Aztékové

Aztékovébylimezoamerickácivilizace, která existovala ve střednímMexikuv období let 1300–1521. Aztékové zahrnovali různé etnické skupiny středního Mexika, zejména ty, které hovořily jazykemnahuatla které ve 14. až 16. století ovládaly velkou část Mezoameriky. Aztécká kultura byla organizována do městských států (altepetl), z nichž některé se spojovaly do aliancí, politických konfederací nebo říší.Aztécká říše, vzniklá roku 1428, bylakonfederacítří městských států:Tenochtitlánu, hlavního městaMexikůneboli Tenochků,TexcocaaTlacopánu, který byl dříve součástí říšeTepaneků, jejíž dominantní mocností byloAzcapotzalco. Ačkoli se pojem Aztékovéčasto úzce omezuje jen na Mexiky z Tenochtitlánu, používá se také v širším smyslu pronahuiskáuskupení nebo obyvatele středního Mexika v předhispánské éřei vešpanělské koloniální éře(1521–1821).Definice pojmu „Aztékové“ jsou předmětem vědeckých diskusí, a to již od doby, kdy jej německý vědecAlexander von Humboldtna počátku 19. století zavedl do běžného užívání.
Většina etnických skupin středního Mexika měla po roce 1200 obdobné základní kulturní rysy. Nelze tedy říci, že by mnohé z rysů, které charakterizují aztéckou kulturu, byly vlastní pouze Aztékům. Ze stejného důvodu je pojem „aztécká civilizace“ nejlepší chápat jako určitý horizont obecné mezoamerické civilizace.Kultura středního Mexika zahrnuje pěstováníkukuřice, společenské rozdělení na šlechtu (pipiltin) a prostý lid (macehualtin),panteon(zahrnující i bohyTezcatlipocu,TlalocaaQuetzalcoatla) a kalendářní systémyxiuhpohuallio 365 dnech atonalpohuallio 260 dnech. Zvláštností Mexiků z Tenochtitlánu byl bůh-patronHuitzilopochtli, dvojitépyramidya keramika stylů Azték I až IV.
Aztécká kultura a historie je známá především z archeologických nálezů, například z vykopávek chrámuTemplo MayorvCiudad de México, z domorodých písemností a ze svědectví španělskýchconquistadorů(Hernán Cortés,Bernal Díaz del Castillo) a zejména z popisů aztécké kultury a historie ze 16. a 17. století. Ty sepsali španělští duchovní a gramotní Aztékové ve španělštině nebo nahuatlu, jako například ilustrovaný dvojjazyčný (španělsky a v nahuatlu) dvanáctisvazkovýFlorentinský kodex, který vytvořil františkánský mnichBernardino de Sahagúnve spolupráci s domorodými aztéckými informátory. Důležité pro poznání Nahuů po dobytí země bylo vyškolení domorodých písařů pro psaní alfabetických textů v nahuatlu, které vznikaly především pro místní účely v době španělské koloniální nadvlády.
Od 13. století byloÚdolí Mexikacentrem hustého osídlení a vzniku městských států. Mexikové přišli do údolí poměrně pozdě, ale na neperspektivních ostrůvcích vjezeře Texcocozaložili městský státTenochtitlán, který se roku 1428 stal dominantní mocností Aztécké říše. Ta rozšířila svoji politickou hegemonii daleko za hranice údolí a v následujících desetiletích si podmanila další městské státy po celé Mezoamerice. Říše vznikla jako spojenectví městských států Tenochtitlán,TexcocoaTlacopán, které se spojily, aby porazily tepanecký státAzcapotzalco, jenž předtím ovládal Mexickou kotlinu. Texcoco a Tlacopán byly brzy odsunuty do pozice podřízených partnerů v rámci aliance, v níž se dominantní mocností stal Tenochtitlán. Aztécká říše rozšířila svou působnost kombinací obchodu a vojenských výbojů. Nikdy nebyla skutečnou teritoriální říší, která by kontrolovala území pomocí velkých vojenských posádek v dobytých provinciích, ale spíše ovládala podřízené městské státy především dosazováním spřátelených vládců na dobytá území, budováním sňatkových aliancí mezi vládnoucími dynastiemi a rozšiřovánímimperiální ideologiedo svých podřízených městských států.Ty platily aztéckému vládci (huey tlatoani) daně, nikoliv tribut,což byla ekonomická strategie omezující komunikaci a obchod mezi odlehlými státy, které se tak staly ohledně nákupu luxusního zboží závislými na vladařském centru.Politická síla říše sahala daleko na jih Mezoameriky, kde si podmanila státy jakoChiapasaGuatemala. Tím obsáhla Mezoameriku odTichéhoaž poAtlantský oceán.
Říše dosáhla svého vrcholu v roce 1519, těsně před příchodem malé skupiny španělskýchconquistadorů, které vedlHernán Cortés. Ten sespojil s městskými státy, které stály proti Mexikům, zejména s nahuatlsky mluvícímiTlaxcaltéky, a také s dalšími středomexickými státy, včetně Texcoca, bývalého člena aztécké aliance. Po pádu Tenochtitlánu 13. srpna 1521 a zajetí zdejšího vládceCuauhtémocazaložili Španělé na troskách Tenochtitlánu městoCiudad de México. Odtud pokračovali vdobývání a začleňování mezoamerických národůdoŠpanělského impéria. Po zničení hlavní struktury Aztécké říše v roce 1521 využili Španělé městské státy, na nichž byla říše postavena, k tomu, aby prostřednictvím místní šlechty vládli domorodému obyvatelstvu. Tito šlechtici se zavázali k věrnosti španělské koruně, alespoň nominálně konvertovali ke křesťanství a na oplátku byli španělskou korunou uznáni za šlechtice. Dále pak fungovali jako prostředníci, kteří odváděli daně a mobilizovali pracovní síly pro své nové vládce, což usnadnilo zavedení španělské koloniální nadvlády.
Aztékové měli podobně jakoMayovérovněžkalendářdvojího druhu, jeden 260denní zvanýTonalpohualli(počet dní), resp.Tonalamatl(kniha dní) a dále 365denní zvanýxiuhpohualli(vzácný počet). Kalendář xiuhpohualli měl osmnáct měsíců po dvaceti dnech a pět dnů na závěr roku, zvanýchnemontemi(neužitečné), které byly pokládány za nešťastné a v těchto dnech se nedoporučovalo zahajovat práce.
Názvy jednotlivých dnů
Názvy jednotlivých měsíců
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuAztecsna anglické Wikipedii.