Vietnamská menšina v Česku

Vietnamská menšina v Českuje tvořena jednakobčanyČeské republikyhlásícími se kvietnamskénárodnosti, jednak občany jiných zemí, zvláštěSocialistické republiky Vietnam, majícími v Česku dlouhodobý či trvalý pobyt. Po občanech Slovenska a Ukrajiny jde o početně největší cizineckou skupinu v Česku. Vietnamská menšina v Česku čítá přibližně 70 000 osob (2024). Za srdce vietnamské komunity v Česku se považuje vietnamská tržniceSapanazývaná také jako „malá Hanoj“ na jižním okraji Prahy. Vietnamci vlastní a provozují tisíce malometrážních obchodů („večerek“) s potravinami po celém Česku.
Příslušníci vietnamské národnosti začali pobývat na území komunistickéhoČeskoslovenskadíky mezivládní dohodě seSeverním Vietnamemna zvyšování kvalifikace. Jednalo se o desetitisíce vietnamských občanů mezi lety1956–1967a dále zejména po roce1973, kdy komuniké mezi oběma stranami odbornou přípravu vietnamských dělníků a techniků vČSSRjako konkretizaci spolupráce obou zemí.Cílem mezivládní dohody bylo zvyšování kvalifikace vietnamských občanů s omezenou dobou pobytu několika let.Počty stážistů a dělníků postupně stoupaly, takže v polovině 80. let už v celém Československu bylo kolem 28 000 Vietnamců. Do ČSSR cestovali lidé platící úplatky i dětikomunistickýchfunkcionářů.Ke konci tohoto období se projevovala snaha čs. vlády o omezení „internacionální pomoci“, tudíž v době ukončení mezistátní smlouvy (1990) zde pobývalo jen kolem 10 000 vietnamských občanů.
Po pádu komunistického režimu v Československu se mnoho Vietnamců rozhodlo zůstat, jelikož pro ně byla zdejší situace z ekonomických důvodů výhodnější, než návrat zpět do Vietnamu. Mnozí další přišli nelegálnězBulharska, bývaléNDR,Slovenska,Maďarska,PolskaaRuska. Pomohla jim korupce úředníků a nedostatečná legislativa. Byla to první generace Vietnamců, kteří zde začali zakládat rodiny. Jejich ekonomickou doménou se stal pouliční prodej ve stáncích a na tržnicích – především šatstva dováženého zČínya jihovýchodníAsie, dále ovoce, zeleniny a alkoholu. Později přibyla i drogová zločinnost (marihuana, pervitin), padělání i nelegální vývoz peněz, vydírání a obchod s lidmi (novodobé otrokářství).V posledních letech se čím dál více zdejších Vietnamců rozhodlo zakládat vlastní kamenné obchody, což je příčinou následné migrace dalších Vietnamců, jak se tomu tak stalo již v jiných západních zemích.
Vietnamská migrace pokračovala v průběhu 90. let a nyní, začátkem 21. století, se počet Vietnamců žijících na území Česka stále zvyšuje. Druhá generace Vietnamců už jsou zde narozené děti, odmala vystavené působení české/evropské kultury, čemuž odpovídá i míra jejich ovlivnění většinovou společností. Ani tato generace zprvu nejevila příliš velkou chuť do českého prostředí nějak hlouběji vplynout.Nicméně část z těchto tzv. banánových dětí („navrch žluté, uvnitř bílé“) se již cítí s Českem spjata jako se svou (druhou) vlastí a vyvíjí snahy (zejména od r. 2009) po větším sblížení vietnamského a českého společenství.
Dne 3. července 2013Vláda Petra Nečasev demisi se na svém posledním zasedání usnesla na změně Statutu Rady vlády pro národnostní menšiny, kterou rozšířila tento svůj poradní orgán poprvé o zástupce vietnamské (aběloruské) menšiny, což se na veřejnosti často (z právního hlediska mylně) interpretuje jako „uznání“ Vietnamců v Česku za národnostní menšinu. Svaz Vietnamců slavil tento den v Libušské tržnici Sapě a v rámci této akce si pozvali z Vietnamulidové umělce:Xuan Hinh– bavič,Trong Tan– národní písničky,Thanh Thanh Hien– pro starší (střední) generaci známá svým hlasem.
Příslušníci národnostních menšin coby občané ČR mají za určitých zákonem stanovených podmínek například právo na školní výuku ve svém jazyce, jednání před správními úřady ve svém jazyce, právo žádat o dotace na kulturní a vzdělávací činnost apod. Stát, kraj či obec by měly na zmíněné vyčlenit příslušné finanční prostředky.
Běhempandemie covidu-19mnozí z vietnamské komunity v Česku pomáhali například šitímroušek,které pak darovali lidem, někteří majitelé večerek zdravotníkům poskytli nápoje zdarma. VÚsteckém krajivybrala vietnamská komunita přes 140 tisíc korun na nákup plicního ventilátoru pro ústeckouMasarykovu nemocnici.
