Minnesota posten. [volume] (Red Wing, Minnesota) 1857-1858, 1858-08-03
- B " n - HMM 4, De 4 rI Z 3.

w In g M Ill n p s OF 4
icke folket en- sadan man for valtalig och
hor honom ieks gerna Deaborja sofva,i
eller atminstone ledsna de smart dervid ];
men lat en- predikant onatala anekdoter
och historier, och ALA 0ron aro oppna, och
senhvar az tyst och uppmarksam. !" s 81
ssJag underskattar icke min profession, s
ssade lakaren, smen Jag tanker att det ar
den svaraste SAX, att Yara en- rsattsinnig
eyangeii predikant, isynnerhet ON han
far efter att sYinna fol lkgunst." !"
| Luther log och sade DIR Schurf,
Diet ar bade svart och icke svart, och jag
kan saga eder hvad egenskaper en- predi-
kant maste hafva for att behaga Verlden
och sig self Forst maste han vara ldrd,
| ty da skall folket beundra hans hoga sprak,
afven ON han self icke forstar det. For
det andra maste han hafva lysande och be
hagziga utt61rsgdi1f foor folket II tortjnst
harofver, och det rorer icke hjertat eller
samyetet. For Diet tredje maste han vara
Isydltali;g och kunna beratta manga roande
historier, isynnerhet sadana som hafya att
CORA med tro eller battring For det ter
| de maste. han hafva EFT aiutagande person
zigt utsee,sde, sa att han ma kunna behaga
qYinnorna. For det femte maste han acke
/ taga lon for sin m0da och ,arbete,- men
standigt gifFa bort penningar. Och tor
det sjette maste han endast predika huad
tfozlet TICKER ON att h6ra En- sadan pre-
dikant ar alItid Yalkommen tor verlden!'
'sDet har sa varit ala tider,"' sade Bu-
genha gen aProfeterna, apostlarna, Ia
derna, ALA klagade derofver, just sasom
vi CORA. De emottaga och atnjuta Guds
valsignelser, men gifva honom intet utom
otacksamhet, ON icke hadelse 7
| "Ja," fortfor Luther "Hnar jag Taste
PAUL beskrifning ofver hednayerlden j
Romarenas torsta kapitel, syntes det mig
som ON han uppdragit en- malning pa den
otrogna verlden i ALA tider. Verlden viii
hvarken DIVA tro eller karlek." :, ,saf 5l a.s
"1Jag tanker det ar lattare att inna kar-
| lex an tro !" sade DIR Schurff. "Jag har
ofta varit vittne till akta karleksverk, der
tron icke var serdeles starki' E}&5r' ~
sfMisstag er icke, DRIP utbrast Luther.
5"Ett kristligt k;irleksyerk- utan ca kristlig
tro ar omojligt. Kristlig karlek verkar
godt endast for. Guozs och Kristi sARN och
! tjenar hvar man sd langt den kan, astcsn
ntseende pd sj@yuisha sntressea. Men
verlden g5r godt FOR beloninyens, hederns
eller yinstens skull Verlden vet icke att
tron ar en- saker och nodyandig tortrostan
oNeuastpd Guas Md aca ba,Mherttghet,
oss Kristo uppenbarad och bevisad, utan
m enniskorna t;inkai allmanhet, att tron ar
intet annat, an EFT blott begrepp on Gud,
som ferdrar af oss EFT FRONT lif och lydnad
! ! Tor hans bud.o ssaAv@%& ~ &:5ayygs &szTa
ssDa ar er mening, doktor," anmarkte
lakaren, 'tatt kristlig karlek ar i granden
intet annat an karlek for Guds skull och
olnfattandot at guddomli5 karlek och
barmhertighet." 8 esas ssasaajs@assf+
"Just sd. da r Augustinus,' svarade Lu-
ther. "Karleken, som verlden utofvar,
.f5r7oror ur sigtc .t0rsnd'ot, hvar pa han
skulle ofva sin yerksamllet Forss torlo-
rar han ur sigte Gud, ty h n haller honom
| Tor sin fende For det an3re iorlorar han
ur sigte vdr ,,dsto, ty han er!z;inner ingen
Tor sin nasta utom sig self. For Diet tre
| die torlorar han ur sigte lend rea, och
drommer ieke, att fendskap ofta leder till
ut0tvandet at sannskyldig karlek. Med
ett ord verlden torstar sig icke pa budet
4 sAlsha din tedsta som dig SELF Deraf
kommer Diet sig, att hon ar sa fendtlig
emot ALT som ar af Gudi, det ar, hans ord
och hans folk q s5f48 s5aH ss5@ga51ssi @sSss 1l
"Detta ar sa mycket sagdt som : det ;ir
omojlgt att regera yerlden med lagar,"
anmarkfe Melanchton. @ 5fss'1 @sszaz 3 II
+ 'Ratt sa, Flip. tillade Luther. 81
magen lika sa val torsoka att styra en-
yilahast med betsel och fyglar, som att
regera yerlden, hvilken intet will veta af
Gud, med lagar. Verlden ar otyglad och
oregerlig och will icke stalla sig nagra reg
lor till efterrattelse ] hafven, dyre FL
lip,' fortfor han leende, .gifvit den basta
beskrifningen pa verlden i er grammatika:
Sc pa nagra af edra irreguliaera gerber, de
villa icke lata boja sig etter regeln likt
andra verber, utan cd an den ena, an den
andra vagen, at sidan till eller baklanges,
utan ordning och method Sedan hatven
j aefeht,va ueabes, hvilka in har och an
dericke skicka sig, utan aro iulla med af
vikelser. Just sa ar det med yerlden. som
[icke will tillata sig self att regeras af la
gar, eller bringas under tillborlig aga.
Dertore sager Jag, att verlden ar djefvu-
lens brud, som rider och DRIVER henne Sd
hardt, att hon Villigt underkastar sig sin
grymme1 husbondes fordringar. Verlden
ar ik en- drucken bonde;; ON nj ratar ho-
nom upp fran ena sidan af sadeln, raglar
han ned atden andra. Nj kan icke hjel
pa honem, gor hyad nj yilE saluuda DsO
I verlden tillhorad jefyulens Dertore latom
oss sVaka och bedja satan skall sannerligen
i icke torsofva sig 8
+ I detsamma Luther har slntade, intrad-
# do hanes f11nnara WnlH nch 1nadha 10 att