Vévodská hrobka

Vévodská hrobka(německyHerzogsgruft) jepohřební komorapod kněžištěmkatedrály sv. ŠtěpánaveVídnivRakousku. Obsahuje 78 schránek s těly, srdci nebo vnitřnostmi 72 členůhabsburskéahabsbursko-lotrinskédynastie.
Před svou smrtí (ve věku 25 let) v roce1365nařídil vévodaRudolf IV.zbudovat pro své ostatky kryptu v jím založené katedrále. V ní jsou ostatky uloženy už 650 let. Pro sebe také zřídilkenotafumístěný nad kryptou před hlavním oltářem. Tento symbolický hrob byl později přestěhován do severního kněžiště, na jehož stěně byl umístěn iepitafpsaný tajnými symboly.
Po Rudolfu IV. zde byla pohřbívána rodina vládnoucí linie rakouských vévodů, avšak poté, co se Habsburkové stali císaři, byli pochováváni v různých městech (Vídeň dosud nebyla stálým sídlem císaře). V roce1633byla dokončenaCísařská hrobkav kapucínském kostele ve Vídni a stala se novým pohřebištěm dynastie.
Balzamovači věděli již od dob starých Egypťanů, že je třeba odstranit vnitřní orgány, pokud se má zbytek těla zachovat. Schránky s těmito orgány byly obvykle vloženy do rakve, ale když v roce1654zemřel římský králFerdinand IV., byla na jeho přání urna s jeho srdcem uložena vaugustiniánském kostele, jeho tělo vCísařské hrobcev kapucínském kostele a schránka s jeho vnitřnostmi v kryptě svatoštěpánské katedrály. Jeho instrukce vedly k založeníHrobky srdcí(Herzgruft) v augustiniánském kostele. Jeho mladší bratr, císařLeopold I., se rozhodl pokračovat v tradici, kdy byly ostatky rozděleny, a také rozšířil Císařskou kryptu, aby měla dostatečnou kapacitu pro budoucí pohřby. Následně byly urny s vnitřnostmi pravidelně ukládány ve Vévodské kryptě svatoštěpánského dómu. Následkem této tradice byl každý jeden z celkového počtu39 osobpohřben na třech různých místech.
Do roku1754byla malá obdélníková Vévodská hrobka přeplněna 12 sarkofágy a 39 urnami, proto byla na východním konci rozšířena o oválnou komoru (přímo pod současným umístěním arcibiskupského stolce). Pro některá těla byly vyrobeny nové sarkofágy.
V roce1956byla krypta zrekonstruována a umístění rakví a uren bylo změněno. Sarkofágy vévody Rudolfa IV. a jeho manželkyKateřinybyly umístěny ve středu na podstavci a 62 uren s vnitřními orgány byly přesunuty z dvou řad polic kolem nové komory do skříní v původní hrobce.
Pohřbení v kryptě nemuselo být vždy natrvalo. CísařFridrich III.zde ležel pouhých 20 let, dokud nebyl hotov jeho skvostný hrob nahoře v jižním kněžišti. Tělo jeho bratra arcivévodyAlbrechta VI.(1418–1463) bylo odstraněno po 300 letech.
Velký přísun ostatků, zcela jiný než pravidelné ukládání uren s vnitřnostmi, nastal jako důsledek rušení klášterů za vlády císařeJosefa II.v roce1782. Když byly uzavřeny církevní instituce, ve kterých byli někteří členové dynastie pochováni, bylo nutné těla přesunout. Císařská hrobka byla v porovnání s dneškem poloviční a bylo v ní už uloženo 57 těl. Proto císař nařídil, aby těla dvou osob (č. 1 a 14), které zemřely před vybudováním Císařské hrobky, byla uložena ve Vévodské hrobce. Tělo další osoby, císařovnyEleonory(č. 16), která by za normálních okolností měla nárok být pochována v Císařské hrobce, bylo také posláno do Vévodské hrobky, protože ani její manžel (č. 19) nebyl u kapucínů pohřben.
Pravděpodobně v tomto období bylo odstraněno tělo vévody Albrechta VI., aby vzniklo místo pro ostatní, a dorazilo tělo (č. 15), na jehož sarkofágu je napsán pouze rok a jména rodičů. Na základě jiných důkazů bylo tělo ztotožněno s jednoroční Annou Lotrinskou, jejíž bratrKarel V., vévoda lotrinský, se oženil s arcivévodkyníEleonorou Marií Josefou(1653–1697) (ovdovělou polskou královnou a dcerou císařeFerdinanda III., č. 21) v roce1678. Snad toto manželství může mít nějakou souvislost, proč zde tato ne-Habsburkovna byla pohřbena, ale přesný důvod není jasný.
Jako poslední zde byla v roce1878uložena urna s vnitřnostmi arcivévodyFrantiška Karla(č. 78), otce císařeFrantiška Josefa.
Tučně jsou vyznačeni panovníci a panovnice a jejich manželky a manželé. Žlutě jsou zvýrazněna těla, zeleně vnitřnosti a červeně srdce.
Ve Vévodské hrobce jsou pochována těla následujících osob:
Zamřížované výklenky v původní komoře (před vchodem do komory s rakvemi) schraňují 62 měděných uren obsahujících vnitřní orgány jednotlivých členů habsburské dynastie.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuDucal Crypt, Viennana anglické Wikipedii.