Ekonomika Mongolska

EkonomikaMongolskase v současné době velmi rychle rozvíjí. Skladbahrubého domácího produktu(HDP) je ovšem ještě ovlivněna tradičním velkým významem kočovného pastevectví pro značnou část obyvatelstva.Zemědělstvívčetně pastevectví mělo v roce2008podíl 18,8 % naHDP,průmyslvšak již vytvářel 38,5 % aslužbyvčetně státní administrativy, školství a kultury 42,7 %.HDP vparitě kupní síly(což je nejlepší indikátor pro mezinárodní srovnání) byl v roce 2008 odhadován na 9,5 miliardydolarů(151. místo na světě,2008),zhruba 3390 dolarů na jednoho obyvatele. Mongolsko je tedy doposud relativně chudá země, pod hranicí chudoby se nachází kolem 35 % obyvatel (2004).Míra nezaměstnanostije v mezinárodním srovnání velmi nízká, v roce2008se pohybovala kolem 2,8 %.EkonomikaMongolskabyla tradičně založena nazemědělstvía chovuhospodářských zvířat.Sovětskápomoc, na svém vrcholu třetinahrubého domácího produktu(HDP), zmizela téměř přes noc v letech 1990–91, v době kolapsuSovětského svazu. Mongolsko bylo uvrženo do hluboké recese. Reformu brzdila exkomunistická opozice MPRP a politická nestabilita způsobená čtyřmi po sobě jdoucími vládami v rámci DUC.Ekonomický růstse v letech 1997–99 zrychlil poté, co se zastavil v roce 1996 v důsledku řady přírodních katastrof a zvýšení světových cenmědiakašmíru. Veřejné příjmy a vývoz se v letech 1998 a 1999 zhroutily v důsledku dopadůasijské finanční krize. V srpnu a září 1999 ekonomika utrpěla dočasnýmruskýmzákazem vývozuropyaropných produktů. Mongolsko vstoupilo doSvětové obchodní organizace(WTO) v roce 1997. Mezinárodní dárcovská komunita přislíbila více než 300 milionůAmerických dolarůročně na zasedání poradní skupiny, které se konalo vUlánbátaruv červnu 1999. V poslední době mongolská ekonomika rostla rychlým tempem díky nárůstu těžby a Mongolsko dosáhlo tempa růstu HDP 11,7 % v roce 2013. Protože však většina tohoto růstu vychází zexportu, Mongolsko trpí globálním zpomalením těžby způsobeným sníženým růstem v Číně.
Velmi důležitou složkou hospodářství je těžba nerostných surovin. V Mongolsku se nacházejí významná ložiska hnědého a černého uhlí,wolframu,mědiazlata. Průmyslové státy se také zajímají o potenciál těžbykovů vzácných zeminv Mongolsku. Země má k dispozici rovněž nalezištěropy.
Mongolskouměnoujetugrik(MNT). Tato peněžní jednotka se dělí na 100mungů. Směnný kurs mongolské měny se začátkem března2009pohyboval okolo 100 tugriků = 1,30 až 1,50 Kč.
Bývalý Sovětský svaz sloužil jako primární trh pro mongolský průmysl. V 80. letech se stal průmyslový sektor Mongolska více důležitým. Do roku 1989 představoval odhadem 34 % hmotných výrobků, ve srovnání s 18 % vzemědělství. Nerosty, zvířata a produkty živočišného původu však stále tvoří velkou část vývozu země. Hlavní dovoz zahrnoval stroje,ropu, oděvy a stavební materiály.
Na konci 80. let začala vláda zlepšovat vztahy s nekomunistickouAsiíaZápadema rozvíjel secestovní ruchv Mongolsku. Od 1. ledna 1991 se Mongolsko a bývalý Sovětský svaz dohodly na dvoustranném obchodu s tvrdou měnou za světové ceny.
Navzdory obtížím se zahraničním obchodem pokračovalo Mongolsko v prosazováníreformy.Privatizacemalých obchodů a podniků byla z velké části dokončena v 90. letech a většina cen byla uvolněna. Privatizace velkých státních podniků začala. Rovněž byly zahájeny daňové reformy a na konci roku 1991 došlo ke sjednocenísměnného kurzu.
Rychlé politické změny v letech 1990–1991 znamenaly začátek úsilí Mongolska o rozvojtržní ekonomiky, ale tato úsilí byla komplikována a narušena rozpadem a pokračujícím zhoršováním ekonomiky bývaléhoSovětského svazu. Před rokem 1991 bylo 80 % obchodu Mongolska s bývalýmSovětským svazema 15 % s ostatními zeměmiRady pro vzájemnou hospodářskou pomoc(RVHP). Mongolsko bylo na bývalém Sovětském svazu silně závislé, co se paliva, léků a náhradních dílů továrny a elektrárny týče.
