Minnesota posten. [volume] (Red Wing, Minnesota) 1857-1858, 1858-08-31

tDyre doktor, utropade Jonas tor
skrackt, sshvad menar nj med det z"
Jag halIer pa att Ida Guds vrede,0 q
tortfor Luther djupt nedslagen; aty jag
harsyndat mot honom. Pafyen, kejsaren,
furstarne, biskoparne och hela Verlden ha-
ia och stalla t0rsat Tor mig. Men delta
dr. icke nog nina broder och vanner go-
"a mig belymmer; och till ALT delta, rasa
nina synder, doden och djefyulen e1not
aMen de .alla, !" genmalde Jonas, caro-
underkastade den enc Herren Jesu Kristo. !"
sSakerligen,D svarade den sjuke man
men; "men ON afyen Kristus, Tor hyars
skull de shata mig, skulle lemna mig, hyad
kan da trosta och uppehalla mig r. u.s.
"Herren skall aldrig g0ra delta" " utro-
pade Jonas tillitsfullt, aAmnar nj torne-
ka Kristi ords och sl0ftes kraft &"
80 nej, dyre JONAS" svarade Luther !;
.sjag ar j sanuing den oyardigaste ibland
menniskor; men Heiren viii dock icke
otvergitya mig, en- elandig syndare. On
skade till himlen att Erasmus och sakra-
menterarne kunde utsta mitt hjertas oval,
endast tor entjerdedels timme! Hnru
sakert kunde jag saga, att de skulle blifya
alldeles olnvande och: bragte till r;itta.i
Man nu lefva nina fender och aro starka;
de toroka standigt nina sorger och for
tolja honom som Gud plagar. Men.
har antog han en- mera lugn ton-EIjag
maste vara tyst och icke klagator mycket,
eller blifva otalig ofver riset, som sarar
och helar, dodar och gor lefvande. Val
signad ware hans heliga villa. Det kan
icke annat .vara. Den menniska nadste
vara Kristo behaglig, hvilken verlden och
dess forste hata. ON vi vore af verlden,
skulle verlden alska slit eget." 81 .a
"Men efter nj icke ar af yerlden, derto-.
re hatar yerlden eder," tillade Jonas med
Kristi ord. Nj har endast utrattat det
hvartill Herren Ell kallat. Nj har lart
Guds ord dess renhet och har icke tor
talskat det som papisterna g0ra; och nj
har dermed icke s0kt ara ellerrikedomar.'
"Ja," SADIE Luther "det ar mitt enda
berom. Jag hoppas den nadige Guden,
som har pegynt torbarma sig otver mig,
will dermed fortfara intill andan, ty jag
astundar ingenting sa h0geligen som att
hafva en- nadig Gud" Han fortsatte att
tala ur samma ton till han plotsligt upp-
horde, uppreste sig fran stolen, fattade i
bordet med bada handerna och sade med
orolig r0st: "Jag tornimmer en- underlig
kansla genomfara hela mitt hufvud, som
tororsakar outsaglig hjerteangest; tillat
mig att draga mig undan i min kammare
pa nagra ogonblick; Guds help ar den
ma SAX af modem, ejest ar ALT smart ute
med mig" "s~. as-zg
Under Diet han stapplade mot dorren,
tillbj0do hen ON bada yannerna slit bistand;
men han afbojde det med den anm;irknin-
gen "Urs;igta mig; ON pafven skulle
fl hora, att jag icke mer kunde ga utan
help, skulle han frojda sig och saga
FGud haller pa att STRATA Luther tor hans
katterier -..:' -'l
Han hade knappt lemnat rummet f0rr-
an hans lakare, DIR Augustinus Schurff in
tradde genom den andra dorren. .a .
"Hvad ar er mening ON var dyre dok-
tors sjukdom ?" fragade pa en- gang Me-
lanchton och Justus Jonas. s-5..,.f
Schurf ryckte pa axlarne och SADIE:
"Det ar en- besynnerlig och egen sjukdom.
Jag kan icke ma den med nina vanliga la
kemedel. Matte den himmelske lakaren
taga honom under slit beskydd p h.
sEDet torefaller mig" AIDE Jonas, sorg-
set, "att denna var arevordige van och fa-
der hastigt pakomna sjukdom, ar at For
synen amnad till en- Warming Tor oss ALA att
bereda oss tor var andalyckt." ssz
"Fruktar nj slaganfall p fragade Me-
lanchton l;ikaren. -. r-5-sa r
"Matte himmelen arvanda detp' svarade
Schurff s:Sa vidt jag kan donna, star ieke
sjukdomen hufvudet, utan magen. Jag
har annu hopp." Ia, s,-~yly,,.st
aOch vet nj inga medel hvarmed man
kan t0rdritva den torkrossande svarmodig-
het, hvaraf han lider sa tortarligtw fortfor
Melanchton. ~as. ~ 81. s4.s* ! s1a
Schurf betankte sig for EFT 0gonblick
och sade derpa: 'Min mening ar, att den
onde anden endast kan tordrifvas genom
den code anden. Om j kunden laga sa,
att j drogen honom in en- haftig dis
putation, sa tanker jag hans ssarmodig-
het skulle forsvinna. Menniskoanden ar
magtig och ofvervinner kroppsliga 1resteL
SCI" s~
"Jag trer nihar ratt," sade Melanchton;
soch desst.a ar just RATA tiden for doktor
Martin att ska,roeligen svanga slit tveeg-
pade syard mot svar;;narne och sakramen-
terarne. ia, Vi skola CORA uleet. Han maste
samtycka dertill NJ, dyre Jolas, bista
mig troget.' w.
Luther intradde alter, just som Jonas
amnade uttala slit gillande af foretaget.
Hans anlete utvisade bonens lugn; yisst
icke Diet glada uttrycket af en- fullkomligt
lycklig, men dock en- lugn undergifvenhet
under Guds villa. Mar han blef lakaren
varse, utropade han aHar nj funnit den
lila orten, som ar af sadan nytta tor mig?
Bit nu icke t5rskrackt, doktor Avgusti-
fo.&Go. AZ hos, ;rb&n Oft LAKE