Minnesota posten. [volume] (Red Wing, Minnesota) 1857-1858, 1858-02-26

ssKatarina /" % sade han till en- ung dam,
som satt yid f,n.tret, sysselsatt med att
ur dersoka innehallet af en- liten korg
s.Katarina, tiHred nagon f5rfriskning"
Danlen, bestort 0i1fver den unge och
vackre n,annens evautade intrade, kastade
en- hastig blick pa honom och letnnade
runlmet.o ~ Fyt' e''3-at 4,s.''4s' S' 3s y
| .:Jag kommer genast tillbaka," SADIE
Honberg asitt emellertid ned hvarpa
han ocksa lemnade rummet
! "Jag truktar att Diet ir ALT torgityes -
SADIE Leonard For sig sjelf; ..Huru krat-
tigt mlste icke annu samvetets r5st anklaga
f,r en- TOR sd min ga ar .selan begangen
/: missgerning, da han .f,rsta ogonbolickseet
misstinker det, som jag tinkte sknlle bif-
va en- hemlighet for honom ,innu en- lang
J It'd" Han gick fran och tillbaka, tor
! sinkt i djupa betraktelser, och det var en- ;
dast etter en- god stund som han upptaekte
! att han icke var ensam. Il en- vra, till
! h;ilften bortskyml at spiseln, varseblet han
en- skepnal, som satt ororlig vid en- spinn-
rock med hufvu let ne1sinkt mot .brostet
Leonard igenkjnde genast den blinda
fickan, hvi-ksn Homber5 hade 1allat
Margareta. Han fruktaIe att han blitvit
h3rl slit samtal med sig self oc! qkande
. Diet vara en- njdyindighet att sdvidt m;jligt
soka forekomma en- oratt upptattnins at
hans ord. Han v;inde sig till flickan och
SADIE: :,:r ..l..s,.,. ,..-;-. ,..r.. +.
! car ert namn Margareta sasom herr
Homberg sade mig?'' .,..als, sno ...s
1Ja, herre,' svaratie hon. ..l-~I f., III
"Och nj tjenar i delta hus?". fortfor
I han. ,,.. ..::.I i or..t.,.a' --.s-'. -,
! "De ha talamod med mig' sade hon.
"Far och syster AFRO tilliredsstallda med
hvad jag kan gjra" .n-ta:
"Hvad! Far och syster!' utropade
q, ynglingen bestort Ear nj herr Hembergs
dotter, och ;ir namselI katarina, ,sa-
SOM jag hort henne kallas, er syster?" -
"Ja, min herre," genmalde Margaretas t;
'hvarfUUre ar nj sd 0fverraskad e. ro.3sa
De NEST f1rtrutna sinnesrorelser stodo
afmalade pa yng!ingens aasigte. Da han
jemf,rde Margaretas enkla klalsel med
Katarinas kostbAra och bland,nde sutstyr,
sci, och tillika tinkte pa de fijraktliga ord
hyarmei falren hade talat ON sitt eget
barn, u2pfyll'les hans hjerta med en- .ofri
, villig rysning. Med stor uppmirksamhe'
stod han och sag pa den stackars fickan
. Med djuot intresse betraktade han hennes
mlrmorhvita, men dock tullko,nh ga oel
uttryekssuI ansigte !; han gick tram til
henne, fattade hennes hand och SADIE -
''Mamsell Margareta, nj k,inner mig icke
nj kan at mitt ansigte icke ems dora on
. jag ir en- uppriytig menniska; men nj kar
in lock lita pa mig! Da jay for EFT pal
minuter sedan trodle mig vara ensam
yttra lie jag nagra ord, som jag icke onska
de blitva omtalade lofyar nj mig att hall'
dem hemiiga?'' ..1rs: ~ .7-.G-1 I. .,,l
: "Ni kan sikcrligen icke hafva mage
onat is;nnet emot oss,' gennalde Marga
reta ''tonen af edra ord tillkannagifve
det jag hjrde hvarje ord nj SADIE mer
: sasom nj onsksr det, skall jag visst aldris
, t5rrala er. y i. "..3 ,'.s~D ..'..t .l.@:
"Margareta,' fortfor han, "Guls vaga'
;iro besynn erlig. moa Han styrer alting
. till det bista Han har tagit synen ifrar
: eaer, men enlist pa Diet ert hierta skal
blifva upplyst med cit klarare ijus. NJ
: kan nu ge EFT prot pa ert fortroenis fol
mig Jag 5nskar kunna fl syssels;ittnins
! af er tader, men han neksr m: z det. Ia
; Ia ct cd i,or mig, sa att jag matte +;
, san ia har"s ] ,H"t& = s.~} al Isl ..sr@
Den stackars aickan aro3 sin hand till
baka och sale Md EFT vemollgt leende
"Jag :ir blott en- stackars fiicka, och mi,
torbon skulle heilre ska1a in gayna. For
! s;ikra er ON min syster kasarinas vanskaE
: och nj skaIl vinna ert mil. 1Ju min IRE
, uppm srksamhet nj visar mig, desto battr.
, skall nj l,ckas.'a 80 faa 3T5 z5@r5&sjo t.
3'Fchtne.a var abegrepp att svara, d;
. H0mber yEintritffeti rnr,an,nt' Il Han had,
t aaagt sitt arbetsforkliie och tagt pa sis
| b.ittre klider.. - Nj sale inland,
i sig till fr;imlingen nj yarit j Italien
besokte nj ROM? Arbetade nj der p ID
"Ja, jag har varit i Rom Y syaradt
Fichtner,: "men lat mig uppfigtigt saga er
att ia.r :ninsl,ar dat iar salIrii.r rarit ld;t