Civilization V

Sid Meier's Civilization V(také známá jakoCivilization 5neboCiv 5) jetahová strategickápočítačová hratypu4Xod společnostiFiraxis Gamesze stejnojmennésérievydaná 21. září 2010 pro platformuMicrosoft Windowsa proMac OS X23. listopadu 2010.
Hráč si před začátkem hry vybere jeden z nabízenýchnárodůa jeho cílem je vybudování fungující říše tak, aby jako první dosáhl vítězství. Hráč pokaždé začíná v roce 4000 př. n. l. s jediným osadníkem a jednou bojovou jednotkou, poté založí město a postupem času svou říši rozšiřuje, potýká se s jinými civilizacemi, buduje infrastrukturu, podporuje vědecký vývoj a kulturu. Stejně jako předchozí díly v sérii je hra rozdělena na tahy, přičemž během tohoto jednoho tahu je možné provést jen omezené množství akcí (pohyb jednotek i stavba vylepšení ve městech). Hru je možné vyhrát pěti způsoby:
Základní jednotkou každé říše ve hře jeměsto. Nové lze založit pouze jednotkou osadník, nepřátelské město je možno dobýt a obsadit vojenskými jednotkami, nebo ho získat v rámci válečných reparací. Každé město spravuje v závislosti na své velikosti jistý počet políček, které tak tvoří skutečné hranice říše. Dlouhou dobu se tedy v podstatě ještě nejedná o moderní národy, ale spíše o volné společenství měst.
Aby město rostlo, je třeba využít zdroje v okolí: jídlo umožňuje růst města, výroba zvyšuje rychlost produkce a peníze jsou potřebné k údržbě budov, poplatkům jiným civilizacím, k rychlému dokončení potřebné jednotky vojenské nebo nákupu dalších políček. Kromě toho se na mapě objevují "speciální" suroviny, které vyžadují zvláštní technologie a úpravy, ale na druhou stranu poskytují cenné suroviny. Sem patří:
Kromě toho každé město samostatně vyžaduje určitou surovinu, která se mnohdy nachází v jiné části mapy. Je dobré tyto komodity s ostatními civilizacemi vyměňovat, protože bonusy k růstu měst za tyto suroviny jsou značné.
Odměnou za rostoucí populaci a využívání zdrojů je zvyšování potenciálu města a jeho vlastností. Výroba je nejdůležitější z nich: všem obyvatelům města je "přikázáno", na jakém společném projektu mají pracovat. Projekty lze zařadit do čtyř kategorií:
Dalšími vlastnostmi města jsou přínosvědě(rychlejší zkoumání nových technologií),kultuře(osvojování si sociálních politik), zásoby jídla (zvyšování počtu obyvatel spotřebovává zásoby jídla) a vydělávánípeněz. Města také produkují výjimečné osobnosti: vědce, obchodníky, generály, inženýry a umělce. Tyto historické osobnosti mohou k rozvoji přispět okamžitě (vyzkoumání technologie, urychlení prací ve městě), dlouhodobě (stavba strategické pevnosti, výrobny) nebo spuštěním tzv. Zlatého věku. Pro pokročilé hráče se nabízí možnost kontrolovat produkci města pomocí specialistů.
Je důležitým ukazatelem úspěšnosti říše. Spokojení obyvatelé se rychleji množí, více pracují a tím zvyšují výkonnost měst. Důvodů pro nespokojenost je hned několik, od příliš velkého počtu měst a obyvatel po nedostatek luxusních surovin. Negativní dopady lze eliminovat přijetím správné sociální politiky, zužitkováním surovin, stavbou městských vylepšení, jako jsoukoloseumnebomuzeuma stavbou určitých divů světa.
Nejsou již tak důležitým faktorem jako v předchozích hrách série. Samozřejmě jejich dostatek lze využít mnoha různými způsoby, od nákupu jednotek, políček a městských vylepšení až po jejich darování městským státům pro zajištění spojenectví. Nicméně jejich nedostatek není, na rozdíl od předchozích her v sérii, důvodem k prodávání budov ve městě a tím pádem k poklesu konkurenceschopnosti v rámci hry.
