdu phnutlivy okamaik pro mas
ami isme videli into pani, kleraz mela mu
re syna, dokonavati mezi lidmi cizimi,
aniz bylo zde nezne ruky, kteraz by il by
la zatlaciIa oti -
Zemfela desate hodin6 rano, po-
sledni slovo jeii bylo: rAndreo- - sy-
nu nevdecnyp A zaslechla isem jedno-
no re sluzebnikd, iak tise septal:
,,Mlady pan hrabe pfivedl matku do
hrobu."
IA vefiteli, drahy pfiteli, ia iiz milova
Ia tolloto cloveka, on sam odvazil Sc W.
znati mi tyz pocit, jeiz jsem nem rozni
tila! - Avsak iakym uskoky obe-
stfel mne "a til m6sice, jez ub6hly cd sur
ii hrabenky, nev6dela jsem! Nez jednou
pFisel kc mne, kdyz jsem mu iest6 vefila,
jako and6le v6fi boha, kdy vladl made
mnou moci nesl jchanou, moci kouzelnou
a promluvil Ike mne:
,,Marto, pfisaham tobe, ze budes choti
mou; iezto vsak otec nesvoli nikdy, aby-
chom Sc spojili, toz musime uprchnouti.
Chces prchnoutil Uideme do Italie
tam SC dame oddati. Gas obmskne po
tom otce meho"
"A co otec mhjs" otazala jsem Sc pfc
kvapena. ,.Tvdi otec pride ma namsp
proc tedy nesvefite Sc iemu" -
,,Zdalo Sc, ze tato otazka zpdsobila mu
rozpaky, po chvilce pax pravil:
,,Otec tvdj je ma nejvys svedomity a nj
kdy by nechtel oklamati otce meho, kdy
bychom SO mu svefili. On by vyhledal
otce meho, pax by bylo ma veky veta
po nasem stesti."
,,Uv6fila jsem cloveku tomu sla jsem
"a MIN.
ITO stalo Sc "a jedne zimni noci: tehdy
opustila pokradmo nezdarna dcera dun
otcoysky, idouc "a cl,vekem svddnym
Postovni vdz ocekaval mas asi pal mile
cd Marniery, a Andrea vlekl mne polo
mrtvon y domova.
,,Zanecbala jsem ma stolku We sve kon
nate dlouhe psani, n6mzto jsem prosil
otce "a odpuatenf davala xpravu o sven
lt6ku.
s,V osmi dnech tyli jsme Italii sp
Ii jsme az do Milana.
I'll. II H.