Minnesota posten. [volume] (Red Wing, Minnesota) 1857-1858, 1858-04-28

Han besvarade icke Fichtners helsning
med mycken hjertlig och undvek af-
ven att Sc honom fullt synen. Katari-
ma sade han, thar tillagat en- simpel
frukost Tor er slit ned och lat er behaga
var natiionaksed.1
Han lade en- ut1ryckstull och bitter ton
vigt pa det sista ordet, men Fiohtner lat
sade som ON han ej markte det. 'eTadla
mig icke v5rdige here, men ON nj onskar
att jag skalI intaga al denna foda med ma
gon slags aptit, 50 sag mig forst mitt ode
tilltredsst;iN min h0gsta istundan och sag,
kan jag blitva er larjunge eller ej z?
"Er etterhangsenhenhet behagar mig
icke,' svarade Homberg. "Antag att jag
sager er det jag intet arbete har!p r
"Visst har nj, dyre tader !" utropade
Katarina plotsligt; Ani har salert arbe-
te i" och hon klappade sakta den gaml 9
mannens kinder. sNi har EFT altare att
utskara och nj behotver help dertiil For
icke langre sedan in gar klagade nj att
edra ogon borjade blifya daliga, och att nj
knappt kunde Sc at utfora ett sadant ar
bette y
"Daraksiga barn !" SADIE han, ehuru ic-
ke en- strang ton. Han kastade da en-
hastig blick pa den unge manner men
som hans anlestdrag den gamle mannens
mime tramkailade en- obehagiig hagkomst,
som genomborrade hjerta och samvete,
slog han genast ned ogonen igen och sade: ::
"Jag nekar icke att det ar med olust som
jag gifver er en- plats min verkstad !; och
dock sager jag ej att jag will CORA det
Dock, nj ma STAMINA for en- vecka eller tya. J"
"Jag ar mycket tacksam styen for den
ma korta tid,'' sade Fichtncr, "och ehuru
jag vet att jag tor denna gunst star i for
bindelse hos er dotters bemedling, viii jag
dock mottaga den sasom hade nj beyiljat
mig den af aktning fT er gamle van, Ur-
bans af Augsburg Recommendation p
"Sitt ned ! slit nedw sade Homberg,
utan att svara pi Fichtners anmarkningar.
"Ursagta mig; jag har annu ingen mat
lust. Katarina Will halla er sallskap. Nj
mAste begynna arbetet i dag; norson,
'Er fader synes vara sjuk!" !" sade Ficht-
ner och satte sig vid bordet ettsr en- aa-
nan inbjudning fran Katarina.
"Han ar stundom sorgsen !" sade hon;
"men han blir smart munter igen. Om nj
icke anser mig allttor djerf, skulie jag
onska veta hvar ert hem ar. Lefva edra
t0raldrar annu 2"
"Min dyre fader lefver annu, tackad
ware himlen p svarade han; Gag ar har
med hans tillatelse. Min moder dog tor
tya ar sedan"
"Och ert hem ?'' fragade hon.
'tHvad menar nj med hem?" fragade
Fichtner "Har fogeln EFT hem, soaa i
dag hvilar pa EFT tra, morgon pa EFT an
nat?"
"Heliga Mariap' utropade jungfrun,
forskrackt; mi ar yissefligen icke en-
fogelfri y
Fichtner, leende. "Ar icke fogeln lyck-
lig, som pa sina vingar kan f ygs hvart
han Will? Jag ar ingen biltog; mi:t sam
vete anklagar mig icke tor f0rskr;ck!iga
brott; ehuru jag kanner syndens tyHgd
och skuld hjertatv'
CERT tai ar i. sanning dystert, min her
re-" svarade hon. Hvartore skatfar nj er
ej afosning, ON edra synder nedtrycsa er
Den heliga moderkyrkan ar barmher.ig,
och palagger ingen svarare bot, an som ar
nodvandig."'
"Och ar det da ALT 0fverstandet?" ?" fra
gade han. "Jag sag en- gang en- smed,
som doppade en- rodhet jernstang i kal!t
vatten jernet blef kallare och hardare an
forut. Da tankte jag: EFT 1orshrackt
och oroiigt samvete ar just en- sadan gl0-
dande brand oss; och Sd lange den brin-
ner ar det i sanning sm;irtsamt, men det
fortvifar annu icke. Det kanner annu
truktan tor Gud !; och sasom fruktan ale
ma icke g0r tyllest, utan karlek ocksa ma
ste blandas der,ned, som indrar fruktan,
sd skulle det vara battre ON delta brinnan-
de samvete icke doppades kallt vatten,
hvarat det blifver hardare an forut. 0
att der tunnes en- saliva, som kunde lindra
det onda, och dock bevara samvetet mjukt
varmt och jag tror att en- sadan saliva
kan fnnas.'
"Jag forstar er icke," sade Katarina,
med missfornojda atborder.
Men en- mild rost utur vran yttrade pA
samma gang dessa ord: "Hvilken kostlig
sanning ar icke detta"
"Margareta," ropade system otaligt,
s'hvad betyder ALT delta? Du synes all
It'd sofva, och dock hor du hvarje ord.
Ears sang ar annu icke baddad, och jag
tanker du gjorde battre att ga, torran
han blir ond p
"Kan er stackars syster utratta sadant
arbete?" tragade Fichtner; Gag skulle
tormoda det passade battre for personer,
som Sc"
"Ni menar val icke att jag skulle CORA
det," sade Katarina med latsad torvaning.
"Margareta vile ej tillata det-ar Diet ,c-
IA sd, Margareta /? du vile icke att jag
skulle CORA detta?"
ssNej, Katarina," svarade den blinda
fickan mildt. aJag skall genast ga"