Stede Bonnet

Stede Bonnet(29. července1688,Barbados–10. prosince1718,Charleston) byl původně důstojník koloniální domobrany a poměrně zámožný pěstitel cukrové třtiny, který se rozhodl státpirátem.
Působil na začátku18. stoletíběhem „zlaté éry pirátství" vKaribiku, ale jeho pirátská kariéra trvala pouze 20 měsíců. Na svých cestách se potkal i se slavnýmČernovousem. Kvůli svému původu byl přezdíván „pirátem džentlmenem".
Stede Bonnet se narodil v roce 1688 na faře St. MichaelnaBarbadosuv prosperující plantážnické rodině. Ze začátku byl váženým pěstitelemcukrové třtiny, důstojníkem (majorem) koloniální domobrany agentlemanem, ale prodělal krizi středního věku, která skončila nápadem, že se stane pirátem.
Za vlastní úspory si v březnu 1717 koupil loď s desetiděly, pojmenoval jí „Revenge"(„Odplata") a najal posádku o sedmdesáti mužích. Prvního dne začal netypicky vyplácet svým mužům mzdy místo principu „není lupu, není kupu“.
Při první plavbě si nevedl zrovna špatně, plul ze zálivuChesapeake Baydo Londýna, obsadil hned 5 lodí a dále zakotvil v bývalém útočišti Kidda na ostrovech Ginger’s Islands.Potom cestou na jih zajal další 2 lodě nedalekoCharlestonuvJižní Karolíně.
Cestou naBahamyBonneta napadla posádka válečného plavidlaŠpanělského impériaa zle mu poničila loď. On sám byl těžce raněn a polovina posádky pobita. Vážně poškozená seRevengedostala doNew Providence.Za zásoby potravin, opravy, a posily zaplatil Bonnet tím, že nechal veletČernovouse.
Pod Černovousovým velenímRevengepřepadala obchodní břehyVirginieaDelaware. Jen za říjen zabrala více než jedenáct lodí. Bonnet však nic nedělal, jen se procházel po palubě a četl knihy ze své zásoby.
Poté plulaRevengedo New Providence a odtamtud naMalé Antilyjako doprovodHornigoldovyloděRanger. Řetěz ostrovůmalých Antildával pirátům možnost snadno se zmocnit manévrujících obchodních lodí. Zde piráti zajali velkoufrancouzskouobchodní loďConcordes nákladem afrického zboží, včetně zlata a drahého kamení. Po rozdělení kořisti dal Hornigold loď Černovousovi a odjel do New Providence, aby využil královskou amnestii. Černovous se tak mohl vzdátRevengea vrátit ji Bonnetovi.
Černovous a Bonnet zůstali uLeewardských ostrovů. Na Barbadosu se mezitím zdržovala loďHMS Scarboroughse třiceti děly, která dostala rozkaz piráty stíhat. Jen štěstímScarboroughnepotkala loďConcorde, na které bylo dvě stě padesát mužů, třicet šest děl a byla přejmenována na „Pomstu královny Anny" („Queen Anne's Revenge") jako veřejná urážka králeJiřího I.
V březnu 1718plulČernovousna ostrovy Turneffe Islands a čekal na Bonneta. Ten cestou napadl velikou obchodní loď zBostonu, ale zjistil až příliš pozdě, žeProtestant Caesarse svými šestadvaceti děly je moc velké sousto pro jeho desetidělovou šalupu. Po tříhodinovém boji byl nucen se vzdát.
Když se pak v dubnu téhož roku sešel sČernovousem, požadovala Bonnetova posádka nového velitele. Černovous to vyřešil tak, že pozval Bonneta na svou (lepší) loď a kapitánemRevengejmenoval Richardse.
Černovous se vydal na lov doHonduraského zálivu.Hned první lodí, kterou přepadl, bylProtestant Caesar, který zrovna nakládalkampeškové dřevo. Když si posádkaProtestant Caesaruvědomila, že ve flotile jeRevenge, prchla do honduraských lesů. Piráti loď vyplenili a poté zapálili. Tím se zařekli, že zničí všechny loděNové Anglieodplatou ze oběšení tří pirátů v Bostonu.
Poté se objevili u břehůCharlestonuv Jižní Karolíně, kde vyplenili pět lodí s nákladem zhruba za 1500 liber a zajali několik rukojmí. Za ty požadovali jen bedýnku léků, ale Charleston se vzepřel, a tak se všech osm pirátských lodí rozhodlo srovnat jeden z nejvíce prosperujících přístavů Ameriky se zemí. Těsně než piráti začali střílet, zpozorovali, jak k nim vesluje člun s bednou vzácných léků. Tato katastrofa podnítila kolonie, aby uvažovaly o společné obraně.