Na rozdíl od předchozích herCivilizationneboCivilization IIsi hráč nevolí přímo typ vládnutí (komunismus,demokracie,despotismusa další), ale tvoří vlastní unikátní mix z deseti typů sociálních politik. Rychlost jejich přijímání je závislá na počtu získaných kulturních bodů. Pro rychlý a stabilní rozvoj své říše je dobré pečlivě vážit, kterou politiku zvolit: např. hráč s omezeným manévrovacím prostorem obklopený rychle expandujícími soupeři by měl zvolit politiku Tradice zvýhodňující malé říše, která je výhodnější než Volnost, jenž naopak dobře slouží jeho soupeřům. Každá politika má pět menších vylepšení a je možné je vybírat podle vlastní úvahy. Kromě toho, čím vyšší je úroveň kultury ve městě, tím rychleji jsou zabírána okolní políčka. Prosazením pěti úplně vyzkoumaných politik se otevře cesta k postavení Projektu Utopie, jenž zajistí hráči kulturní vítězství.
V této části hry se od první Civilization téměř nic nezměnilo. Každý hráč začíná se znalostízemědělstvía poté zkoumá další objevy. Ty lze rozdělit do několika dějových části:starověk,renesance, průmyslová éra a další. Přechod do následujícího období každého hráče se vypíše na obrazovku, jednoduše tak lze zjistit, jak si který soupeř vede. Díky vědě hráč dosáhne zásadního pokroku ve všech směrech: rychlejší a silnější vojenské jednotky, nové sociální politiky, městská vylepšení, divy světa a vyšší efektivita ve výrobě nebo produkci potravin. VyzkoumánímProjektu Apollose otevře cesta k vědeckému vítězství, které končí odesláním vesmírné kolonizační lodě k Alfě Centauri.
Nezbytná součást politiky. Pomocí ní lze vyhlašovat válku, uzavírat mír, strategické aliance, získávat suroviny a podobně. V případě městských států je silně omezena a iniciativu při jednání tak přebírá hráč. Při jednáních mezi národy se každá strana chová podle své vojenské síly a psychologického profilu. Po postavení budovy OSN se každých deset tahů koná Valné shromáždění, na kterém se vybírá světový vůdce. Diplomacií (a také díky penězům) lze získat potřebný vliv na ostatní státy a dosáhnout diplomatického vítězství.
Každé město může jednou za tah útočit na nepřítele i přes to, že v něm není žádná vojenská jednotka. Účinnost jeho obrany je závislá na velikosti města, vojenských budovách a úrovni technologického pokroku. Navíc lze město posílit jednou vojenskou jednotkou, která také může útočit na nepřítele.
Pohyblivé vojenské jednotky lze získat třemi způsoby: vytrénováním ve městě, od spojeneckého městského státu a konverzí z barbarů (lze jen u některých národů). Schopnosti jednotky jsou určeny rychlostí pohybu v různém terénu, sílou v boji na blízko a na dálku. Ty lze dále rozvíjet pomocí jednoduchého systému povyšování, kdy nasbírání zkušeností a skok o jednu úroveň výše znamená zlepšení té vlastnosti, kterou si hráč vybere. Například dělostřelectvo může lépe bojovat v těžkém nebo otevřeném terénu, proti opevněným jednotkám, městům, může léčit okolní jednotky, lépe se krýt před útoky z dálky a podobně.
Nově platí, že na jednom políčku na mapě může stát pouze jedna vojenská jednotka, ne více, což dává hře nový strategický rozměr. Také byly zvýrazněny výhody jednotek proti specifickému soupeři (např. lučištníci jsou silní proti jezdcům na koních v boji na dálku, ale zblízka proti nim nemají šanci). K přesunu jednotek po moři již není třeba speciálních plavidel, každý oddíl se po vyzkoumání potřebné technologie může nalodit a pohybovat podle vlastní libosti. Tyto jednotky se ovšem, až na výjimky, nemohou na moři bránit.
Ve hře proti počítači se objevují tři typy soupeřů:barbaři, národy a protiCivilization IVnově takéměstské státy. Jejich možnosti a chování se zásadně liší.
Jsou problémem hlavně v raných fázích hry. Po mapě jsou roztroušena "ležení", malé opevněné tábory, které produkují barbarské jednotky až do chvíle, než jsou zničeny. Barbaři (podobně jako městské státy) nemají výzkum, tudíž se jimi produkované jednotky rovnají nejsilnější možné jednotce vyzkoumané jakýmkoliv národem na mapě. Barbaři jsou agresivní pouze proti neozbrojeným, slabším a zraněným jednotkám.
