Pokrok. [volume] (Chicago, Ill.) 1867-1878, 1874-10-20

lost, drive nez vlastni ieho dccfi. Tato,
We sv6 temef klastcrni osamelosti necita.
la kazdodenne noviny, kterez j casio by
valy zadrzany. Kornclie netusla pravou
pficinu choroby otce, on sam nechtel
neb nemohl lined pravdu povedit.
Teprve pozdtji, kdyz pon6kud Sc vzpa-
matoval, vessel do ieii komnaty sedl ST
k nj, ably j dial .patfiene vysv6tleni,
kornelie ilzkostliv6 Sc vyptdvala, iak Sc
ma.
mile dit6," ods6ti hrabe. ,,choroba
ma newell V tele, .dnch midi ie chor srd
ce me jak proklano, horecka byla by nnf
milejsi."
Kornele trhla sebou. Muscla IN tc
NIT, ze domdci pfihody tax krut6 byly
mysl jeho dolaly.
,,Nevdek, pletichy a udavaGstvi," polra
coval hrabo, ,,pferusily inoii drahu zivot.
nj, iisem propulsion"
kornelie, .jez sice 81 ulehcila, ze ona ne
zavinila choroby otcovy. byla nicmenG ton
to novinon trapne pfckvapena. Bylof j
znamo, &c otec yisi ma SVEN dfadG jake
ma vlasinim SVEN zivoti
,,Stal isem Sc soukromni en-" pravil
brabG, ITO jest cov6kem, ktcry mdze
dlouho spdt mnoho Sc prochazet, ale nj
CHM vlastne jiz neni. Vsak v6f, ze ma
nehoda nebyla by ami polovice tax vel
ka: jake nyni jest, kdybych mimovolny
odpocinek vstoupiti mohl $ vedomim, ze
vrouci svazky. ioz mas spoiovaly, nebla
hymi pfihodami posledni dolby nebyly
zvikldny."
zach otce," zvolala Kornelie zajika-
JIG sc.
%, vim vse," prasil hrabe prudce,
,,zrak mdi vnika hloubtii, nez "a to mas
Nikoli, neni vse mezi nami tax iak byva-
lc, citim, 70 V chovani tvem ke mnc loda-
cos Jest iiz jen ohledcm, co jindy byvalo
vnuknutim srdce, a to me- bolt"
Otter zvolala Kornelic, ,'chces-li mi
takovou feGi osud mGj jest6 ztrpcoyatl
Mluv. mIzes mi vycitat, &c .sem netec
nou k tobe, Gi nemilsim spise il sc oba-
vat, &c ty isl sc ode mne odvratiE Ano,
ia mohla bych sobe st6zovat, &c sc mi
zda, kterak o celon tyon lasku jsem sc
pfipravia" zaiikla sc, size zalily il
oci.
yAle ci by 81 iednala neprave." pravl
hrabe mad miiu klidne; ,,cinl .isem ii ne
trpti vycitky ukazal .isem ii strankn,
kterou 81 ma mn6 nikdy nepozoroyala.
V6ru, lituji toho, ze isem nemlcel. Ze
sveho hediste mnselas NIT IN to, re jed
nam nepravt. Utokdm mym schazelo
We tvych ocich vselike odIvodneni. Tys
pocitjIa jen moi krutost. We vybuchach
mebo hnevu zmizely podstatue obavy me
no otcovskeho srdce. Slysis, &c sebe sa-
meho obvinuii, ze toho lituii. Prosim te-
be "a odpusteni."
% otce, otGe!" zvolala Kornelie ucho-
pivsi ieho rukn opetne il ibajic. nNe-
bylo by to zaliste dospelo k tomuto Wy
mnto vyicvu, kdybychom oba byli sobe
div6fovali vsem vcspolek byli sobe
promluvili."
Tive ujistovani Gini mne sfastnym a
poskytuie mi radostnou dGyeru 1techu,
ze at cokoli Sc pfihodi, mic nase srdecne
srozumeni nepodkopa. Kdoz pax ma svG
to Jest mi blizsim tebe? Snadneji by tys
dovedla mne cd sebe zapuditi, nez ia bych
dovedl tebe opustit. Dekuji ii. mij do
bry andeli!' libal dceln svon ma tvaf;
spolehei Sc M to, ze tohoto okamziku wee
ne budu pametliv. Vzdyt laska tvoje je
jediny lex, jejz tn chvili nam pro svou
tezce ran6nou mysl. Dalsi trvani naseho
domaciho bIaha zalezi ovsem ma jedne w
mince, i slib mi, zcji vyplnis. Ncmtj
pfede mnou zadneho tajcmstyi. povazni
mne "a sveho radce, tajennika "a sveho
skutecneho pfitele.'
,,Milerada," odv6tila Kornelie.
,,Nyni musim ii jest6 zvestovat, &c Sc
We Vidni dele nepozdrzime &c Sc ma
dlouho ba snad ma vzdy odstehujeme.
Nesnesu to, abych ma jevisti byvale sve
cinnosti CO vyslouzilcc bcrlich chodil.
Obral jsem sobe Benatky za pfisti mas po-
byt; budef to vymena, phi ktere ty mad
miru ziskas. Ia diva, til dni, zkratka
tax rychle sec MONO, octneme SO ma
ceste."
Tato rozmluva, spojena nehodou hra