Následně se celá Černovousova flotila pokusila dostat přes ostrůvky Outer Banks u pobřeží Severní Karolíny, tam jim na mělčině uvízly dvě velké lodě. Černovous byl znovu nucen vrátitRevengeBonnetovi,Bonnet ji zanechal v přístavu Beaufort a vydal se do Bath vSeverní Karolíně, aby využil královskouamnestii.
Královskáamnestiez roku 1717 Bonneta zbavila viny za všechny loupeže a vraždy, které spáchal na moři do 5. ledna 1718 a ještě si k tomu mohl nechat všechen lup, protože jeho majitelé neuplatnili svůj zákonný nárok.Když se ale vrátil ke své lodiRevenge, našel ji vyloupenou, bez jídla a bohatství. Černovous už byl už na cestě k Outer Bank, Bonnet ho stíhal pln touhy po pomstě za vyplenění své lodě, ale dorazil pozdě. Černovous se usídlil v Bath, Bonnet mezitím vybudoval svou posádku z mužů, které Černovous vysadil na opuštěném místě kousek od Beaufortovy úžiny aRevengepřejmenoval naRoyal James(údajně si také změnil jméno na „kapitán Thomas").
Bonnet snažil plnit svoji přísahu, kterou složil při svém omilostnění, ale i tak přepadával menší plavidla. Některá z nich si nechal a poté vyplul k Severní Karolíně, aby lodě vybavil a schoval se před hurikány. Když piráti dorazili k Mysu hrůzy, uspořádal Bonnet velkou hostinu, při které vypili neuvěřitelných 1800 galonů rumu.
Charlestonvyslal proti jinému pirátuCharlesi Vanovisto třicet mužů na dvou šalupách pod dohledem velitele námořní pěchoty William Rhett.Ten také zahnal Vana na útěk, ale spatřil Bonnetovu skupinu a tak jeho loděHenry(osm děl a sedmdesát mužů) aNymph(osm děl a šedesát mužů) zamířily do řeky u Mysu hrůzy s plánem napadnout Bonneta ráno příštího dne.
Ale byl to Rhett, kdo byl ráno přepaden. Když se jeho lodě pustily nahoru proti proudu, řítila se proti nim BonnetovaRoyal Jamess deseti děly a rudou vlajkou.To, co se stalo potom, nebylo úplně plánované, všechny tři lodě totiž uvízly na mělčině, Rhett a Bonnet vedle sebe. Rhett měl horší pozici než Bonnet– Royal Jamesbyla od lodiHenryodkloněná a její děla nebyla k použití, ale šalupaHenrybyla k pirátské lodi přikloněna a proto byli muži zHenryvystaveni palbě z ručních zbraní. I přesto, že se schovávali, kde mohli, jejich ztráty rostly.
Bitva trvala pět hodin, než příliv vysvobodil šalupuHenry, která po pár opravách a nabití děl zamířila na BonnetovuRoyal James. To ale už piráti pobili dvanáct a zranili osmnáct nepřátel a ztratili pouze jednoho muže. Když ale viděli, že nepřítel je v přesile a oni nemohou z místa, rozkázal Bonnet vyhodit loď do povětří. Muži protestovali a Rhett slíbil, že se přimluví za jejich omilostnění, a tak se vzdali.
3. říjnapředal Rhett šestatřicet zajatců charlestonskému náčelníku lodní policie. Čtyři dny před zahájením soudního procesu však Bonnet s navigačním důstojníkem Davidem Herriotem utekli na hustě porostlýSullivanův ostrov, kde se schovávali pod ochranou místní komunity indiánů a uprchlých otroků. Okamžitě na ně byla vypsána odměna 700 liber.
Rhettovi trvalo čtrnáct dní, než je zahnal do úzkých. Následovala přestřelka, při které byl Herriot zabit a Bonnet znovu zatčen.
28. říjnaaž 5. listopadubyli soudním dvorem soudce Nicolase Trotta, za obsazení šalupFrancisaForune, skoro všichni Bonnetovi muži až na čtyři shledáni vinnými a odsouzeni k trestu smrti oběšením. 8. listopadubylo všech čtyřiatřicet mužů popraveno v White Pointu nedalekoCharlestonu.
Proces s Bonnetem samotným se konal až 10. listopadu.Byl také odsouzen k trestu smrti oběšením, poprava se konala až 10. prosince.Díky přátelům tedy přežil svoji posádku o celý měsíc.