Mezi lety 1990 až 1993 trpěloMongolskotrojcifernouinflací, stoupajícínezaměstnaností, nedostatkem základního zboží a přídělovým systémem jídla. Během tohoto období se celkové výstupy ekonomiky snížily o jednu třetinu. S nástupem tržních reforem a soukromého podnikání, začal opět v letech 1994–95 ekonomický růst. Jelikož byl tento ekonomický růst částečně podporován nadměrným přidělováním bankovních úvěrů, především zbývajícím státním podnikům, byl také doprovázen oslabením části bankovního sektoru.Hrubý domácí produkt(HDP) vzrostl v roce 1995 asi o 6 %, zejména díky prudkému růstu cen mědi. Průměrný reálný ekonomický růst se v letech 1996–99 ustálil na přibližně 3,5 % v důsledkuasijské finanční krize, ruské finanční krize 1998 a zhoršujících se cen komodit, zejména pak mědi a zlata.
Růsthrubého domácího produktu(HDP) Mongolska poklesl z 3,2 % v roce 1999 na 1,3 % v roce 2000. Pokles lze připsat ztrátě 2,4 milionu hospodářských zvířat vlivem špatného počasí a přírodních katastrof v roce 2000. Možnosti rozvoje mimo tradiční závislost na kočovném zemědělství, založeném na chovu hospodářských zvířat, jsou omezeny vnitrozemskou polohou Mongolska a nedostatkem základníinfrastruktury. Od roku 1990 investovalo v Mongolsku více než 1 500 zahraničních společností, ze 61 zemí, celkem 338,3 milionů dolarů. V roce 2003 tvořily soukromé společnosti až 70 % mongolského HDP a 80 % exportu.
Až donedávna zde bylo pouze pár restrikcí týkají se zahraničních investic, během Mongolského post-socialistického období. V důsledku toho se podíl těžebního průmyslu na přímé  zahraniční investice v roce 1999 zvýšil na téměř 25 % z nuly v roce 1990.
ZávislostMongolskana obchod sČínouznamenala, že hoVelká recesetaké silně zasáhla a výrazně potlačila růst jeho ekonomiky. S prudkým poklesem cen kovů, zejména pakmědi(pokles o 65 % od července roku 2008 do února roku 2009), vývoz jejich surovin zeslábl a do roku 2009 znamenal akciový trh MSE Top-20 rekordní minimum od poloviny roku 2007. Jakmile se ekonomika začala zotavovat Mongolsko bylo během zimního období 2009–2010 zasaženoZudem, což způsobilo uhynutí mnoha hospodářských zvířat, a to výrazně ovlivnilo produkcikašmíru, která představuje dalších 7 % z příjmu vývozu země
Podle odhadůSvětové bankyaMezinárodního měnového fonduse růst reálnéhoHDPsnížil z 8 % na 2,7 % v roce 2009 a vývoz se snížil o 26 % z 2,5 mld. Amerických dolarů na 1,9 mld. Amerických dolarů, což zajistilo stabilní růst až do roku 2008. Z tohoto důvodu se předpokládalo, že z chudoby se vymaní o 20 000 až 40 000Mongolůméně (0,7 % a 1,4 %)populace), než by tomu bylo bez finanční krize.
Na konci roku 2009 a na začátku roku 2010 se však trh začal znovu zotavovat. Poučeni z chyb, legislativní reforma a přísnějšífiskální politikaslibují, že budou zemi vest kupředu a vzhůru.  Zahraniční aktiva V únoru 2010 činila 1 569 449 milionů amerických dolarů. Vznikají také nové dohody a zahraniční investoři sledují "Vlčí ekonomiku”.
Těžba je hlavní průmyslovou činností v Mongolsku. Tvoří 30 % veškerého Mongolskéhoprůmyslu. Dalším důležitým průmyslovým odvětvím je zpracování kašmíru. Mongolsko je druhým největším světovým producentemkašmíru, přičemž hlavní společnost Gobi Cashmere představuje od roku 2006 21 % z celkové světové produkcekašmíru.
Zemědělství vMongolskuzaměstnává 24% populace a je zodpovědné za zhruba 12%hrubého domácího produktu.
