Ernest Neuschul

Ernest Neuschulči téžErnst Neuschul(17. května1895,Ústí nad Labem–14. září1968,Londýn) bylněmeckýmalíř a tanečníkžidovskéhopůvodu, který se řadí mezi zástupce uměleckého stylunové věcnosti. Patří mezi největší ústecké umělce 20. století.
Narodil se vÚstí nad Labemv tehdejšímRakousko-Uherskudo židovské rodiny obchodníka se železářským zbožím Josefa Neuschula a jeho manželky Jeanette, rozené Feldmannové.Proti vůli rodičů – chtěli, aby se stal obchodníkem – nastoupil ke studiu na ústeckém gymnáziu (1906–1914), načež odešel doPrahy, kde studoval namalířské akademii. V letech 1915–1916 se veVídniúčastnil kurzů na Grafickém vzdělávacím a pokusném ústavu (Graphische Lehr- und Versuchsanstalt). Běhemprvní světové válkybyl roku 1916 povolán dorakousko-uherské armády, v níž krátce sloužil na letišti vKrakově, načež byl pro zdravotní neschopnost ze služby propuštěn.V Krakově poté zůstal a studoval na tamníAkademii výtvarných umění(1916–1918), načež svá studia zakončil zpátky v Praze uFrantiška Thieleho(1918–1919).
V červenci 1919 měl v Praze svoji první autorskou výstavu.O dva měsíce později se seznámil s německou tanečnicíLucií Lindenmannovou(1890–1980), vystupující jakojavánskátanečnice pod uměleckým jménem Taka Taka, se kterou se roku 1921 oženil. V témže roce se stal členem ústecké pobočkyMetznerbundu(Spolku německých výtvarných umělců v Čechách) a 31. července poprvé vystoupil pod uměleckým jménem Yoga Taro jako tanečník v programu exotických tanců v pražskémPaláci Lucerna.V letech 1921–1926 podnikl Neuschul se svou manželkou taneční turné po celém světě jako javánský taneční pár.Mimo Evropu, kde vystoupili i před španělským králemAlfonsem XIII., slavili úspěch též veSpojených státechaKanadě.Pro vzájemné neshody se v roce 1924 rozvedli a zbylé dva roky vystupovali pouze jako taneční partneři.
Paralelně s taneční kariérou se úspěšně prosadil na poli malířství.V roce 1921 vystavoval v Praze,BerlíněaDüsseldorfu, v dalších letech vŘímě,Chicagu,Madridu,Barceloněa Ústí nad Labem. V letech 1925–1933 působil v Berlíně, kde byl členemantifašistickéhosdružení výtvarníků a literátů s názvem Listopadová skupina (Novembergruppe).Z dalších sdružení byl od roku 1927 členem Spolku výtvarných umělců v Berlíně (Vereinigung Bildender Künstler e. V. Berlin) a od roku 1929 členem Říšského spolku výtvarných umělců Německa. V roce 1932 byl jmenovánprofesoremna berlínskéUniversität der Künste. Po nástupu nacistů byl pro svůj židovský původ perzekvován, došlo k zabavení a ničení jeho obrazů z autorských výstav a byla mu odejmuta profesura.
Neuschul poté odešel doČeskoslovenska, kde se usadil v rodném Ústí nad Labem. Stal se předsedouSpolečnosti československo-sovětského přátelstvía v roce1934se oženil s německou malířkouChristel Bellovou.V témže roce nazámku v Lánechvytvořil portrét prezidentaTomáše G. Masaryka.O rok později odjel na pozvání svazu sovětských umělců doMoskvy, kde se uskutečnila jeho výstava. Během pobytu vSovětském svazubyl jmenován profesorem na malířské akademii vCharkově, stal se členemMoskevského svazu umělcůa vytvořil několik obrazů s tematikou budovánísocialismua dvojportrétJosifa StalinaaGeorgi Dimitrova.Neuschul tehdy Stalina požádal, aby se mohl s rodinou usadit v Sovětském svazu, ale ten mu doporučil návrat do Československa (nedlouho poté došlo v SSSR k řadě politických procesů s židovskými výtvarnými umělci).
V létě 1937 uspořádal Neuschul v Ústí nad Labem svoji v pořadí již čtvrtou autorskou výstavu. Místní nacisté však jeho obrazy ničili a Neuschul s rodinou počátkem roku 1938 odešel do Prahy. V té době ještě vytvořil portrét prezidentaEdvarda Benešea v březnu 1939 emigroval doSpojeného království.Během války žil, tvořil a přednášel dějiny umění veWalesu. Těžce nesl striktní odmítnutí účasti Němců na poválečném politickém životě v Československu ze strany prezidenta Beneše.Poválečné rozdělení Evropy u něj vyvolalo psychickou krizi a ztrátu levicového přesvědčení, rozhodl se zůstat ve Spojeném království, a jelikož všichni jeho příbuzní zahynuli běhemholocaustu, změnil si své příjmení na Norland.
Opustil styl nové věcnosti a řadu obrazů vytvořil během svých cest po celém světě (Francii,Itálii,Jugoslávii,Izraeli,severní Africeatd.). Nikdy však již nedosáhl takové slávy jako před druhou světovou válkou. Do své smrti uspořádal ještě několik individuálních výstav, z nichž význačná byla zejména výstava vJeruzaléměv roce 1959 a Berlíně v roce 1966.
Zemřel v 73 letech v londýnskémHampsteadu.
Neuschul uspořádal četné individuální (Řím, Praha,New York, Berlín) i kolektivní výstavy, byl členem mnoha výtvarných spolků. Je zástupcem stylu nové věcnosti (Die Neue Sachlichkeit). Na jeho obrazech se často objevuje sociální tematika, tématy jsou dělníci a průmyslové objekty (Neuschul byl levicově zaměřený, sympatizoval s německou sociální demokracií). Největší kolekci Neuschulových obrazů v Česku vlastníMěstské muzeum v Ústí nad Labem.