Bitva o Zelené ostrovy

Bitva o Zelené ostrovy(krycím jménem operaceSquarepeg) byla jednou z bitevválky v Pacifikuběhemdruhé světové války. Boje na ostrově probíhaly mezi 15. - 20. únorem 1944. Bitva byla svedena meziJaponským císařstvímbránícím předevšímostrov Nissana invazními vojskyNového ZélanduaSpojených států americkýcha skončila vítězstvímSpojenců.
Dlouhodobým cílem Spojenců v oblasti jihozápadníhoPacifikubylo neutralizovat (odříznout od zbytku Japonska) velkou japonskou základnuRabaulna ostrověNová Británie. Její dobývání by si pravděpodobně vyžádalo spoustu životů, proto byly postupně obsazovány pozice okolo této pevnosti, přičemž byla podrobována těžkému bombardování. Dalším cílem bylo obsazeníAdmiralitních ostrovůa poté pevnosti Kavieng na ostrověNové Irsko. Vylodění na těchto ostrovech by však vyžadovalo podporu svazůletadlových lodí, které byly ovšem zaměstnány tažením ve středním Tichomoří protiMarshallovýmaGilbertovým ostrovům. Vrchní velitel amerických sil v oblasti, admirálWilliam F. Halsey, však nehodlal čekat a rozhodl se zřídit základnu na slabě bráněnýchZelených ostrovech. Ta by umožňovala dostatečnou podporu směrem k vylodění naAdmiralitních ostrovecha na ostrověNové Irsko.
Zelené ostrovy se skládají z několika malých atolů, přičemžJaponciměli posádku pouze na největším ostrově Nissan. Posádku tvořilo 120 vojáků. Přestože byla nepočetná, neponechali Spojenci nic náhodě. Dne 29. ledna vysadili třinovozélandskétorpédoborcena Zelených ostrovech početnou skupinu novozélandských a amerických specialistů, kteří s pomocí místních domorodců posbírali veškeré informace potřebné k vylodění. Domorodci byli natolik vlídní, že se Spojenci rozhodli vypustit tradiční dělostřeleckou přípravu, aby nedošlo k civilním obětem. Obsazením byla pověřena 14. brigáda novozélandské 3. divize pod velením major - general (generálmajora)Harolda Borrowclougha. Vylodění měly krýt TF 39 a TF 67.
V noci ze 14. na 15. února se invazní konvoj přiblížil k Zeleným ostrovům. Tato skutečnost neunikla veliteliRabaulu, viceadmiráluHarukiči Hyakutakovi, který vyslal proti plavidlům 32 letadel. Těm se povedlo zasáhnout lehký křižníkUSSSt. Louis, na jehož palubě zahynulo 23 námořníků a dalších 28 bylo zraněno. Spojeneckému konvoji se na oplátku povedlo sestřelit 12japonských letadel. Okolo šesté hodiny ranní začala překládka mužů do vyloďovacích plavidel a v 6:30 již bez odporu vstupovali na pláže ostrova Nissan. Do večera bylo vyloděno téměř 6 000 mužů a byly upraveny pláže tak, aby velká plavidla mohla přirážet až ke břehu. Následujícího dne vyrazilanovozélandská armádado vnitrozemí, kde měla za úkol zlikvidovatjaponskou císařskou armáduukrytou v džungli. Jejich situace byla beznadějná, přesto se žádný z nich nevzdal a 20. února padl poslední z nich.
4. března byla zprovozněna dráha prostíhací letounya o měsíc později i probombardéry. V tu dobu bylo již na ostrovech přes 16 000 vojáků a 43 000 tun válečného materiálu. Vznikl však drobný problém s místními obyvateli, kteří nyní neměli kde bydlet a pěstovat jídlo. Byli tedy po dohodě přesunuti naGuadalcanal, kde o ně bylo postaráno. Zelené ostrovy se staly důležitým opěrným bodem při posledních operacích vedoucích k neutralizaci Rabaulu.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuBattle of the Green Islandsna anglické Wikipedii.