Minnesota posten. [volume] (Red Wing, Minnesota) 1857-1858, 1858-07-06
& a1ailjekre u fse u.
1en B1indA 9lifkan
/ Nitfenberg:- "a.
EN LETNADSBILD FRAN LUTHERS
OCH REF FORMATIONENS TIDER.
sEARBETAD FRAN rYsKAN AT J. G. MORRIS, 2. D.
rAsToR AF DEN FoRsrA LUTHERsKA KYR-
KAN ACKNOWLEDGEMENTS
EfSG FRAN EHGELsKAE.
KAPITLET VII
S1oL tibet OCH BROTT.


''Gode Gud =, sade Fichtner, under Diet
hans lemmar grepos af ell hattig darrning
och det svartnade Tor hans 0gon 7 kam-
marcn lag en- doende e!ler d0d man, utan-
fore ell djenae dotter-och han ensam
med bada, utan help eller rad. Denna
dubbla olycka nedtryckte hans hjerta oer-
ho-dt. Hans enda tillaykt under dcssa
pr5tvande omstandigheter var b5uen. Han
toll pa siua kn;in bredvid Katarina och
uppSandc till himlcn en- innerFs bJn ON
help.
En- blick pa Katarinas hjelplosa tillstand
brastc honom till lugnare besinning. Han
skyndade nedt5r trapporna och s0kte etter
vatten; men han kunde intet karl iuna,
och Diet var eudast pa garden, nara HON.
bergs verkstad, som han varseblef EFT stort
tat, fylldt mad regnvatten. Han doppade
sin nisduk deri, skyndade upptor trappor
ma och hadade henncs ansigte och handler
Han hade den tilltrcdsstallelsen att SC hen
ne uppvakna fran hennes attaining, men
som hon var f0rsvag att ga, ledsagale han
henne till cn stol och sadie: "Mamsell
Kataril,a, tor Kristi skull tatta mod och
lugna er Jelf. Bed Gud ON styrka och
barnslig undergitvenhet for hans heliga
villa. Vi veta icke annu hvad som handt
er tader; men, ON j onsken della mitt
hopp, kan jag saga er, att, sa SAINT
jag tror pa Gnds mad genom Kristum, sa
saker ar jag, att er tader annu ar vid lif.
Hans It'd att do har annu icke kommit.
Katarina, tillat mig att CORA hvad jag fin
ner n0digt under Tor handen varande ON
standigheter."
''G0r hvad er godt synes, herre," SADIE
hon med gratande r0st; "men gor min
fader intet ondt.' .t r. .-s..,,-
"Var endast lugn," fortfor han; Gag
will ingen skada CORA honom.". s.-....-..
Han gick ater till dorren och tornyade
sina tillrop-''Herr Homberg svara y
oppna dorren. For er sjals skull, svara v'
Intet svar hordes, I'D #is-a..S.* {
.Jag vet att han ar dod p SADIE Katari-
ma och vred sina handler f0rtvifan.
"Han ar icke dod," svarade Fichtner
med sakerhet tonen; "hans It'd har ;snnu
icke kommit, och min tro skall icke varda
ON intet, Nu,' tortfor han, "skola vi
forsoka den sista utvagen." La ,r..
Han lutade sig nedom dorrklinkan,
hvarest var en- spricka panelningen, ge-
nom hvilken hans r0st matte kunaa tydli-
! garc horas "Herr Honberg," sade han
med hogtidlig rost, "tank pa Maria Bar
CHI och Leonardo Ptnetta de dode
hafva uppstatt och lefya!"
Knappt hade dessa ord blifvit uttalade,
torran en- tydligt horbar andedragt hordes
inifran Det var ett djupt, tungt pustan-
de, eftertoljdt af suckar och haltunder-
tryckta verop, kommande fran kammar-
goltyet
"Gud himmelen z SHREK Katarina, och
springande upp fran stolen, kastade hon
sig pa knana yid dorren och ropade hog
Gudt: 'Fader, dyre fader! for ala hel-
gons skull, svara och oppna dorren! Ma
gonting har handt er och jag har kommit
att hjelpa er Det ar jag er Katarina
edert kara barn. Y
Men hennes klagan och ALA kennes bo.
| ner voro fatangn; det blet tyst innantore
sasom tornt
tJag tror,s' sade Fichtner allyarligt, "ati
namnet pa ett annat barn skulle hatva me.
ra inHytande pa honom nu, an edert. Mann
Margaretas namn for honom och han skall
svara er :"