Po občanechSlovenskaaUkrajinyjde o početně největší cizineckou skupinu v Česku. Nejvíce lidí hlásících se k vietnamské národnosti žije vPrazea vKarlovarském kraji, převážně vChebu. Jejich počet se od 90. let 20. století neustále zvyšoval a kulminoval v roce 2009 na počtu 61 000 osob. V roce 2008 česká vláda pozastavila vydávání vstupních víz pro občany Vietnamu a to na základě zprávy tehdejšího ministra vnitra Ivana Langera. Od té doby se počet těchto osob mírně snižuje, zejména v důsledku vyhošťování pro kriminální činnost.V roce 2012 činil počet občanů Vietnamu pobývajících v Česku podle statistikMV ČRcca 57 000 osob. Pokud však národnostní menšinu pojmeme podle tzv. menšinového zákona (č. 273/2001 Sb.), pak počet příslušníků vietnamské menšiny v Česku čítá odhadem pouze několik set až tisíc osob, neboť podle zákona se za menšinu považují pouze občané Česka. Česká republika, resp. Československo totiž v uplynulých 40 letech udělovalo české občanství občanům Vietnamu jen minimálně, řádově pouze několika desítkám osob ročně. Je nutné poznamenat, že počet 29 660 osob vietnamské národnosti vyskytujících se v Sčítání lidu, domů a bytů 2011, není počtem občanů ČR hlásících se k vietnamské národnosti. Tento počet zahrnuje jak občany jiných zemí (cizince), tak občany hlásící se k vietnamské národnosti. Občanů ČR hlásících se k vietnamské národnosti bylo v r. 2011 zjištěno jen 824.
Podle údajů ČSÚ žilo k1. březnu2001v Česku 17 462 obyvatel (cizinců i občanů ČR) hlásících se k vietnamské národnosti.V roce2007povolení k pobytu v ČR mělo více než 45 000 Vietnamců a k31. prosinci2009tu žilo již 61 012 občanů Vietnamu s dlouhodobým či trvalým pobytem.Podle statistik ministerstva vnitra počty později poklesly – na konci listopadu2011pobývalo v ČR legálně 55 585 Vietnamců, z toho 37 497 natrvalo.Někteří další Vietnamci jsou v Česku nelegálně. Skutečný celkový počet Vietnamců v Česku v roce 2012 odhadl Svaz Vietnamců v České republice na 100 000.
Vietnamci v Česku často podnikají zakládáním si vlastních malých obchodů s potravinami, nazývanévečerky. Jde často o rodinné obchody s malou plochou a základním sortimentem. Vietnamští obchodníci dokážou díky nižším nákladům na provoz působit i v oblastech s nižším obratem.Výhodou pro zákazníka jsou nižší ceny, dobrá nabídka zboží a dlouhá otevírací doba.Celkový počet těchto obchodů je odhadován na několik tisíc, podle serveruAktuálně.czk roku 2012 celkem 19 až 20 tisíc.K roku 2012 odhadovala agenturaNielsen Czech Republicv Česku 8129 obchodů do rozlohy 50metrů čtverečnícha 6577 obchodů do rozlohy 50 až 400 m². Počet obchodů těchto velikostí dle této agentury klesl z 20,4 tisíc obchodů v roce 2001 na 14,7 tisíc obchodů v roce 2012.
Podle generálního ředitele nákupní aliance ČEPOS Petra Moravy vietnamští obchodníci mnohé zanikající malé prodejny přebírají a tím brzdí jejich úbytek.PrezidentSvazu obchodu a cestovního ruchu ČRa předsedaSdružení českých a moravských spotřebních družstev COOPZdeněk Juračka uvedl, že vietnamské prodejny se v regionech rozšiřují doslova kobercovým způsobem, protože si vietnamští obchodníci nedělají starosti s jakýmikoliv odvody a povinnostmi vůči státu, což si české subjekty nechtějí a ani nemohou dovolit.Vietnamští obchodníci mají také čím dál větší podíl na tržbách velkoobchodní sítěMakro. V prvním čtvrtletí 2011 zaznamenalo Makro meziroční nárůst v této kategorii maloobchodníků o 13,4 %. Makro kvůli tomu zřídilo pozici manažera pro komunikaci s asijskými a vietnamskými zákazníky.
Koncem roku 2011 spustilo vietnamské společenství vlastní slevový serverCungmua.eu, zatím jen ve vietnamskojazyčné verzi. Server zahrnuje i zpravodajství a diskusní fórum. Kontaktní adresu uvádí server v Praze-Libuši poblíž tržniceSapa.
