Hořká čokoláda

Hořká čokoládaje jedna ze tří základníchčokolád, vedlemléčnéabílé.Má tmavě hnědou až černou barvu a na rozdíl od mléčné a bílé čokolády je tvořena pouzekakaovou sušinou,kakaovým máslematřtinovým cukrem, bez mléka a dalších přidaných přísad. Existuje také neslazená čokoláda, která neobsahuje třtinový cukr, ale pouze kakaovou sušinu a kakaové máslo.
Standardy, které definují co může být označováno jako hořká čokoláda, se liší podle země a trhu, ale obecně se považuje za hořkou čokoládu, čokoláda, která obsahuje minimálně 35 % kakaové sušiny a 18 % kakaového másla.
Historicky se čokoláda vyráběla už před rokem 1900 př. n. l. zkakaovníku pravého(lat.Theobroma cacao).Studie z před roku 2013 ukazují, že neslazenou čokoládu, v podobě nápoje, vyráběli užMayovéa také kmeny v Mexiku, odkud kakaovník pochází.Během španělské kolonizace Jižní a Střední Ameriky,Hernán Cortés, mimo jiné, našel u domorodých kmenů hořkou čokoládu, ve formě nápoje, a přivezl jej doŠpanělska, kde byl po dlouhou dobu dostupný pouze pro královskou rodinu.Zároveň se do nápoje přidávalmed, aby byl sladší.
Později, se ze Španělska začal nápoj šířit do dalších evropských zemí – do Itálie v roce 1606, Francie 1615, Německa 1641 a do Spojeného království v roce 1657. Kromě Evropy se dostal nápoj také do kolonií Anglie, Francie a Nizozemí během 17. století a do Brazílie v 18. století.
V roce 1728 vynalezla rodina Fryova hydraulický stroj na mletí kakaových bobů a založila také první továrnu na čokoládu, ve Spojeném království. O několik desetiletí později vznikla také první továrna na hořkou čokoládu v americkémBostonu. V roce 1778 Francouz Doret vynalezl první automatický stroj na mletí kakaových bobů a o 30 let později, v roce 1828,Coenraad Van Houtenvyrobil první lis na separaci kakaové hmoty akakaového másla. Výsledný vysušený prášek byl snáze rozpustitelný ve vodě a jiných tekutinách, čímž usnadnil následnou výrobu první pevné tabulky čokolády.
První tabulka čokolády byla vytvořena až o necelých 50 let později, v roce 1874 veSpojeném království, Josephem, Richardem a Francisem Fryovými.O rok později, v roce 1875, však vynalezlšvýcarDaniel Peterčokoládu mléčnou,která se stala populárnější díky své sladší chuti a hořká tak pomalu začala ustupovat. Následně, v roce 1880, vynalezlRudolphe Lindtstroj nakonšování, díky kterému se čokoláda stala jemnější a začala se rozplývat v ústech.
Do počátku 20. století byla čokoláda považována za luxusní zboží a mohla si ji dovolit pouzevyšší třída. Po roce 1900, kdy výrazně klesla cena kakaových bobů, tím pádem i kakaového másla a kakaové hmoty, a cukru, si mohla čokoládu následně dovolit už istřední třída. Po druhé světové válce se čokoláda opět podstatně rozšířila po Evropě a USA a začala se stávat populárnější.
Hořká čokoláda má oprotimléčné čokoláděméně cukru a obsahuje více kakaové sušiny, standardně 50–90 %, přičemž mléčná pouze 10–50 %. Právě díky vyššímu obsahu kakaové sušiny obsahuje hořká čokoláda 2–3krát více flavanolů, typuflavonoidů, které produkujíoxid dusnatý, který uvolňuje cévy a žíly, čímž zvyšuje průtok krve a snižuje takkrevní tlak.Kakao obsahuje také vysoká množství minerálů, nejvíce železa, hořčíku, zinku, mědi a fosforu, které pomáhají, mimo jiné, zlepšovat imunitu (zinek), kosti a zuby (fosfor) a lepší kvalitu spánku (hořčík). Dále čokoláda obsahuje vzhledem k ostatním cukrovinkám vysoké množství vlákniny, asi 4 g na 28 ga také obsahuje určité množstvíantioxidantů.Malá studie, o 30 lidech, také dokázala, že čokoláda s vysokým obsahem flavonoidů zvyšuje odolnost těla vůčiultrafialovému záření.