Minnesota posten. [volume] (Red Wing, Minnesota) 1857-1858, 1858-09-14
Ike konnma Gil did; 8, syster kom, kon

i tlAA LA
Menalla hennes benn5j dane len sYoro fruktt.
llosa, och hon bDjrjade tvilfIa, antiingen hon
ratt igenkant rosten Hon visste icke
hVad annat att CORA, an att sater taga sin
gang till huset. Hon hade blott tagit "a
steg, da hon ydligen horde de orden:
sV;aanta, jag komnaerl IS
ssOch ST det du, dlyra, CODA Katarina e
utropade nu Margareta med gladt hjjerta,
81 Com in uti bersaen; skall soka fnna
min vagg tillbaka dit, ON du icke kommer
och leder mig. Jag vill ftolja dig hvarhelst
du leder mig
Under det hon med moda kande sin
vag tiIlbaka till bersaen igen, horde hon
fotstegen konlma n;arnare, men annu med
betydlig tvekan. Men plotsligt KINDA
hon sig fattad ON bada fotterna och tor
hindrad fran att komma vidare; ett hufVud
lutade sig e1not hennes knsln, och en- r5st,
atbruten af sny yftningar, utropade Mar
gareta, kan du forlata mig e
Men Margareta sYarade icke; hon boide
sig sjelf nedat, ffattade med warm olnhet
sin systers bada armar, uppreste henne
fran hennes knabo jande stallning och Toll
sedan pa hennes brost. AModer z utro-
pade hol med strommande tarar; ssmoder,
glader du dig icke i himmelen ofver att
dina dottrar har pa jorden alska hvaran-
dra sd ont O. Katarina, jag har all
It'd aiskat dig, fast;ln du ej velat tro det.
Huru ar det med var stackars, stackars ffa-
der 7"
* ssTaia icke ON honom nuw syarade Ka-
tarina, under det hennes hjerta klappade
nastan h5rbart. .sTala ON mic, Margareta,
tala till mig sagg mig fyorst att du forlatit
mig !"
sDet kan jag icke gora det behofs
icke ]" svaraae Margareta med r5relse.
"Jag har aldrig anklagat dig jag visste
att jag ieke var ward din karlek, och mar
det bedrofTade mig, var det endast EFT
missnoje med mig self. jag f5rstod icke
konsten att vinna din karlek.o
80 ] beggaggna icke sadana ord, bad Ka-
tarina. "Forut behagade det mig, nu ar
det plagsamt. Jag vet, att jag har forak-
tat dig; jig har ieke ansett dig sasom min
kara syster, utan som enringa tjenstfieka." !"
1Oeh hVartore gjorde dt det? " ffragade
Margareta med hjertligt deltagande.
"Ah jag vet knappt sjelf," svarade hon
1sa langt tillbaka jas kan paminna mig,
har def alltid varit sa Dn var alltid pi-
gan ochsjiag husfrun, du bar ALT sa tyst-
du onskade det icke .annorlunda -oeh var
alltid sa lycllig och nojd. Ah. !. Margare-
ia, ON var saliga moder ieke dottsa tidigt,
Diet skulle icke hafva gait sd langt. Jag
tror, att sfVen systerlig ksflek ar en- ting,
som maste l;iras.'
"Ja, genom Sam k;irlek fran Gua, " sva-
rade Iargareta och fortfor vidare: .EDetta
ar en- SAX, alskade syster, som alltid smar-
tade mig. Du vile aldfig lara hjertligt
alska Gaa. Kanner du, katarina, at det
var Gud allena, somhar fort dig till mig 7"
"Jag t5sstar dig icke amt" syarade
hon. s.Det dr. mah;inda 81, men jag Tor
star det ic1e. Men jag kan eilsngre dol-
ia Diet Tor dig z fortsatte hon efter en- paus
och med t0rnyad rorelse. sDet fnnes en-,
som salert har fort mig till dig, och han
ar den unge italienaren. Margareta. Leo
nard var den forste, som nagonsin talade
ett omildt ord till mig. JAG hatade honom
bittert fordenskull och hatade dig mera an
forut, emedan jag SAG, att han iilskade dig
mera in mig.
"Jag vet icke hvad har talat till Dig
svarade Margareta "men tror du hans af-
sigt var ait sara dig?''
jag trodde S. tillsi gar,' svarade hon.
"Men j gar, som jag holl pa att bringa 10
da till var stackars fader, kom han till oss !;
han,sag pa mig med synbart deltagande
och omhet och sade: 'Katarina, har ri ma,
gonsin hort ON en-, som oppnar den blin-
das ogon och later de dumn1ar talaY Des-
sa ord genomtrangde nitt hierta. Jag vet
att han syftade pa dig och var staekars ffa-
der som s.nrlu .o.ss OK. ,.trat ssss. ett ord och
deck syntes det mig som ON han inbegrep
mig ocksa, och antydde, att med seende
ogon jag dock ar blind, och att jag skulle
ga att tala med dig"
aOeh tanktesdu da afyen pa Gnd e
fragade Margareta med nastan otalig gladje.
90. nej, nej z sade hon ..jag tanzte
endast pa dig, syster; jag kande nu med
mig sjef, att jag under hela mitt If har
be.nott dig ovanliggt, och aft skulden der
till, att far drefdig ur huset, hyilar ensant
pa mig. Jag hade ingen 70, jag gret hela
natten och hyarje ord, som Leollrd da sa-
de, Toll sasom sm;ilt bly, pa mitt hjerta:
Jag tankte pa intet annat an dig. Du stod
framfor mig med dina blinda ogon, oehde
blefvo plotsligt oppnade, sasom Leonard
sade, och din forsta blick toll pa mig, och
den blicken var sasom ett svard, som ge-.
nomborrade min sjal Det ar delta, som
har plagat mig hela denna dag Jag bar
uppstatt, atlninstone tio ganger, att hasta
till dig och nedfalla lDr dina fotter, II jag
hade hort hyar du var Men fruktan dref
mig tillbaka intill afonen. Da tycktes det
mig som ON jag horde en rost, ssigande:
Den blinda, som skal aterfa sin syn, ar
syster Margareta, men den stumma, som
Eieke viii tala. det ar lu self z och nu dref