Pokrok. [volume] (Chicago, Ill.) 1867-1878, 1875-01-16

byl pouze pokrm, jakehoz ST Marinka pfa
la, nybrz bylo tn jest6 mnoho jineho, O
Gem nemea nikdy ami tuseni. Ackoliv
mohla Jen !ednou rukou vladnouti, dala
SO pfece celou chuti do jidla. Doktor s
dsmevem Sc j ptal, jak j chutna. ,,Ba
chutna, ma to Sc m6zes spolehnout'', znela
odpoved vsecky posunky dGvcetc take
svedcily tom, &c mluvilo pravdu. Go Sc
vsak tyce doktora, tn nesmime zapirati,
re povinnosti sv6 k tax chutn6 uprave-
nym lidlum velice zanedbaval to proto,
re nebyl to strhnouti oci pochutna-
vajici 81 Marinky.
Ale ysecko ma sv6t6 ma svdi konec
proto bylo take konecne po stedrovecer-
Mich hodech, tn ale zadival sc doktor ma
svou malou pfitelkyni, jako by Sc il chtel
ptat, co by NELL zacit nyni. lied 81 must
me hrat'', pravilo deycatko. Tot Sc
rozumi'', odvetil doktor ochotne, vypadal
pfi tom ale, jako by 81 piece jen svymi
schopnostmi tomto ohledu nebyl jist.
TAX ma co 81 budeme hrat, Marinkos"
D6vcatko chvilku pfemyslelo, pax ale
polozilo hlavinku ma stranu q divajic SO
potuteln6 ma doktora, pravilo: ,,Neme
bys kousek perniku! To by bylo pfec jen
to neilepsi". - ,,Ale dite, mas pravdu",
zvolal doktor vyskocil. ,,Coz pax by
to bylo "a vanoce bez perniku! Potkej jen
chvilku, ia prom sam doskoeim. Bud zde
jen hezky ticha"
A starry, vazny doktor pospichal odtud
takovym spechem, jako by Sc jednalo o
zivot nektereho pacienta.
A kdyz Sc vratil, objevil Sc ma stole ne
jen pernik, ale i malJ stromck vanoGni,
prvni to stromek, jejz kdy osamely byt
doktorav spatfil. A ieste jine veci pred
kladal pred zasnouci Marinku Nyni ne
potfeboval 81 dale lamat hlavu, iak by
mel zbytek vetera stravit, nebof Marinka
Sc bavila tax live smala Sc tax rozpusti |
lie, &c hospodyne venku byla zvedavosti |
celia bez sebe, nev6douc 81 nikterak w
svetliti, co Sc to dnes deje. A uGeny do
ktor bavil sc Marincinym roztomiIym
zvatlanim take tax dobfe, ze by Sc toho
byl nikdy ami nenadal small Sc celeho
srdce nj. A kdyz kone6ne 81 uprostfed
teto radosti vzpomel Ease ma sebe, byl liz
vecer zmizel. Tu Sc poznovu rozhlidl po
SVEN pokoji a rozpomenul Sc, jak ten Ste
dry vecer, jenz tax temne zacal, tax svet-
le vesele skoncil a jak radosti chude-
no dltka nalezl take sve vlastni poteseni
a to mife tax hojne bohate.
.Myslil isem," pravil duchu sam k
sobe, ne ueinlm.j il stastnou a zatim ona
potesila mne vic, nezli ia j. Jei nevin-
nosti zafici tvaf zaplasila tu temnotu me
svetnicky, jeji oblicej proklestil jemnemu
sv6tlu yanocniho evangelia drahu k vlast-
nimu srdci menu pfivetivy jeji pohled
vyvabil Ease dsmev ma me rty, kterez by
ly mu Jiz skoro uplne odvykly.
Posadil Sc opet nj, wal il "a ruku a
pravil polo JENNIE, polo bolestne: ,,Vidis |
Marinko, mas st6dry vecer jest jiz II kon-
CO."
Chvilku sedela tn tise, pax ale ovinula
zdravou ruku svou kelem ieho krku Sc
slzami ocich zaseptala Mech mnc tn
II sebe :"
% tom 81 promluvime zeitra, Marinko"
odvetil doktor, usmivaie Sc. Tu jej Ma.
rinka polibila, hladila jeho vraskovitou
tvaf opfeVsi hlavinku o jeho prsa IL
smevem ma rtech tise usnula.
A tax byl ten stary mladenec prave
tax liban a hejckan, jake velkoobchodni-
kova teta ma ocet zbyly doktor Pinne-
berg slavil ten nejsfastnejsi stedry vecer 8
chudym, zebravym ditkem.