Pokrok. [volume] (Chicago, Ill.) 1867-1878, 1874-08-18

il sc vrati. Od teto chyile stal isem, ma
je sviclSu ruce, Il dyeH, uchystan, ze je
hned otevru, .jakmile Sc objevi. Byly to
hrozne okamziky ocekayani, aysak cel6
hodiny takto uplynuly. Nevrdtil So vice.
Bylo jiz dayno po pdlnoci. Ochablf II
sadil jsem sc ma zidli k samym dyefim a
postavil svici k noholm na podlahu. llo-
dina po iodine ubihala on vzdy iest6
SO nevracel- Marn6 isem pfemital pfi-
cinach, proc nepfichazi, musel .jsem Sc
konecnG sebe tazat, go Sc stane re mne,
paklize otekavanJ neyrati SC do rama. a.
neb neni skutecny Werner, aiebrz ien .je
no imenoyec. Cele rebezpeGenstvi mole
zievilo SO mi Ease pied ocima. Musel
jsem iednat, zrychla jednat, necht6l-li
jsem vzacny cas- proplytvati. Nebylo
iiz dlouho do vychodu slunce b6losedy
tfpyt zaeal hv6zdy zastirati tn odhod-
lal isem Sc ku kroku odvazlivemu, re vel
du do vedleisi svetnice poohidnu Sc, a.
bych nektereho psani tam leziciho apeb
z Jjine pisemnosti jistoty nabyl, po niz
jsem tax prahnul. S pocitem zlodcje,
stroiciho Sc do ciziho maietku, vessel isom
do czc svetnice n Savle uniforina byly
prvni, iez mn6 do oci billy; iednotlive ku-
sy lezely kolkolem diyok6m nepofadku.
Loze bylo nedotknuto. Y tn chyili zasle
chi .isem lidsky hlas. Has zaznival We
dvofe. Upokojen chttl jsem svici Ease
rozzehnouti u tapal jscm po sirkach, an
najednou Ease pod6sen jsem byl ttzkymi
plouhajicimi kroky, iez po schodech Sc
rozl6haly. N,bylo MONA, abych opustiI
cizou sv6tnici, i zastrcil isem tndiz zavo-
ru dvefi. Tu kdosi zvolna ale velmi
slime klepal. Nev6dtl isem co pociti
nam, neb mi hlas v hrdle 1pln6 byl Sc
lhal.
,,Tu zvolal kdosi zvenGi: Vstante, pane
nadporuciku, vstante! Zpamatoval isem
SO napodobuje hlas ospale pravil isem:
Coz je jiz tax pozdG Go ma byti! Voz
ka je zde, zn6la zsenei odpovtd, do Uhlic
je daleko Hned, hned, zvolal isem, aG-
koli isem sotva jeste ved6l, co budu emit.
Jakmile .jsem byl o samote, vyiasnily Sc
mole myslenky. Pochopil isem, ze viz,
o nemz d6vce nekolik slov bylo prohodi-
10, ie souvislost odiezdem ddstoinika
ze to zdlezi III mem st6sti, abych yabi-
We pfilezitosti k dt6ln pouzil. Yzdyt
mne v6bec .ien velika odvaba mohla "a
chraniti. tn rozzehl isem Ease svici a
jail isem Sc uniformu M sebe ob6kati.
Pfilehala mi ma telo iakoby byla ma mne
sita. Tato nepatrna okolnost dodavala
mi tolik zmuzilosti. &c isem zapomt, kite
rak skuteGny vlastnll uniformly, prctra.
viv veselou noe mezi svymi soudruhv,
posledni hodinG Sc obieyi Il mne iest4 II
dvifek kocaru zachyti a zadrzi Zaoba-
len do sirokeho pastt, yyhrnuy sobG Il
NEE q opasav Sc savli vyscl isem tlukou
elm srdcem re svetnice. Ma sch0lech
setkal isem Sc podomkem, ienz mn6 phi
chazel vstfic, "a zpropitn6 uctiye Sc pod6-
koval stastne ccsty mn6 pral. Y n6ko
lika skocich octnul jsem Sc v koGafe od-
lizdel jsem. Nemluvil jsem ami slova,
iesto neustale rozGileni mno naplnovalo
strachem, ably We vozkovi neyzbudlo sc
podezfeni, aneb ably dokonce tetnik "a
mnou Sc nepfihnal. Kdyz jsme takto
as hodinu cesty byli popojeli, spatril .isem
Pouzil jsem tGto pfilezitosti
abych ma vozkovi vyzv6d6l, zdali mne
ma opravdu "a objednavatele poyozu j
6dyz Sc mnou promluvi. TGto starosti
byl isem brzce zbaven. Vozka mluvil
SO mnou pohlizel ma mnc dplnou do
verou. Jat arci teprv vyptaval Sc, kde
lezi Uhlice, neb posud nemtl isem ami tn.
SEM, kan sc ubiram. Tu jsem zv9dt, zc
dlouhou jizdou nebyl jsem Sc ieste nikte-
rak k hranicim valn6 pfiblizil, ale hlavni
vec byla, abych Sc od Krasnic notnt vida
lii. Vzdyt mel isem na sob6 Sat, ienz
vsechno podezfeni zaplasoval, krone
toho byl isem naprsni kapse uniformly
nasel papir, jenz by mne nejblizsich
dnech, drive pez by ozndmeni Sc stale,
tehda byl chranil, kdyby mne 1fad vefeI
ne bezpecnosti byl zadrzel.
Byl to list ma dovolenou, znejici ma
Vernera. A tyz slutku brzce osv6d-
tl sc co list ochrany. VIZ mas zastavili
diva cetnci. Prohlizeli mne sce ostfe a
nndozniunrH nrEnir ,rlnunr Il I;nl.A..