Jak už název napovídá, stát tvoří pouze jediné město. Zpočátku hry jsou poměrně silnými uskupeními, ale postupem času díky neexistující vědě a nemožnosti osidlování dalších území ztrácejí na síle. Jejich význam spočívá ve třech jiných věcech: produkci velmi silných vojenských jednotek (stejně jako barbaři), zdroji surovin a možnosti hlasování v OSN. Existuje šest stupňů vztahů mezi hráčem a městským státem, ale až ten nejvyšší, spojenectví, zajistí výše zmíněné výhody. Výši vztahu lze zvýšit darováním peněz, vojenské jednotky, zavázáním se k ochraně, zničením nepřátelského městského státu, stavbou požadovaného divu světa, vyzkoumáním technologie nebo narozením výjimečné osobnosti. Navíc jedna sociální politika, Patronát, dále navyšuje tyto bonusy.
Fungují stejně jako hráčova říše. Zničením nebo anektování všech hlavních měst lze dosáhnout vojenského vítězství. Seznam národů ve hře:
16. února 2012 bylo oznámeno vydání datadisku s názvemGods & Kings, oficiálně byl vypuštěn 19. června 2012 v Severní Americe a 22. června ve zbytku světa. Ke konceptu hry přibylo náboženství, špionáž, tři nové scénáře, rozšířený technologický strom, několik nových jednotek a také devět nových civilizací (viz tabulka výše). Mezi ně se řadí také Španělsko, které bylo dosud dostupné pouze v DLC.
15. března 2013 bylo oznámeno vydání datadisku s názvemBrave New World. Druhý datadisk byl oficiálně vydán 9. července 2013 v Severní Americe a 12. července 2013 ve zbytku světa. S druhým datadiskem přibylo dalších devět nových civilizací, osm divů světa, nové typy jednotek a budov a nové herní mechanismy. Například kulturní vítězství, archeologie a světový kongres. Určitých změn dosáhla také sociální politika.
DLCa výše zmíněný datadisk také obsahují historické scénáře, které se zaměřují na určitou historickou událost, období apod. Zpravidla jsou zde pozměněné koncepty a pravidla hry.
Hráč se ujme roleČingischánaa snaží se dobýt v omezeném čase co největší území. Ve scénáři jsou specifické civilizace a městské státy, které se v normální hře nevyskytují - z civilizací např. dynastieŤinneboByzanc, z městských států např.Korea,Gruzienebokřižácké státy.
Scénář začínáobjevením Amerikya pokračuje jejíkolonizací. Je možné sbírat bonusové body za dosažení břehůDálného východunebo za drancování měst původního obyvatelstva (Eldorado). Oproti původní hře jsou tu taképiráti, respektivekapeři. Je možné hrát buďto za jednu ze tří koloniálních mocností -Británii,ŠpanělskoneboFrancii- nebo za jednu z domorodých civilizací -Aztéky,IrokézečiInky. Městské státy mají podobu méně významných domorodých kmenů (jsou zde např.Inuité,Huroni,KríkovéčiKaribové).
Tento scénář se odehrává v jižnímPacifikupřed příchodem a krátce po příchodu koloniálních mocností (připlutíJamese Cooka). Hráč si zvolí jednu ze čtyř hlavních ostrovních civilizací -Samou,Tahiti,HivuneboTongu- a rozšiřuje její kulturu po oceánu. Mapa pokrývá celouPolynésiia částMikronésieaMelanésie, hráč může osídlit např.Havajské ostrovy,Nový Zéland(Aotearou) čiVelikonoční ostrov(Rapa Nui) a je dokonce možné dosáhnout břehůAmerikyčiAustrálie. Ve scénáři je zcela překopaný systém sociálních politik, ten se teď zaměřuje na oceánskou kulturu, a tak zde hráč může narazit na prvky typické pro Polynésii, například tanceHakaaHula, potravinyTaro, soškyTikineboSurfing. Stejně jako v jiných scénářích jsou zde ve scénáři upravené městské státy, které představují méně významné ostrovní kultury - např.Fidži,Nauru,TuvaluneboGuadalcanal.