Pastevectvíbylo v zemi historicky jedním z nejvýznamnějších sektorů, a navzdory rostoucímu průmyslu a služeb i pokračujícíurbanizacizažívá rapidní růst. Ten je ale způsoben spíše vyšším množství zvířat než rostoucí produktivitou.V zemi se nachází 70 milionů hospodářských zvířat, přičemž většinu z nich tvoříkozy,ovce,skot,koněavelbloudi. V roce 2018 vyprodukovala země 475 000 tun masa a 940 milionů litrů mléka. Pastviny tvoří až 95 % zemědělsky využívané půdy, 70 % z nich je ale nějakým způsobemdegradováno.
Pěstování plodin, zaměřené naobilniny,bramboryazeleninu, zažívá v posledních letech stabilní pokles. Kvůlivegetační dobědlouhé jen několik měsíců, vysokénadmořské výšce, extrémním teplotním výkyvům a nízkým srážkám je jeho potenciál značně omezen.
Od 90. let 20. století narůstá frekvencezudů, velmi chadných zim s teplotami dosahujícími až -50°C, během kterých není dobytek kvůli obrovským návalům sněhu schopen si vyhrabat potravu.V zimě na přelomu let 2009 a 2010 udeřil zemi zud, v jehož důsledku zahynulo téměř 10 milionů kusůdobytku.
Lesypokrývají pouze 7,85 % země.Kvůli extrémním podmínkám rostou velmi pomalu, díky čemuž je jejich produktivita nízká. 90 % z nich je chráněno, ale kvůli nedostatku zdrojů je jejich ochrana nedostatečná.Z hlediska produkce jsou nejdůležitějšími regionySelengský ajmagaUlánbátar.
Lesnictvíbývalo těžce závislé na importu technologií, chemikálií a nástrojů. V 80. letech 20. století bylo předmětem partnerství seSovětským svazem,PolskemaRumunskem. Před rokem 1987 byl průmysl pod kontrolou Ministerstva lesnictví a dřevoprůmyslu, poté ho spravovalo Ministerstvo zemědělství a průmyslu. V 90. letech byly státní společnosti v tomto sektoru privatizovány. K roku 1994 v něm pracovalo méně než 7 tisíc osob; v roce 1991 jich bylo 10 tisíc.
MongolskojeMezinárodním měnovým fondemklasifikováno jakorozvojová zeměbohatá napřírodní zdroje.Má rozsáhlá ložiskauhlí,mědi,fluoritu,zlata,železa,molybdenu,wolframu,uranuazinku, přičemž všechna jsou podlemongolské ústavychráněna státem.V roce 2019 šlo o třetího největšího producenta fluoritu na světě, zodpovědného za 10% celosvětové výroby.
Těžbase v 90. letech 20. století stala nejdůležitějším odvětvím země. Důležitou roli zastává i v současnosti - k roku 2023 šlo o druhý největší sektor mongolské ekonomiky, zodpovědný za 28,8% hrubého domácího produktu a zaměstnávající 67 200 lidí.Vývoz minerálů tvoří 89% všech exportů země, z čehož 88% z nich není nijakým způsobem zpracováváno.Většina z nich je vyvážena doČíny.
Mongolsko vyváží hlavněuhlí,vlnu,kůži,kašmír(který je po mědi druhým největším zdrojem příjmů Mongolska, které je jejím největším světovým exportérem),fluorit,měďa dalšíkovy,dobytekaoblečení. Exportními partnery jsou předevšímČína,KanadaaRusko. V roce2008byla celková hodnota vývozu 2,54miliardydolarů(127. místo na světě).
Struktura dovozu země se velmi liší od struktury vývozu. Mongolsko dovážístrojea další zařízení,auta,pohonné hmoty,chemikálie, stavební materiály, mnohépotraviny,čajacukr. Importními partnery jsou hlavněRusko,Čína,Jižní KoreaaJaponsko. Hodnota dovozu v roce2008byla 3,615miliardydolarů(132. místo na světě).
Termín vlčí ekonomika vytvořil mongolský podnikatel a bývalý náměstek ministra financí Mongolska, Ganhuyag Chuluun Hutagt. Ten tvrdí, že se máMongolskostát novýmasijským tygrem, nebo spíše „ mongolským vlkem“ a predikuje mongolský nezastavitelný ekonomický růst. S tím souvisí rozvojtěžebního průmyslua rostoucí zahraniční zájmy, které roste neuvěřitelnou rychlostí. 
Díky nově nalezeným perspektivám nerostných surovin a rozvojemkapitalistické společnostimáMongolskošanci udržet si titul jedné z nejrychleji rostoucích ekonomik na světě.
