Pokrok. [volume] (Chicago, Ill.) 1867-1878, 1875-01-09

pisen: ,,Hospodino proc odmitas lid Una
jici jmeno tv6," zdalo SO, jakoby vzlykot
ubohych nebesa chtel prorazit. KazdY
citl hlubokou pravdu slov stafecka, ze
nemohou pomoci vic silly smrtelnikd lidu
opust6nemu. Mnohy kmet shrbeny TIL
let duchu pfal 81 jiz hrob6 Init, nez
patfit ma dalsi hanbu rodnG zeme sv6.
Teprve po polednach rozchazcli Sc k
domov1m osadnici kvilicti. Ma hfbito-
We pofidlo jiz lidu, ,en zde onde klecel je-
Ste kdos ma travnatem hrobe venuie upo-
minku zesnulemu. Hanus Bozenou by
Ii jedni poslednich, go brali Sc nahoru
ku Tfebizi. Staficky faraf doprovazel
pfitele kalisnika; vsak nebyla to dnes
as pouha 1cta jenom, cost d1leziteho by
10 pficinou, ze vail cestu az pres vysiny,
jimz fikajl ,,kv6tnice." Nebylo tajno
v6rneho pastyfe ovecek svych, zeby rada
Bozenka Jetficha re mlyna ze nevrazi
Hanus ma mlynafe svobodnika. Memo
hi snesti to, ac sam byl utrakvista a take
askou k bratrdm nepfekypoval, kdyz sva
fil Sc jeho osadnfci a nepfali 81. Ia sva-
tou povinsosf pokladal 81 utisiti syary,
plameny Denavisti hned zarodcfch.
Dnes vsak nepochodil mnoho stary dd-
vernik tfebizskeho kalisika.
,,Je to prvni cos mi odepfel, Hanusi,"
pravil pohnute knez, ,,lepe by ami Jan,
ma nthoz pfedce tolik drzis, nemohl ii po
radit, kdyby vynesly vlny rynske jeho po
pei on zas ozivl." Il jemu bych to do
vedl odepfft," odsekl nevrle Hanus, zady
obratil Sc ku kn6zi, urychlil krok po ce-
l6 cest6 ami nepromluvil ma dceru, jez Il
zkostlivym zrakem sledovala pocinani OF
coyo. Ma tvrzi zavsel Sc do sve iizby,
vecer Sc ami neukazal ma nadvoti, kdyz
br5nu zaviral. To nikdy jeste neopome
nul.
Sam}m vecerem jiz kmitla Sc vraty
tvrze zenstina iakas az po patty temnym
satem zahalena. Chyse, co staly ku "a
padu pode tvrzi, minula "a zahradami
kvapIa Iesem Primo do zlab. Byla to
Bozenka, sla ma radu ku stare babe, co
bydlela tam We stranich ode davna jiz sa-
mojedina.
Dneskem zdalo sc, ze bublinou rozply-
nuly Sc ma vzdy nadtie Bozenciny. Ami
ia hvezda jeji nezasvitla dnes, nebe bylo
zakryto mraky, iakoby pfivalem vod chtt
10 zapIaviti kraj. farafe odbyl jiz otec,
zadny nepfimluvf Sc vic "a ubchou. A
proto vyplizila Sc veeerem tvrze, vedela,
re starry vratny otevfe Bozence tfeba G
pGl noci ami slovem nikomu Sc nezmini
Cd mladi sIychavala, ze stara Rozka Ii.
1 dem pomaha V d6tinn6 prostot6 odho
i dIala Sc k babe do zlab. Ia arcit valne
: povesti nepozivala, ma sto krokdse j ka&
dy vyhyb mtl-li il potkati. Vsak scha
zelo-li co komu, kazdy vybledal 81 Roar
ku babiGku "a vecera, ably no JIM nevide
Ii a uefekli, ze je We spolku carodtjnici
Jiz "a samou vsi slysela Bozenka chro
ptavy HAS babizny, odzpevujici yecerni
pisen syou ,,Kdoz ochrany neivyssiho.'
Sedtla pred doupetem We strani vykopa
panym vafila leky bylin "a dne ma
sbiranych. Oko jeji dobfe poznalo pc
e stihlych obrysech dceru Hanuse, jedinacka
ieho, co kvapila navrsi do jejlho reviru
J lax fikavala brlohu SVEN, kdez hosti Vi
= tala. Pov5tala, kostnate ruce podepfelt
v box co nejvlidneji utvafila Sc. H
3 smichu nutila ty vyzable, zazloutle tvaf
l. a pfi tom zabtlely Sc dve fady zubd jak
e slonova kost. AZ mraz projel cloveks
Ie kdyz utkvely zraky ma te kostlivci posta
We stare Roxy. Dele-li vsak kdo pozor
a. val oblGej jei, musel doznati, ze pred lie
q ty, kdyz il jeste fikavali Rdzenka, byl
IA krasna, velmi krasna. Doposud ma vzdc
"a toliku let leskly Sc cerne vlasy jeji iaE
a pera havrani, neprobelely. Jakasi nebl
III ha 1zkost projela Bozenku, kdyz octla
" ohne, kde il baba jiz ocekavala. vi
a. lechu jejim nikdy nebyla, ami kdy mluN
la nj Vidavalo j, vsak zpozdali je
H. Ale lichotivy, 1lisny Rozcin HAS uchl
ia cholil il ponekud. Uhadla baba, proc
j Bozenka nj pfichazi; vzdyf po cele
:. okoli byvalo Rozce znamo, co ukryto z
'' stavalo po leta zrakdm lidskym. Hrd
byla LA to, ze nejtajnejsi .schranky m
"a dych starych oteviraly Sc il; jeste pl
'ea ga to dostavala hezky plat. Bozen
i'' uspofila zpoved.
80 ~ do mlyna, do mlyna by rada pan'
ka, ei radeji Jetfiska ma hradek," c