Umoja (Keňa)

Umoja(Umoja Uaso, foneticky „Umodža“, v překladu zesvahilštiny„jednota“) je vesnice v centrální oblastivýchodoafrickéhostátuKeňana územíSamburu(County Samburu), jednoho z okresů, které v roce 2013 vznikly rozdělením bývalé největší keňské provincieRift Valley.Vesnice Umoja byla založena v roce 1990 jako útočiště týraných či zapuzených žen z etnikaSamburu, které se staly oběťmi domácího násilí nebo byly vyhnány svými muži poté, co byly znásilněny britskými vojáky.
Bývalá provincie Rift Valley zahrnovala zhruba 100 kilometrů široké údolí, kterým procházíVýchodoafrická příkopová propadlina, rozprostírající se od jezeraTurkanana severu až po hlavní keňské městoNairobina jihu. Vesnice Umoja leží severně od levého břehu řekyUaso Nyiropoblíž městečka Archers Post, těsně při severovýchodní hraniciNárodní přírodní rezervace Samburu, která má status národního parku. Nadmořská výška tohoto území se pohybuje mezi 800 až 1200 metry, v místě, kde stojí ves Umoja, je to zhruba 900 m n. m. Nejvyšším bodem poblíž vesnice je severněji položené návrší Ol Doinyo Oloilei (970 m n. m.).Podoba vesnice je typická pro sídla ve zdejší oblasti – chatrče bez oken jsou vybudovány ze směsi hlíny a kravského trusu, ves je chráněná ohradou z trnitých křovin.
Vesnici Umoja založila v roce 1990 spolu s dalšími čtrnácti ženami Rebecca Lolosoliová z vesnice Wamba, kterou zbili a vyhnali z jejího domova příslušníci její vlastní komunity, protože se stavěla proti praktikováníženské obřízky.Ačkoli je to podle keňských zákonů protiprávní, místní obyvatelé nadále provozují odsouzeníhodnou obřízku ženských genitálií, bez níž samburské dívky, které bývají provdávány leckdy ještě v dětském věku za starší muže, nemají možnost vstoupit do manželství. Později azyl ve vesnici Umoja vyhledaly další ženy, které utekly před dětskými sňatky nebo ženskou obřízkou, případně byly po znásilnění britskými vojáky vyhnány vlastními manžely.
Ženy si v Umoji postavily vlastní obydlí a školu pro své děti a začaly si vydělávat prodejem jídla a medu a později také výrobou korálků, které nabízely turistům. Za ušetřené peníze si pronajaly okolní pastviny, které se snaží získat do osobního vlastnictví – podle zákonů ženy v Keni mají stejná práva, jako muži, ale navzdory tomu na základě místní tradice a předávání dědictví z otců na syny nemovitý majetek obvykle patří jen mužům. Příklad žen z Umoji se stal inspirací pro obyvatele okolních komunit, které začaly ženám v dalších vesnicích umožňovat vlastnictví dobytka a zemědělské půdy.
V roce 2015 žilo ve vesnici 47 žen a zhruba 200 jejich dětí.Na počátku roku 2021 měla Umoja 37 dospělých obyvatelek.
V roce 2008 natočili francouzští filmaři Jean Crousillac a Jean-Marc Sainclair 52 minut dlouhý dokumentUmoja, le village interdit aux hommes(v překladu z francouzštinyUmoja, vesnice, kam jemužům vstup zakázán). Film byl uveden na mnoha mezinárodních filmových festivalech na různých kontinentech, kde získal řadu ocenění, například na Festivalu dokumentárních filmů vBiarritzu, na Mezinárodním festivalu vReykjavíkunebo na festivalu, zaměřeném na ochranu lidských práv, který je pořádán v argentinskémBuenos Aires.
V tomto článku byly použitypřekladytextů z článkůUmoja, Kenyana anglické Wikipedii aSamburu National Reservena anglické Wikipedii.