Pokrok. [volume] (Chicago, Ill.) 1867-1878, 1875-01-09

Il
n6ho iz brzy zmizel mezi skalami ccstou
ku Kvilicim.
Po celou dobu, co deli soused6 nayst6
YOU otce, ami nevysla Bozenka te sine.
Chvilemi zahldGla Sc omen obraz, zas k
oknu pfstoupla, podepfela Sc kamenne
zabradIi a oko ieji sniv6 t6kalo po kra-
iich, iichz krasota tratila &c poznenahlu u
vecerni sero, jakoby hledalo cos, iakysi
pfedmet touzeny a zas do dalky Sc upnu-
10, tam co rdei Sc tynecky klaster, utkve-
10 ma tech vysokych, zasmusilych zdech a
zarosilo Sc. Vzpomnela 81 ma jeptisku, o
niz nikdy dosud nebyla slychala. Ia
dcera Zirotind zdala Sc il trpitelkou byt
pro nerozum, marnivost rodcd.
,,Snad podobny osud ceka mne," bedo-
vala; take zavesi zde obraz mIj, cernou
rouskou zastrou iei a pozdni potomci opet
81 budou vyprav6ti o neposlusne Bozene
a "a vystrahu il klast povyrostYm detem
SWIM - Blahova, tebc nemohou zayfit
do klastera, vzdyf otec vira jeho netrpf
klasterG," usmaa sc trpce, ysnad do te
bile veze pax, tam, co sedavala ia zena
blaznivd pred lety, 0 niz 81 zde kazde di-
t6 vypravuje.
UtichIa ty krasnG zamodrale zraky
ieil zahledely Sc tam k cernym lesdm,
jez zlatily jiz posledni pruhy cervdnkd lie
mem svym.
,,Ci pfece mohu doufati," zvolala Bo-
zenka, lice, jez pred chyili jest6 smutily
zarem radosti Sc zalekly, ,,yzdyt fikava-
la mi matinka, ze hyezdy usmiyajili Sc
ma clovGka, dobfe Sc mu we podan. ka
zdy pry ma tam ma hofe hvezdu svou,
iez osud budOuci mu yestiva hned ko-
lebce, a tam ia take jasn6 mi svitila,
kdyz isem So narodila. To hvGzda ma, a
matinka se8lala il dnes Bozence sve."
A v radostnem iakemsi zdcbvatu od-
kvapila k otci do svetnice, kde neiradtii,
kdyz mel po chsili a chtel 81 odpocinouti,
dlivaval. Bylo zde liz temno sotva ze
rozeznati mohla postavu jeho, tn hayu sc
divou, podepfenou rukama still. Ona
zprava, jiz pfinesli mu dnes, prndce "a
klatila tim starym muzem jenz srost
liz takofka osudy ylasti sve. Vsak ne
dial to pine mife pred hostmi ma sobl
znat. Jakoby We snach byl pohrouzen
vid6l rozvGsen6 po prazskych vezich hla
Wy pand teskych, tam Kaplifovu, zde HI
ranta, Slikovu a strasn6 pfizraky jeyily
Sc rozuzdlne obraznosti starcoyG.
Teprve kdyz obejala jej Bozenka po
libila zakabonel6 tvafe, procitl duman
pohladiv hebounka licka ieji pfitiskl j
ma srdce otcovske; bylf povd6cen, ze zba
vii seina chyil d6snych tech obrazd
Ia hv6zda iasna, co vecerem zaleskla
Sc "a klasterem tyneckym, prav6 do loz
mic Bozenky svitila, ona zdala sc vabiti j
do tech v}si v61ovitych hostiti ia
, drech svaty kid. Dlouho pozirala k nj
al umdIena seyfela Sc vicka zrakd jeiicl
k sladk6mu snu; zdalo Sc j 0 ,Jetfichovi
, bydlela ma zdejsi tvrzi nim
: Starry pradavnych v6kd pametnik j
i ten kostel kvilicky. Boufe, jez kiiz nj
kfiz pfeburacely ceskou vlasf, nezdrtil.
] cello jeho, strmy slit, ma jehoz temeni dc
' sud zfi oko kalich pfedb6lohorskyc
Il dob, pferazeny "a refornace. A dfev'
n ma zvonice, co cerna Sc opodal, byla We
J, nou spolecnici osudd, jez zazily prastar
o st6ny chramove, svedkoye blahych jest
e casa KarlovJeh. Katolfky, kalisniky
T. bratry zas katoliky obracene svolav'
d ly k bohosluzbe tfi zvony jeji, nichz n
= mens doposud vesti jmeno darce pan
e Odolana Petipeskeho. Velebna to byy
Ia la hudba svatcich, 0 nedelich kdyz z
8; houpaly Sc ma silnych dubovych trameC
fu ocepene hIavy jejich. Neni mad zvor
m kyiicke, fikavalo Sc, tyf zroyna jen hr
y iou.
ia Vsak smutny byl dnes hlahol jejic
!" smutntji nez kdyz k pohfbu zvou n
.x posled zahuci mad rakvi, kdy hrob
% sponsttji.
% Tot jake by hrana zvonily," povid
lal 81 osadnici ubirajici Sc ku kostelu.
az Brzy naplnily Sc ldem prostory ch
;vn move, mnoho itch zdstalo sinci pi
a vchodem do chramu. Sesli Sc vsick
a bratfi kalisniky bez rozdilu, piskem
, a vaty byly pro okamzik tfenice, co mir
-, siualv dkdinach osady kyilicke. W.