Ingeborg, vévodkyně z Västergötlandu

Ingeborg Dánská, plným jménemIngeborg Charlotta Carolina Frederikke Louise(2. srpna1878,Kodaň–11. března1958,Stockholm) byla rodemdánská princeznaa sňatkem princeznašvédskás titulem vévodkyně z Västergötlandu.
Princezna Ingeborg byla dcerouFrederika VIII. DánskéhoaLuisy Švédské, vyrůstala vKodanijakodánskáprincezna. V roce 1897 se provdala za matčina bratrance, švédskéhoprince Karla, vévodu z Västergötlandu, a zbytek života strávila ve Švédsku jako členkašvédské královské rodiny.
Z manželství vzešly čtyři děti, mezi nimiž bylyMarta,norskákorunní princezna, aAstrid, belgická královna.
Princezna Ingeborg se narodila2. srpna1878ve venkovském sídle svých rodičů, paláciCharlottenlundseverně od Kodaně, za vlády svého dědečka z otcovy strany,krále Kristiána IX.Byla druhou dcerou a pátým dítětemdánského korunního prince Frederikaa jeho manželky,švédské princezny Luisy. Její otec byl nejstarším synem dánského králeKristiána IX.aLuisy Hesensko-Kasselskéa její matka byla jedinou dcerou švédského a norského králeKarla XV.aLuisyOranžsko-Nasavské. Byla pokřtěna jményIngeborg Charlotte Caroline Frederikke Louisea byla známá jako princezna Ingeborg.
Jako vnučka Kristiána IX., označovaného přídomkem „tchán Evropy“, byla princezna Ingeborg spřízněna s několika evropskými panovníky a vládci. Byla tak sestřenicí budoucího krále Spojeného královstvíJiřího V., ruského caraMikuláše II., řeckého králeKonstantina I.a brunšvického vévodyArnošta Augusta.
Princezna Ingeborg měla sedm sourozenců, z nichž dva nejstarší byli princKristián(budoucí dánský král Kristián X.) a princKarel(budoucí norský král Haakon VII.). Spolu se svými sourozenci vyrůstala v královské domácnosti v Kodani a vyrůstala mezi městským sídlem svých rodičů, palácem Frederika VIII, palácem z 18. století, který je součástí komplexu paláceAmalienborgv centru Kodaně, a jejich venkovským sídlem, palácemCharlottenlund, který se nachází u pobřeží úžinyØresundseverně od města. Na rozdíl od běžné dobové praxe, kdy královské děti vychovávalyguvernantky, děti vychovávala sama korunní princezna Luisa. Pod dohledem matky se dětem korunní princezny dostalo poměrně přísné křesťansky orientované výchovy, která se vyznačovala přísností, plněním povinností, péčí a řádem. Navzdory této přísné výchově vyrostla z princezny Ingeborg přátelská, bezstarostná a pohotová mladá žena.
V květnu 1897 se princezna Ingeborg v osmnácti letech zasnoubila sešvédským princem Karlem, vévodou z Västergötlandu, který byl třetím synem švédského a norského králeOskara II.aŽofieNasavské. Byli tedy příbuznými z prvního kolena. Dlouho bylo veřejným tajemstvím, že korunní princezna Luisa chtěla, aby se jedna z jejích dcer provdala za člena švédské královské rodiny, což se tedy skutečně stalo. V roce 1947 u příležitosti zlatého výročí svatby její choť přiznal, že jejich sňatek byl zcela domluven jejich otci, a sama Ingeborg dodala: „Vzala jsem si úplně cizího člověka!“ Ačkoli byl jejich sňatek domluvený, výsledek do značné míry odpovídal osobním aspiracím princezny,
Svatba se konala27. srpna1897v kapli kodaňského paláceChristiansborg. Mezi svatebními hosty byli členové dánské a švédské královské rodiny a také nevěstiny tety z otcovy strany,ruská carevna vdovaaprincezna z Walesu. Po svatební hostině se novomanželé vydali z paláce na molo, kde se nalodili na dánskou královskou jachtu, pádlový parníkDannebrog, který brzy ráno následujícího dne odplul doLübecku. Líbánky strávili v Německu.
Sňatek byl populární, protože byla vnučkou populárního švédského a norského králeKarla XV.a měla ve Švédsku osobní úspěch. Říkalo se o ní, že ze všech zahraničních princezen provdaných do švédského královského rodu je snad nejvhodnější pro funkci švédské královny-choti a prvních deset let ve Švédsku jí téměř byla: od roku 1897 do roku 1907 se královnaŽofiejen zřídka účastnila veřejných akcí akorunní princezna Viktorietrávila většinu času ze zdravotních důvodů v zahraničí, princezna Ingeborg tak získala více veřejných povinností a neoficiálně plnila většinu rolí spojených s královnou-chotí na švédském dvoře. Je vnímána jako osoba, která své reprezentační povinnosti vykonávala s kombinací důstojnosti a nenucené přátelskosti a která svým důvtipem přitahovala společenské kruhy.
Ingeborg se zajímala o sport, zejména obruslení, a na automobilové výstavě ve Stockholmu v roce 1903 podnikla skorunním princem Gustavemspontánní předváděcí jízdu v automobiluScania. V roce 1908 doprovázela synovce svého manželaprince Vilémana jeho svatbě se svou sestřenicí z otcovy stranyvelkokněžnou Marií Pavlovnouv Rusku.
Manželství Ingeborg a Karla bylo nakonec úspěšné a jejich vztah byl popisován jako harmonický. Měli spolu čtyři děti:
Rodina žila harmonickým životem a byla známá jako „Šťastná rodina.“ Dětem byla poskytnuta jednoduchá výchova a očekávalo se od nich, že se naučí domácím pracím: ve svém domku na hraní například dostaly opravdová kamna, na kterých vařily opravdové jídlo. S Karlem žili se svými dětmi neformálním a důvěrným rodinným životem.
Ingeborg byla obdivována za to, jak zvládla ekonomické potíže, které zažila, když v roce 1922 zkrachovala banka, do níž investovali, a oni museli prodat svůj dům. V mnoha časopisech byla zobrazována jako symbol manželky a matky a po mnoho let byla nejoblíbenější členkou královského domu.
Běhemdruhé světové válkyv letech 1940 až 1945 veřejně demonstrovala protinacistickému Německutím, že zablokovala okno svého domu, který stál naproti německému velvyslanectví veStockholmu.
Ingeborg zemřela ve Stockholmu 11. března roku 1958 ve věku 79 let, sedm let poté, co ovdověla. Byla svědkem smrti nejen svého manžela, ale i dvou svých dcer: Astrid zahynula v roce1935jako oběť automobilové nehody veŠvýcarsku, Marta pak v roce1954narakovinu. Ingeborg byla pohřbena na Královském hřbitově v Haagském parku ve Stockholmu.
Díky sňatkům svých tří dcer se stala pramáti řady evropskýchmonarchů, mezi něž patří norský králHarald V.či belgičtí královéBaudouin I.aAlbert II.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuPrincess Ingeborg of Denmarkna anglické Wikipedii.