Jako „MaláHanoj“ či „pražská Hanoj“ je někdy označována asijská tržniceTTTM SapavPrazenaLibuši. Ta vznikla na přelomu let 1999/2000 v areálech bývalé libušské drůbežárny a písnického masokombinátu. V povědomí pražské a vůbec české veřejnosti je toto centrum stereotypně spojováno s vraždami, požáry a raziemi policie nebočeskou obchodní inspekcí, ačkoliv při konfliktu zastupitelky MČ Praha-Libuš s vedením Sapy v r. 2010 sama Policie ČR domnělý nárůst kriminality nepotvrdilaa větší požáry vypukly na Sapě od roku 1999 pouze tři. České bezpečnostní služby a někteří čeští političtí činitelé Sapu přesto označili za sídlo organizovaného vietnamského zločinu a za bezpečnostní hrozbu státu.Také z těchto důvodů (ač neuváděných přímo) jsou zamítány požadavky vedení tržnice na povolení další výstavby a rozšíření areálu. Areál je přes den volně přístupný. Každodenně zde vedle Vietnamců nakupují mnozí čeští zákazníci. V areálu se vedle obchodů a skladů vyskytuje školka, tělocvična, ordinace lékaře, buddhistická modlitebna a další zařízení.
Asi čtyři pětiny Vietnamců jsoubuddhistickéhovyznání.V roce2008otevřela vietnamská komunita veVarnsdorfuprvníbuddhistický chrámv Česku.Další, menší buddhistický chrám funguje v areálu tržnice Sapa. Vietnamské buddhistické sdružení usiluje o výstavbu nového, většího chrámu v rámci zamýšleného kulturního centra na pozemcích mezi tržnicí a Vídeňskou ulicí, které již byly pro tento účel zakoupeny, ale záměru zatím stojí v cestě zejménaúzemní plán.Malý, ale hojně navštěvovaný buddhistický chrám existuje také vBrněv areálu tržnice na ulici Olomoucká.Z vietnamské komunity vychází i nově (od roku 2020) registrovaná náboženská společnostSpolečenství buddhismu v České republice.
Část Vietnamců jsou takéřímští katolíci. Například vpražské arcidiecézije ustanoven duchovní pro péči o vietnamskou komunitu.
Některým prodemokraticky smýšlejícím Vietnamcům v Česku, kteří veřejně kritizovali porušování lidských práv ve Vietnamu a vládnoucíKomunistickou stranu Vietnamu, zakázala vietnamská vláda prostřednictvím své ambasády v Česku vstup na území Vietnamu.Dne 7. srpna 2017 se před velvyslanectvím Vietnamské socialistické republiky v Praze konala demonstrace svolaná občanským sdružením Van Lang, které působí mezi Vietnamci v Česku, proti soustavnému porušování lidských práv v komunistickém Vietnamu.
V roce 2008 byl vietnamský organizovaný zločin považován za nejprogresivnější formu organizovaného zločinu v Česku. Na závažné nelegální činnosti se však podílí pouze zlomek vietnamské menšiny v Česku.
Vietnamské zločinecké skupiny ovládly většinu výrobypervitinuamarihuanyv České republice.
25. července2008oznámila vietnamská telekomunikační společnost VNPT (Vietnam Posts and Telecommunications) svůj vstup na český trh. Společnost se zaměřuje na místní vietnamskou komunitu a poskytuje výhodná volání do Vietnamu. Česko je tak první evropskou zemí, kde tento operátor nabízí své služby drobným klientům. Společnost následně plánuje rozvoj i do jiných evropských zemí.
Vietnamská komunita v Česku se běhempandemie covidu-19zapojila k pomoci například šitím a nákupem roušek. SpolekLam Cha Mevyhlásil veřejnou sbírku, ve které bylo k březnu 2020 shromážděno 150 tisíc korun. Vietnamci také například úřadům Vyššího Brodu a Českého Krumlova darovali dohromady 6 tisíc roušek a rukavic. Vietnamská pomoc se šířila v projektu s názvem „Vietnamci pomáhají“. Kromě roušek vyráběly studenti dezinfekční gely, důchodcům nosili nákupy a ve večerkách označených samolepkou srdíčka rozdávali nápoje.Vietnamci v Plzni v červnu 2020 předali magistrátu 300 tisíc korun a darovali 1700 roušek. Svaz Vietnamců v Teplicích a okolí vybral 240 tisíc korun a rozdělil je mezi ústeckou a teplickou nemocnici. A třeba Vietnamský tenisový klub v Praze věnoval Thomayerově nemocnici 100 tisíc korun. PodleMarcela Wintera, čestného předsedyČesko-vietnamské společnosti, Vietnamci v Česku ušili nebo nakoupili a rozdali přes 220 tisíc roušek. Obcím, městům a nemocnicím věnovali 3,6 milionu korun.Díky zkušenostem s pandemiemi v Asii také byli mnohem disciplinovanější v zavádění a dodržování hygienických opatření.
Po začátkuruské invaze na Ukrajinuspolek Lam Cha Me CZ spustil materiální sbírku pro uprchlíky.Z iniciativy organizaceCzech Vietse vietnamští restauratéři ze Sapy zapojili vařením jídel pro uprchlíky. Porce putovaly nejen do pražského Kongresového centra, ale i do ostatních míst, sloužících jako dočasné zázemí pro tisíce Ukrajinců. V Sapě bylo také zřízeno sběrné místo pro materiální pomoc.
Střet vietnamské a české národnosti se odráží v kultuře. O tématu pojednávají například tato díla:
Knihy:
Filmy a seriály:
Dokumentární filmy: