Kdoulovec čínský

Kdoulovec čínský(Pseudocydonia sinensis) jeopadavý,beztrnný,listnatý stromvysoký jen do 6 m nebokeřdorůstající do výše 4 m. Jak patrno zdruhovéhojména, pochází zČíny, kde jeendemit. Bývá poměrně řídce pěstovaný vEvropěiSeverní Americe, v mírném podnebí jakookrasná dřevina, v teplejších oblastech i proplody.
V minulosti byl jedním z pětidruhůroduChaenomeles, ze kterého byl přeřazen domonotypickéhoroduPseudocydonia. Odlišuje se od zbývajících druhů jednotlivě postavenýmikvěty, uspořádánímnitekv květu do kruhu aosinovitýmišpičkamilistů.
Dřevinajepůvodním druhemve střední, jižní a východní Číně, v provinciích:An-chuej,Če-ťiang,Fu-ťien,Che-pej,Chu-pej,Kuang-si,Kuang-tung,Kuej-čou,Šan-tung,Šen-si,Ťiang-siaŤiang-su, kde se obvykle pěstuje donadmořské výšky1000 m n. m. Druhotně byla rozšířena do blízkéKorejea na ostrovyJaponska. Pro své atraktivní květy, listy i plody je vysazována ve vícero evropských i severoamerických zemích a někde dokonce zplaněla, například vKaliforniiveSpojených státech amerických.
V České republice se pěstuje poměrně málo, k vidění je např. vArboretu ŽampachuŽamberku.
Nejlépe roste a kvete na plném slunci, vyhovují mu půdy propustné, ale přiměřeně vlhké a mohou být i slabě kyselé. Je uváděna jeho odolnost vůči mrazu pro zónu č. 6, která platí pro českou krajinu do nadmořské výšky 400 m n. m. Doporučuje se vysazovat mimomrazové kotliny, nejlépe na chráněném místě se západní nebo jižní expozicí.
Kvete brzy po olistění v dubnu a květnu, plody dozrávají v září a říjnu. Na podzim se listy nádherně vybarvují od žluté přes šarlatovou do purpurově fialové barvy, na zimu ve středoevropském podnebí zcela opadávají.
Je opadavý až poloopadavý malýstrom, dorůstající v domovině do 6 m (jinde jen do 4 m) nebo nevysokýkeř. Strom má krátký, brzy větvenýkmíneka nepravidelnou, řídkou, široce vejčitoukorunu. Má ozdobnou, leskloukůru, jenž se odlamuje v nepravidelných plátcích a místa po odloupnutí zůstávají výrazně světlá, takže kmen vypadá jako mramorovaný. Beztrnné větve jsou purpurově červené, v mládí jemně chlupaté a později lysé,pupenys tupými vrcholy jsou purpurově hnědé. Větve jsou porostlé střídavými, krátceřapíkatými, tmavě zelenýmilistydlouhými 5 až 10 cm a širokými 4 až 6 cm. Jejichčepelejsou podlouhle eliptické, na základně zaoblené, na vrcholu špičaté s krátkou osinou a po obvodě bývají jemně vroubkované.
Světle růžové, mělce pohárkovitékvětypodobné květůmjabloní, jsou velké 2,5 až 3 cm. Vyrůstají na loňskýchletorostechjednotlivě a objevují se krátce po olistění v dubnu a květnu. Květ jeoboupohlavný, pětičetný a má krátkou stopku.Kališní lístkyjsou kopinaté, nejčastěji špičaté, až 10 mm dlouhé.Korunní lístkyjsou narůžovělé, vejčité, u báze mají krátký nehet a celistvá čepel je na vrcholu zaoblená. V květu vyrůstá v jednom kruhu větší počet (kolem dvaceti)tyčineksprašníkysahající do poloviny korunních lístků, stejně dlouhýchčněleksbliznoumůže být od dvou po pět. Květy jsouopyloványhmyzem.
Plodje tmavě žlutá, podlouhle vejčitá, dužnatámalvicevelká 10 až 15 cm. Vyrůstá na krátké stopce a obsahuje větší počet hnědých, plošně smáčklýchsemen. Plody po dozrání příjemně sladce voní, jsou jedlé a dají se využít k výrobě marmelády a želé. Semeno je pokrytoslizovitoulátkou, po namočení je lepkavé a bobtná.
Dřevina se dobře množí semeny, když po dozrání projdou tříměsíční studenoustratifikaci, mohou být ponechána v plodech uložených v chladné, bezmrazé místnosti. Následně se vysejí, po vyklíčení přepikýrují do květináčů a nejméně jednu zimu se ještě pěstují ve skleníku. Druhým rokem, po posledních očekávaných mrazech, se semenáče velké 30 až 50 cm vysazují na trvalé stanoviště. Zvlášťvyšlechtěnékultivaryse pro zachování získaných vlastností rozmnožujívegetativně,řízkovánímčiroubováním.
Jak již výše uvedeno, kdoulovec čínský se nejčastěji pěstuje v okrasných zahradách a parcích pro květy, ozdobné listy i plody. Je snahou vyšlechtit mrazu odolné kultivary zajímavých tvarů korun nebo olistění, např. cv. 'Pyramidalis' nebo cv. 'Marmorata'. Několik zralých plodů se obvykle ukládá do místnosti, které propůjčují příjemnou kořenitou vůni.V Koreji se používá k výrobě sirupu.
Ovoce obsahuje hojně lékařsky aktivních složek včetně organických kyselin, triterpenoidů, polyfenolů a flavonoidů rutin a kvercetin,jakož i proanthocyanidiny, u kterých byla prokázána silná antioxidační aktivita. Konzumace plodů má mnoho příznivých účinků na trávení, dýchání i čištění lidského organismu.
Odvar z listů se používá při léčbě celé řady nemocí, včetně bolestí kloubů, revmatoidní artritidy, hepatitidy, astmatu, nachlazení a souvisejících křečí. Semena v malém množství stimulují dýchání, zlepšuje trávení a podporují pocit pohody, obsahují však kyanogenní glykosidy, které po požití většího množství mohou u citlivých lidí vyvolat slabost, křeče a zástavu dechu.