Spojenecká okupace Japonska

Okupace Japonskaspojeneckými silami, označovaná jakoOperace Blacklist, probíhala od roku1945do roku1952. V tomto období bylo japonské souostroví a území osvobozená od japonské nadvlády pod kontrolouspojeneckých sil, z nichž největší vliv mělySpojené státy. Oficiální hlavou státu zůstal nadále císařHirohito(byl na trůně až do své smrti v roce 1989), faktickou vládu však vykonávalaokupační správav čele sgenerálemDouglasem MacArthurem. Okupace se nevztahovala na souostrovíRjúkjú, které bylo do roku1950pod kontrolou samostatné vojenské vlády USA, posléze pod civilní správou, a Japonsku navráceno roku1972.
Americké velení mělo připravený plán invaze na japonské souostroví pod názvemOperace Downfall, pro případ, že by japonská vláda odmítla i po plánovanématomovém bombardováníkapitulovat. Na jeho provedení však nedošlo, Japonsko kapitulovalo do rukou spojenců 15. srpna 1945, kdy japonská vláda oznámila, že přijalaPostupimskou deklaraci. Japonští představitelé se 19. srpna setkali s generálem MacArthurem vManilenaFilipínácha diskutovali o podmínkách kapitulace. 28. srpna 1945 dorazilo prvních 150 amerických pracovníků doAcugivprefektuře Kanagawa. Za nimi následovalaUSS Missouri, jejíž doprovodná plavidla vysadila 4. pluknámořní pěchotyna jižním pobřeží Kanagawy. Další spojenecký personál brzy následoval. MacArthur dorazil do Tokia 30. srpna a okamžitě vydal několik rozkazů pro okupační síly. Nikdo ze spojeneckého personálu nesměl zaútočit na Japonce ani jíst japonské jídlo, kterého byl nedostatek.
Japonská kapitulacebyla formálně podepsána 2. září 1945. Dalším důležitým předpisem byl dokument s názvem Stanovy počáteční americké politiky pro poražené Japonsko (U. S. Initial Post-Surrender Policy for Japan), schválený 6. záříprezidentemTrumanem. Dokument definoval, že nad Japonskem bude ustavena okupační správa pod výsadním vedením Spojených států a stanovil dva hlavní cíle okupace:
Sovětský svaz 24. září 1945 předložil návrh na rozdělení japonského území a hlavního města do okupačních zónpo vzoru Německa.Nakonec však z rozhodnutí Harryho Trumana byla okupacečtyř hlavních ostrovůvykonávána výhradně USA, a stejně tak drtivé většiny osvobozených císařských kolonií.
Nejvyšším velitelem spojeneckých sil (Supreme Commander of the Allied Powers- SCAP) byl prezidentem Trumanem jmenován generál MacArthur. Často se však zkratkou SCAP označuje celá struktura okupační správy která byla tvořena jak vojenským, tak civilním personálem, rozdělená na sekce vládní, civilních informací a vzdělání a sekci ekonomicko-vědeckou. Do konce roku 1945 bylo po celém Japonsku rozmístěno více než 350 000 pracovníků americké vlády.
Okupační správa provedla mnoho reforem v japonské společnosti, vládě a ekonomice. Například šlo o přijetí zákona o činnostiodborů, dělníkům byla garantována základní pracovní práva, právo na organizaci dělnických hnutí a právo na kolektivní vyjednávání. Byla provedena pozemková reforma, kdy veškerá zemědělská půda bez majitele a půda přesahující limit 2,5akrubyla zkonfiskována a následně rozprodávána za nízké ceny. Došlo též ke zrušení některých monopolů známých jakozaibacu(japonsky: 財閥), na které bylo pohlíženo jako na oporu militarismu, a proto bylo rozhodnuto o jejich rozložení na menší oddělené subjekty odříznuté odholdingů. Dalším opatřením okupační správy byla školská reforma. Zpočátku šlo o zamezení šíření všech informací s válečnou tematikou, později došlo k institucionální reformě a změně studijních osnov. Nový školský systém, vybudovaný dle amerického vzoru, měl eliminovat původní kastování již velmi mladých dětí na elitní, technicky zaměřené a obyčejné.
V dubnu 1946 se konaly první poválečné volby, jejichž vítězem se stala Liberální strana. V květnu1947pak byla přijata nová ústava, která nahradilaústavucísařeMeidžihoz roku 1889. Tato ústava, která byla z velké části sepsána americkými právníky, zavedla v Japonskuparlamentní systém vládya hlavně ve svém článku 9 zakázala Japonsku udržovat ozbrojené síly a zbavila jej práva vyhlásit válečný stav. Mezi květnem 1946 a listopadem 1948 probíhalTokijský process hlavními představiteliválečného režimu.
Na počátkuválky v Korejipoužívaly jednotky USA japonské přístavy, letiště a další zařízení (např. v městechSaseboaJokosuka) jako předsunutou základnu.
Válečný stav mezi Japonskem a spojenci, a tím i okupace, byl formálně ukončenSanfranciskou smlouvou, podepsanou 8. září 1951 v tehdejší opeře vSan Francisku. Vešla v platnost 28. dubna 1952 aJaponskotak opět získalo nezávislost.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuOccupation of Japanna anglické Wikipedii.