Za posledních 28 let prošloMongolskodlouhou a komplikovanou cestu transformace zplánované ekonomikynatržní ekonomiku. V současné době seMongolskovyvíjí dynamicky a důsledně a jeho trh je nejúspěšnějším vevýchodní Asiia západním Pacifiku,. V roce 2011 mongolská ekonomika zaznamenala rychlý růst o 17,3 %, což je jedno z nejvyšších na světě, ve srovnání sČínous 9,6 % aRuskemse 4,3 %.
Podle prognózySvětové banky(2020) bude ekonomika Mongolska v letech 2020-2021 stabilně růst v průměru o 5,6 %. Kdyby nehrály roli nepříznivé dopady globálnípandemie covidu-19, které negativně ovlivňují celosvětový ekonomický růst,Mongolskoby zůstalo jednou z nejrychleji se rozvíjejících zemí na světě. Plný potenciál mongolské ekonomiky inspiroval Ganhuyag Chuluun Hutagta, k vytvoření výrazu Vlčí ekonomiky, který popisuje vysoký ekonomický růst země. Tuto frázi poté popularizovala Renaissance Capital, ruská investiční banka, která označila Mongolsko jako nového mongolského vlka. Historicky a tradičně se mongolská ekonomika soustředila nazemědělství, protože země byla silně závislá na tomto hospodářském odvětví, které se skládá hlavně z chovu hospodářských zvířat a rostlinné výroby. Díky staletým zkušenostem v chovu zvířat zaměstnává zemědělský sektor více než čtvrtinu mongolské pracovní síly a vytváří přibližně 10 %HDP. Pokud jde o rostlinnou výrobu, drsné klimatické podmínky Mongolska umožňují zemědělcům pěstovat převážněpšenici,ječmenaovesv centrálních částech země.
Současně, s přihlédnutím ke zdrojům, kterými příroda obdařila Mongolsko a počtu hospodářských zvířat, vláda realizuje strategické infrastrukturní programy s cílem rozvíjet ekonomiku země. Jelikož jeMongolskovnitrozemský státs rozlohou 1,5 milionu čtverečních kilometrů, vláda věnuje pozornost rozvojiželeznica železničního průmyslu. Podle tohoto plánu budou železnice spojovat ložiska nerostů Oyu Tolgoi a Tavan Tolgoi a prostřednictvímTrans-mongolské železnicese napojí naRuskoaČínu. Trasa bude pokračovat dočínských přístavůveŽlutém mořia poskytneMongolskupřístup do celého světa.
Druhým pilířem mongolskéinfrastrukturyse stal rozvoj životního standartu v oblasti bydlení. Téměř polovina z celkové mongolské populace (3,2 milionu lidí) žije v hlavním městěUlánbátaru, dále velká část obyvatel žije vjurtách. Lidé, kteří žijí vjurtách, nemají přístup k ústřednímu topení, elektřině a fungujícím odpadním vodám. Mongolský parlament vypracoval program na rozvoj měst a venkova na rok 2020. Podle tohoto programu se bude vláda snažit zmenšit propast mezi městskými a venkovskými oblastmi. Jeho cílem je tak umožnit venkovskému obyvatelstvuMongolskazlepšit podmínky bydlení, poskytováním energie a zajištěním udržitelného přístupu k základní hygieně.
Účinné provádění strategií načrtnutých mongolskou vládou celkově umožní zemi dosáhnout pozitivního ekonomického růstu a vstoupit na světový trh, a to bez ohledu na negativní dopady pokračující pandemie. Díky rozvinutému zemědělství a těžebnímu průmyslu má Mongolsko všechny důvody stát se jedním z hlavních hráčů v euroasijském regionu. Existuje tedy velká pravděpodobnost, že seMongolskoskutečně stane novýmasijským tygrem.
Centrální mongolskou bankou jeBanka Mongolska, v jejímž čele stojí guvernér Byadran Lkhagvasuren. Jejím hlavním cílem je zajistit stabilitu mongolskéhotugriku.  Mongolská banka podporuje vyvážený a udržitelný rozvoj národního hospodářství udržováním stability peněz, finančních trhů a bankovního systému.
Z třinácti komerčních bank, které v současné době působí vMongolsku, existují čtyři velké banky, které jsou většinou vlastněny mongolskými a zahraničními investory. Banky jako Golomt, Khas, Trade and Develompent Bank a Khan Bank společně drží přibližně 80 % všech bankovních aktiv. (Přibližně 8 miliard USD od ledna 2017.)
Banky mají pobočky po celé zemi. Obecně mají konzervativní úvěrovou politiku, moderní bankovní technologie a jsou otevřeny cizincům, kteří si bankovní účty zakládají za stejných podmínek, jako mongolští občané.