Jak již název napovídá, scénář začíná v roce1066, po smrti anglického králeEduarda Vyznavače. Hráč se může buď ujmout roleHarolda Godwinsona, vůdceAnglosasů, a hájit zemi před vetřelci, nebo jedné ze tří vikinských civilizací -NormanůvedenýchVilémem Dobyvatelem,DánůvedenýchSvenem II.čiNorůpod vedenímHaralda Hardrady. Městské státy zastupují okolní země, které mohou svému spojenci vojensky značně pomoci - např.SkotskoneboWales. Na rozdíl od normální hry a většiny scénářů není v tomto scénáři výzkum, spokojenost ani možnost zakládat města - scénář se zaměřuje jen a pouze na bojovou stránku hry.
Scénář se odehrává naBlízkém východěněkolik tisíciletí před naším letopočtem. Kromě tří civilizací z původní hry -Persie,EgyptaaŘecka- může hráč hrát zaSumery(vedenéGilgamešem) neboChetity(vedenéMuvatališem). Jak již název napovídá, scénář se točí zejména okoloSedmi divů světaa soupeření o to, která civilizace stihne který postavit dříve. Stejně jako v opravdovém starověkém světě, i v tomto scénáři hrají významnou roli městské státy, např.Byblos,Týros,TrójaneboKnóssos.
Scénář se odehrává v doběImdžinské války. ÚkolemJaponcůje dobýt v omezeném časeKoreu, úkolemKorejcůnaopak svou zemi po danou dobu ubránit. Kromě toho je ve scénáři ještěČína(dynastieMing) aMandžusko.
Odehrává se v doběstěhování národů. Na jedné straně stojí římské civilizace -Západořímská říšeaVýchodořímská říše- na straně druhé pakbarbarskékmeny, jakoVandalové,Vizigóti,FrankovéčiHunové, a dáleSásánovská říše. Zajímavý je na scénáři překopaný systém sociálních politik - každá ze tří stran má totiž svůj vlastní strom. Ten sásánovský a barbarský funguje klasickým způsobem, tj. posunuje civilizaci vpřed, ten římský však opačně - každá nová sociální politika říši oslabuje a je dalším hřebíkem do její rakve, což symbolizuje úpadek římské kultury v tomto období.
Scénář začíná vevrcholném středověkua je omezen časem. Hráč se postaví do role jednoho z hlavních států, který ve středověku v Evropě a severní Africe figuroval - např.Rakouska,Španělska,Ruskanebo třebaAjjúbovské dynastiečiAlmohadů- a snaží se získat co největší moc. Dále je zde mnoho městských států, jako např.Antverpy,Gdaňsk,Praha(představujícíČeské království) čiitalskéměstské státy (Neapol,Florencie,Milánapod.). Pravidelně se mezi hráči konají volby nacísaře Svaté říše římské, jež mohou vítězi jednorázově zajistit velké množství bonusových bodů. Velkou roli hraje takénáboženství(na začátku hry je ve hřekatolicismus,pravoslavíaislám, později se objeví iprotestantismus) - pokud hráč dobije město, které vyznává jiné náboženství, získá značné množství bodů, ještě více bodů však hráč může získat dobytím svatého města svého náboženství (pro katolické civilizace je toVatikán, pro pravoslavnéKonstantinopol, pro islámskéMekka, kromě toho je tuJeruzalém, jenž je univerzálním svatým městem pro všechna náboženství) (odkaz nakřížové výpravy).
Fiktivní (neinspirovaný žádnou skutečnou událostí) scénář nesoucí se v duchusteampunku. V roli jedné z pěti smyšlených civilizací hráč buduje různéparnívzducholodě,tankyaletadlaa snaží se získat od tzv. Ligy Impérií "čestné tituly", udělované např. za vlastnění největšíarmády,bohatstvíči nejvyspělejšíhoprůmyslu.
Aby přilákala nové hráče, vydala se Civilization V cestou zjednodušení a větší přehlednosti proti Civilization IV. To vadilo zejména stratégům a skalním příznivců původního konceptu. Rovněž absence špionáže a náboženství nebyla přijata s pochopením, takže je Firaxis znovu vrátil do hry v datadiskuGods & Kings.