Jacobus Clemens non Papa

Jacobus Clemens non Papa(takéJacques ClémentneboJacob Clemens non Papa,asi1510 až 1515– 1555 nebo 1556) bylnizozemskýhudební skladatelrenesance, který většinu života žil veFlandrech.Byl plodným skladatelem mnoha tehdejších žánrů, zejména je známý propolyfonnízhudebněnížalmůvnizozemštiněznámá jakoSouterliedekens.
O Clemensově mládí není známo nic, a také informace z doby jeho tvůrčí zralosti jsou útržkovité. Snad se narodil v obciMiddelburgv provinciiZeeland, i když to není jednoznačně dokázáno; určitě pocházel z území dnešníBelgieneboNizozemska. Poprvé je jednoznačně doložen koncem 30. let 16. století, kdyPierre Attaingnantv Paříži uveřejnil sbírku jeho písní. Mezi březnem 1544 a červnem 1545 působil jakosuccentorpřikatedrále v Brugácha krátce poté zahájil obchodní vztah sTielmanem Susatem, vydavatelem v Antverpách, který pak trval až do konce jeho života. V letech 1545 až 1549 pravděpodobně byl sbormistrem uFilipa de Croy, vévody z Aerschotu, jednoho z nejvýznamnějších generálůKarla V., kde po něm nastoupilNicolas Gombert. Roku 1550 byl zaměstnán jakosanger ende componist(„zpěvák a skladatel“)Slavným bratrstvem Panny Mariev's-Hertogenboschi. Je také doloženo, že žil a působil vYpráchaLeidenu. Je navíc možné, že působil i vDordrechtu.
O původu jeho přívlastku „non Papa“ je několik teorií. Jedna tvrdí, že mu ho ze žertu připojil jeho vydavatel Susato, aby ho odlišil od papežeKlementa VII.: „Jacob Clemens – ale ne Papa (papež).“ Jiná věří, že šlo o odlišení od básníka z Yper jménem Jacobus Papa. Protože však papež Klement VII. zemřel roku 1534, tedy před uveřejněním první Clemensovy skladby, a ani záměna s básníkem odlišného příjmení nebyla příliš pravděpodobná, je přídomek nejspíš šprýmem bez praktického důvodu. Přetrval však celá staletí.
Detaily o Clemesově smrti nejsou známy, došlo k ní však nejspíš roku 1555 nebo 1556. Text Jacoba Vaeta z roku 1558Continuo lacrimas, nářek nad Clementovou smrtí, naznačuje, že zemřel násilně, ale neuvádí podrobnosti. Podle pramene z roku 1644 byl Clemens pohřben vDiksmuidepoblíž Yper na území dnešní Belgie.
Na rozdíl od mnoha svých současníků Clemens nejspíš nikdy nebyl v Itálii, takže v jeho hudbě nejsou italské vlivy přítomné. Reprezentuje tak severoevropský dialekt franko-vlámského stylu.
Clemens patřil k hlavním představitelům generace meziJosquinemaPalestrinouaOrlandem Lassem.Byl především skladatelem duchovní hudby, liturgické i pro soukromé použití. Ta tvoří kolem 80 procent jeho hudby. Z jeho asi 233motetůmají jen tři světský text, jsou to hymny oslavující hudbu. Složil však také asi 100 světských skladem, zahrnující celou škálu poetických žánrů užívaných skladateli jeho generace. Uvážíme-li, že jeho skladatelská kariéra trvala jen dvě desetiletí, byl Clemens mimořádně plodný autor. Dochovalo se od něj:
Ze všech těchto děly bylySouterliedekensasi nejslavnější a nejvlivnější. V letech 1556–1557 je uveřejnil Susato v jehoMusyck Boexken(„Knihách hudby“), IV.–VII.a představují jedinou vícehlasou renesanční protestantskou hudbu v nizozemštině.Clemens se opíral o předchozí svazekSouterliedekenstištěný Symonem Cockem a obsahujícímonofonnízhudebnění žalmů v nizozemštině. ClemensovySouterliedekensjsou zároveň prvním úplnýmpolyfonnímzhudebněním všech 150 žalmů v nizozemštině.Má se za to, že překlad žaltáře do nizozemštiny vytvořil Willem van Nievelt zWittenbergu.Clemensovo vedení hlasů je obvykle jednoduché, aby si žalmy mohli lidé zpívat doma. Jakocantus firmuspoužívá dobře známé světské melodie otištěné v Cockově edici včetně pijáckých a milostných písní, balad a jiných tehdy oblíbených popěvků. Většina je tříhlasých a objevuje se 26 různých kombinací hlasů.NěkteréSouterliedekensjsou založeny na tanečních melodiích a jsou v zásaděhomofonnía homorytmické, zatímco jiné používají imitaci. Je zajímavé, že tyto skladby přežily zákaz z roku 1569, kdy vládavévody z Albycensurovala všechny knihy považované za heretické.
Po Clemensově smrti se jeho díla šířila po Německu, Francii, španělsku a dokonce i v některých kruzích v Anglii. Clemensův vliv byl zvlášť silný v Německu. Franko-vlámský skladatelOrlando di Lassoznal Clemensovu hudbu zvlášť dobře a přejal některé prvky jeho stylu.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuJacob Clemens non Papana anglické Wikipedii.