František Sekanina

František Sekanina(15. února1875,Žárovice–4. březen1958,Smečno) byl moravský učitel,básník,spisovatel,překladatelaliterární kritik.
Narodil se svobodné matce Majdaleně Sekaninové (1851), dceři výminkáře Petra Sekaniny a Františky Marrianové. Oženil se s Miladou Vrlovou (1880–1932), se kterou měl tři děti:JUDR. Ivana Sekaninu(1900), Rostislava (1901) a RNDr. Evu Hertlovou (1906). Jeho švagrová bylaRůžena Reichstädterová-Vrlová, snacha, manželka syna Ivana,Gertruda Sekaninová-Čakrtová.
VystudovalČeské vysoké učení technické, působil jako učitel na středních školách v Praze. Vydal dvě, dnes už zapomenutébásnické sbírky:Za nocí chmurných i světlých(1896) aLyrické intermezzo(1900), mnohočasopiseckýchpovídeka literárních kritik a literárně historických aživotopisnýchspisů (a také mnoha příležitostných přednášek),předmluvk různým knihám, překládal také zfrancouzštiny(mj.Verlaina). Pozornost si zaslouží jeho1000 nejkrásnějších novell 1000 světových spisovatelů, které redigoval (celkem 500 novel od 503 spisovatelů ve 102 knihách). V nich napsal 490 úvodů a 11 novel sám přeložil.
Od roku1912psal do listuNárodní politikaliterární kritiky, v nichž proslul vždy pochvalným, pozitivním, nikdy odsuzujícím přístupem k recenzovanému autorovi.Jaroslav Hašeko této Sekaninově vlastnosti podrobně píše v DějináchStrany mírného pokroku v mezích zákona. Byl také literárním poradcem rozhlasové staniceRadiojournal, kde měl často pořady oliteratuře. Působil také jako nakladatelský redaktor, jako takový připravil k vydání např. úplné díloJ. K. Tyla.
Kromě Národní politiky přispíval do čelných českých listů, např. do Obzoru literárního a uměleckého, České revue, Zvonu aj. Od roku 1903 byl činným členem Spolku českých spisovatelů beletristů Máj,od roku 1912 do roku 1945 byl členemMoravského kola spisovatelů.
V období nacistické okupace vystoupil několikrát na podporu protektorátního režimu. Na oslavách 70. narozeninE. Háchy12. 7. 1942 promluvil jménem básníků a spisovatelů a ve svém projevu vyzdvihoval těsnou a bratrskou spojitost českého národa s německou říší.V červenci 1944 byl ministremMoravcemjmenován členemNárodní rady českéa v březnu 1945 se stal jejím předsedou.K 6. výročí vznikuProtektorátu Čechy a MoravauspořádalaNárodní rada českádne 15. 3. 1945 slavnostní koncert, jenž byl přenášen rozhlasem. Sekanina při té příležitosti pronesl v rozhlasu projev, v němž děkoval německé říši, že umožňuje Čechům i ve válečných poměrech rozvíjet bohatý kulturní život.
Po osvobození byl v květnu 1945 zatčen a několik dní držen ve vazbě. Po propuštění z vazby se pokusil o sebevraždu. Řízení proti němu bylo vedeno trestní komisí Ústředního výboru hl. m. Prahy pro přestupek podle dekretu presidenta republiky ze dne 27. října 1945, č. 138/1945 Sb., o trestání některých provinění proti národní cti (takzvanýmalý retribuční dekret). V lednu 1947 bylo toto řízení zastaveno. Jednání Františka Sekaniny bylo odůvodněno osobní krizí po smrti syna Ivana, který zahynul v koncentračním táboru, pokročilým věkem a politickou dezorientací stupňovanou nátlakem ze strany okupačních úřadů.Byl však vyloučen ze Syndikátu českých spisovatelů.
Používal pseudonymy: Vilém Krejsa, Vilém Krejza, František Žárovský.
Když byly 7. května 1939 slavnostně pohřbeny ostatkyKarla Hynka Máchynapražském Slavíně, nesli jeho rakevJosef Hora,Jaroslav Seifert,František Halas,Josef Knap,František KropáčaFrantišek Sekanina.