Petržel

Petržel(Petroselinum) jeroddvouletých rostlinzčeledimiříkovitých(Apiaceae), jehož zástupci mají široké využití vpotravinářství. Pochází z východníhoStředozemía rozšířila se do celéhomírného pásma.
Tak jako většina miříkovitých jsou petrželedvouleté rostliny, které první rok vytvářejí přízemnírůžici listůa shromažďují zásoby ve ztlustlém hlavnímkořeni, aby druhý rok vyhnaly mohutnoulodyhusokoličnatým květenstvím, plodem jenažka. Nejznámější druhy jsoupetržel zahradní(Petroselinum crispum) apetržel zahradní italská(Petroselinum /crispum/ neapolitanum), u níž není úplně jasné, je-li samostatnýmdruhem, nebo spíšepoddruhem(druhá možnost je zmiňována častěji)
Petržel se v Česku pěstuje převážně ve dvou kultivarech:
Kromě potravinářství nachází petržel odpradávna uplatnění i v lékařství.
Petržel odpovídálatinskémupetroselinuma tořeckémuπετροσέλινον(petroselinon). První část slovapetra(skála) je připojena kselinonoznačujicí takéceler.
Lidově, zejména naMoravě, se používají různé hláskové obměny slova petržel např.petrželí,petružel,petržalaj. Slezské označení jepetruška.
Účinnou látkou obsaženou ve všech částech rostliny jesilice(7 % v plodech, 0,5 % v kořenech), jejíž hlavní součástí je apiol. Dále obsahujemyristicin,pinen, felandren, cymol,terpenya další. Obsahuje takéflavonoidy, polyacetyleny,furanokumariny,slizasacharidy. Petržel je také zdrojemprovitaminu AavitaminůB, C, E, aminerálních látekdraslíku,hořčíku,železa,vápníku,sodíkuafosforu.Listobsahuje větší množstvíkyseliny listové.
Tabulka udává dlouhodobě průměrný obsah živin, prvků, vitamínů a dalších nutričních parametrů zjištěných v syrovém kořeni petržele.
Silice drážděnímledvinovéhoparenchymuzvyšujediurézu, tento účinek zvyšují současně i flavonoidy. Spasmolytické působení nacévynapomáhá zvýšení průtokukrvevledvinách. Působí na rozšířeníartérií, čímž nepatrně snižujekrevní tlak. Působení natrávicí traktse projevuje zvýšenímsekrecetrávicíchenzymůa uvolněnímkřečíhladkého svalstva.
Drogavykazuje účinky uvolňujícístřevníplyny, protikřečové, podporující odkašlávání, proti střevnímparazitůmi vyvolávající nebo upravující nepravidelnéměsíčky. Tradičně je užívána k léčbězánětůmočového ústrojí a nedostatečného vylučovánímoči, při porucháchtráveníspojených s nadýmáním, střevních křečích,průduškovémkašli ve stáří a porucháchmenstruace.Způsobuje prokrvenípohlavních orgánů– mírnéafrodiziakum.
Při zánětlivém onemocnění ledvin a v dobětěhotenstvíakojeníse nedoporučuje překračovat běžné dávky přijímané v zelenině (petržel byla nedílnou součásti výbavyandělíčkářek).
Obsahové látky petržele mohou způsobovat reakce na světlo po zevním dotyku spokožkou. Chronické užívání vysokých dávek drogy může vést k poruchám pigmentace, celkovému svědění, poškozeníjater, zánětu ledvin, poklesu počtukrevních destičekaanémii.
Semena (Petroselini fructus) se sbírají před dozráním, nejčastěji v srpnu. Sbírá se zpravidla celé květenství, ze kterého se po vysušení semena jednoduše vymlátí. Kořeny (Petroselini radix) se sbírají na podzim prvního roku nebo jaře druhého roku. Při přípravě je důležité rychlé sušení suroviny, aby nedocházelo ke ztrátám silice.
Nálev ze sušené byliny se užívá nejčastěji v močopudných diuretických čajových směsích. Doporučená denní dávka je zápar připravený z jednoho gramu semen (čtyř čajových lžiček) na šálek vody. Nálev připravený z kořene má slabší účinek než nálev ze semen.
Přírodní petrželová šťáva z čerstvénatije výborným prostředkem k odpuzování hmyzu. Též při štípnutí hmyzem se doporučuje postižené místo potřít čerstvou petrželkou. Odvar z petrželové natě působí jako vlasovétonikum, které může oživit lesk vlasů.
Rané odrůdy mající význam pro pěstování v zahrádkách, se vysévají již na podzim (říjen až listopad), pozdní odrůdy pěstované ve velkém na poli se vysévají co nejdříve zjara. Klíčí v závislosti na teplotě cca 6 týdnů.
Vyžaduje půdu hluboko zrytou, aby mohl kořen do spodních vrstev dobře vrůstat. Nesnáší čerstvý hnůj, aleprůmyslová hnojivají prospívají. Vysévá se do řádků vzdálených od sebe cca 30 cm a to řídce, aby narostly mohutné kořeny. Prospívá ji okopávání a závlaha. Sklízí se na podzim před příchodem mrazů. Používá se jako kořenová zelenina.
Vysévá se v srpnu nebo září. Do příchodu mrazů vyrostou listy, které lze sklízet i v zimě. Není tak náročná na hluboké zpracování půdy jako kořenová a může se vysévat hustěji. Lze ji se pěstovat i v bytě. Používají se jen její listy, které slouží jako zelené koření a ozdoba pokrmů.
Rozeznává se petržel s listem hladkým nebo kadeřavým (kudrnka).