Pokrok. [volume] (Chicago, Ill.) 1867-1878, 1875-11-11

ted pf'sla9'
,.Nevim, pane, mamli -"
,,Ptam Ii Sc vas pani, nam k tomu as
prlvo. Ostatnt nechci, abyste 81 znepo
koiovala s,6domi."
A polozil padesat frauk6 ma jeIi sto-
lex.
Domovnice m6la diva syny; starsi mel
byti inzen}rem, skoly mnoho stoli pow
dala tedy:
TIA PAM najala ST tady prvnim pa
tie pokoiik. Kazdodenn6 sem. chodi ode
dvou hodin do ctyf navstivit mladika,
enz tam v&dy uz byva napfed. PAM pla
ii pokoi, ale imeno jeff neznam.
"A toho druheho!" tazal Sc sir Vilen.
,,Toho mladika take neznam."
,,Dekuiu vam, pani, je to prvnlm pa
tfel"
,,Ano, pane, zrovna naproti schoddm."
Ted Ease stoupal on ma schody. Kdyz
pfisel samym dvefim pokoiiku, kde ne
pochybn6 zahynula jeho cest manzelska,
vytahl sir Vilem kapsy kousek mekke-
no vosku strciv jei do klicni dirky, otis
kl 81 il 1pln6.
Uvnitf bylo slyseti diva hlasy: zaletaly
az k n6mu hlas zeny ieho jej pfimeI,
aby trochu naslouchal.
Go pax iste d6lala vcora vcGer, mul
milovany andGli!" ptal Sc neznamy.
,,Byla jsem Sc sym muzem We vlasske
opefe A ty, mhj Jindfichu, co tys de-
laR Ty's hraI!"
IA prohral jsem, iako obyGein6. Ale
prosim vas "a to, ma krasna milenko, nc
mluvte mi nikdy SVEN choti. Vidlte,
uz pfi myslence, re naezite tomu clov6ku
boufi Sc mi srdce, krev mi stoupa moz-
ku, isem blazen. -"
mo, no, Jindfichu, ty nejsi pfec tax
zarliv! ten ubohy Vilem ie tax dobry J
A pax mann sve povinnosti; isem jeho, a
zapominam-li nan, byva to jen tebe.
Kdezto ty, jenz tvrdis, ze mne milujes,
nemazes sc ami ma chvili vzdati sv6 ne
sfastne vasn6 ku hfe, jez te pohlti, tebe
tvymi."
,,Budsi, ma draha; toho dne kdy mne
nebudete milovati, mann We SVEN pokoji
pod podobiznou otce sv6ho nabitG balntit
ky"
Posledni slova nebylo slySet. Neurei-
ty seest ozyvaici Sc pokoje podobal Sc
vfelym polibkdm,
Sir Vilem sci pomalu Sc schodd dold.
Pod6koval domovnici, fekl il, ze to ma
lezl zadal j "a sirku, ably 81 mohl zapa'
lit doutnk. Podala mu il, srdecne mu
dGkuiic: sir Vilem dial il dvacet frankd.
Zapaliv ST doutnik, krace pomalu Bilou
uIici. u zamecnika jednoho Sc zastaviv,
dosti dlouho MIN rozmlonval. Vecer
dal vzkazat zene sve, &c ob6dva klubu.
Pozorovani bankovek bylo ducha je-
ho uplne vymizelo, postoupivsi misto jedi
ne myslence:
Ma Jena ma milovnika"
Videl chram manzelskeho stesti sveho
ztroskotanf neiakym bidnikem, neho2
vse bylo strojenym, licenym; aniz by We
del, kdo je to, tusil, ze to bude nGiaky da
reba vysokeho svtta, jenz tropi kejkle s
laskou zenskou. Trest byl ustanoven: clo
vek ten musi unfit. Ale nadarmo hle-
dial mezi pfateli svymi, mezi znamymi
mladiky, jiz ddm jeho navsttvovali, kdo
by byl ten Jindfich, jenz hrai tax smut
nou ulohu.
Minul vecer, uplynula noe. Rano EASEL s
sir Vilem pesky k zatneGnikovi, II nehoz
Sc byl vcera zastavil. Ia chvili cd nehC
yysel vratil Sc dom1.
Sedalo Sc k iidlu. = Snidan6 Eesele 81
ztravla "a dvou usmevd iednoho polib
ku. Sir Vilem mel ma rtech toze svraste
nj ode vGira, .iez by Sc pozorovateli bylo
zdalo podivnym. PAM Reswellova byl;
okouzlujici. Mela ma sobe fizu bilycl
kraiek, vlasy stocene ma vrch hlavy; chvi
lemi bylo videti mezerami vysivani kras-
ne jeii tvary; temna jeii plef, zarudla cd
leskem sv6tla, mela ma sob6 vfely nadec
. kreolsky; S nyiicim pohledem vytykal
nezn6 muzi svemu, ze il vcera opustil.
Sir Vilem stale sc usmival, divaie g
vzdy po chvilce ma hodiny We zlacener
, dfeve, jez okraslovaly jidelnu.
i Ted vstal
,,Dusinko," pravil, ,,je pdl druhe. Bur
: ga mne vola!"