Pískavice řecké seno

Pískavice řecké seno(Trigonella foenum-graecum) je jedna z nejstarších kulturních rostlin. Její semena se používají jakokoření. Je hojně pěstována veStředomoří.
Pískavice je jednoletábylina. Má přímou, chudě větvenoulodyhus trojčetnými listy, které se podobají listůmkomonice. Květy vyrůstají jednotlivě nebo po dvou z úžlabin listů na kratičkých stopkách, mají pětizubý kalich a žlutavě bílou korunu. Tenké, až 10 cm dlouhéluskyjsou poněkud srpovitě prohnuté a čítají až 20 semen. Kvete v červnu a červenci.
Řecké seno pochází z oblasti od východního Středozemí poStřední Asiia Etiopii.V Česku se pěstuje ojediněle ve vinorodých oblastech. V Čechách ji poprvé pozoroval prof. František Bubák uBečova nad Teplouv roce 1889.
Rostlina se pěstuje jako hodnotné krmivo pro dobytek. Ve farmacii a v léčitelství se používá především semeno.
Droga obsahuje velké množstvímonogalaktanovéhoslizu, hodnotnýchbílkovinaoleje. Přítomen je také netoxický alkaloidtrigonellin, dusíkatýcholin, malé množstvísilice, triterpenovésaponiny,lecitin,hořčiny,flavonoidy,niacinastopové prvky. Nověji objevenou látkou jediosgenin, který je důležitý při aplikacích orálníchantikoncepčních prostředkůs léky, obsahujícími pohlavní hormony. Důležitá je přítomnost metylbetainu kyseliny nikotinové a jejího amidu —vitamínu PP. V listech je obsaženkumarin, takže se jimi někdy „maskuje“ nekvalitní seno.
Droga povzbuzuje trávení, ulevuje přikašli,nadýmánía připrůjmecha mírně snižuje hladinukrevního cukru. Celkově posiluje a působí jako univerzálnítonikum, zejména vgeriatrii. Odpradávna se využívala jako ženskéafrodisiakum.
Tato droga je ale nejvíce vhodná pro zevní použití. Kaše z mletého řeckého sena vytahujehnisz ran a vředů, změkčuje zatvrdliny a poúrazová zatvrdnutí svalů a šlach a působí také proti měkkým otokům. Díkyamidu kyseliny nikotinovédroga účinně zasahuje do místních hojivých procesů, zlepšujelátkovou výměnua průtok krve vlásečnicemi, což je možné léčebně využít na přípravu velmi hodnotných léčivýchklyzmat, případněkloktadel.
Drogu se podává vnitřně formou prášku nebo formounálevuz hrubě drcených semen. Při zevním použití se dává většinou přednost použití kašovitéhoobkladu. Potřebné množství prášku se krátce povaří s přiměřeným množstvím vody, aby vznikla kaše. K ní se přidá malé množství octa. Hustou kašičkou se natře na tlusto lněné plátno a použije se jakoobvaz.
Odborná literatura uvádí u práškované drogy velmi nepříjemné aroma, ale není to oprávněné. Droga nezapáchá, jen má zvláštní aroma. S ohledem na specifičnost jejího použití dáváme zásadní přednost samostatnému podávání drogy, i když míchání hrubě drcené drogy do směsí je samozřejmě možné.
Výraznější nežádoucí účinky anikontraindikacenebyly zjištěny. Droga bývala mistrovskou bylinou bylináře Franěce, který ji formoukataplasmatuaplikoval především na zánětem zvětšené, povrchově dostupné lymfatické uzliny, což vedlo k urychlení léčby.
Staří Egypťané používali semeno pískavice přibalzamování. VOrientuněkteré mladé ženy pravidelně jedí semeno řeckého sena, aby měly pěkná prsa.
Tato rostlina je také využitelná při bolestech zubů v důsledkuhnisavýchzánětů. V tomto případě pomáhají výplachy a obklady odvarem směsišalvěje,heřmánku, kořeneproskurníkua řeckého sena, všeho stejným dílem.
Při zánětu nehtového lůžka, pokud se už vytvořil hnisavý zánět, lze vymýt místoheřmánkema obkládat semenem řeckého sena, které se přiloží na celou ruku a ponechá nejméně 15 minut působit. Uvředůje důležité jejich změkčování. Nejlépe je použít práškované semeno řeckého sena, povařené v trošce mléka na kaši, kterou se vřed obloží a přikryje obvazem.
Rozemletá tvrdá semena slouží jako koření a přidávají se docurrysměsí nebo dochutney. Nejčastěji se lze s použitím pískavice setkat v indické a severoafrické kuchyni. Vzhledem k tomu, že syrová semena pískavice jsou poměrně značně hořká, často se před použitím opékají nebo namáčejí, čímž se hořkost sníží. V Indii se pražená a mletá semena pískavice používají též jako kávová náhražka. Samotnými semeny se nekoření, mají pronikavou a nepříjemnou vůni.