Komerční banky
Investiční banky
S posílením prostředí kapitálového trhu se v Mongolsku začalo etablovat mnoho zahraničních i domácích investičních institucí. Mezi nejvýznamnější mongolské agentury patří: TDB Capital, Eurasia Capital, Monet Investment Bank, BDSec, MICC a Frontier Securities.
Mongolskov současné době čelí mnoha problémům v otázkách životního prostředí. Částečně čelí těmto problémům díky přírodním živlům. Z velké části je za ně však zodpovědný člověk. Rapidníurbanizacea industriální rozvoj nejen během éry komunistického režimu, ale především po jeho pádu, jsou faktory, které dodnes ovlivňují zhoršující se životní prostředíMongolska. Spalovaníčerného uhlí, vysoký počet továrentěžkého průmysluči zvyšování individuální motorizace vedlo k silnému znečištění ovzduší.Odlesňování, nadměrná velikost pastvin určených pro hospodářská zvířata, čiorbav dosud nedotknutých částech panenské přírodyMongolskaza účelem zvýšení výnosuobilíto všechno jsou faktory, které destabilizujíekosystémsoučasného Mongolska
Současná změna klimatuje faktor který narušuje lidský způsob života od nepaměti, jakožto přímý spouštěč živelných pohrom a přírodních katastrof. Od roku 2000 se počet takových katastrof zdvojnásobil ze 20 na průměrných 40 za rok. Mezi lety 2008 a 2010 bylo v Mongolsku zaznamenáno celkem 153 přírodních katastrof, z nichž nejčastěji se jedná obouřky,povodně, silně nepříznivé povětrnostní podmínky či masivní odtoky vod.
Od roku 1940 roční průměrná teplota vMongolskustoupla o 1,8 °C. Tato změna je zodpovědná především za zvyšující se vyprahlost půdy, v jejímž důsledku významně klesá produkcebiomasy. Zvyšující se teplota přispívá k rozpínání pouštěGobi, která zabírá velkou část jižního územíMongolskaa která se v současnosti severním směrem rozšiřuje v průměru 6–7 km/rok.
Mongolsko trpí nedostatkem zalesněných oblastí. Růst novévegetaceje zde i díky podnebným podmínkám výrazně pomalejší. Místní již tak nízké stavy lesů navíc ohrožují škůdci, požáry a nákazy.Škůdcizde do roku 2000 napadli přes 1.2 milionůhektarůzalesněné půdy.Přes 300 000 hektarů díky působení škůdců vůbec nedorostlo.Situaci nenapomáhá ani častý výskytlesních požárů, které bývají neúmyslně založeny neohleduplnými lidmi.
Celkově se počet lesů vMongolskusnížil mezi lety 1980 až 2000 o rovných 10 %.
Na znečištění vzduchu se v Mongolsku podílí mix faktoru, nejčastěji se však jedná o důsledky místního způsobu života, a koncentrovaného průmyslu okolo hlavního městaUlánbátar.
Častým jevem je v Mongolsku znečištění vzduchu přímo uvnitř domovů. MnohoMongolůbydlí v tradičních obydlích, tzv.gerechu nás spíš známých jakojurty. Ty bývají nedostatečně odvětrávány. Uhlí, biomasa ale i plasty nebo jiné topné látky, které jsou uvnitř spalovány způsobují zvýšenou hladinuoxidu uhelnatéhoapevných částic, jež kromě zdraví obyvatel gerů neprospívají aniovzduší, do kterého jsou následně uvolněny.
Spolu s rozmachem průmyslu dochází k zemi i k postupně sílícím problémům s kvalitou ovzduší. Nejsilnější problémy se znečištěním má hlavní městoUlánbátaru– nejhustěji osídlené místo v zemi. Za silné znečištění ovzduší je zde, kromě individuální automobilové dopravy, zodpovědný místní těžký průmysl auhelné elektrárny.Mezi lety 1995 a 2002 se v hlavním městě zdvojnásobil počet osobních automobilových vozidel. Velká část z nich navíc nesplňujeemisní limity. Zvýšení objemu osobní automobilové dopravy přímo koresponduje se zvyšujícím se objemem oxidu uhelnatého a pevných částech obsaženého v ovzduší.
Znečištění mongolských zásob vody je úzce spojeno s místním těžebním průmyslem, především s těžbouzlatana které jeMongolskobohaté. Po páduSovětského svazuMongolská vláda snížila těžební omezení s vidinou rychlejšího ekonomického rozvoje. Nové zákonnéimplementacetak například usnadnily získání těžebního povolení a umožnily vstup zahraničním těžebním společnostem. Situaci navíc zhoršuje velmi nedostatečná kontrola a monitorování ze strany státu.