Marcel Duchamp

Marcel Duchamp[marsel dyšám] (28. července1887–2. října1968) bylfrancouzskývýtvarník a šachista, který většinu života prožil vUSA. Byl ovlivněnýfuturismemakubismem. VeSpojených státechpřispěl ke zprostředkování znalostikubismu. VNew Yorkuzaložil spolu sMan Rayemdadaistickouskupinu. V některých obrazech se zabýval analýzou simultánního pohybu. Měl velký vliv nasurrealistickéhnutí ve 20. a 30. letech. Instalacemi tzv. ready-mades, což byly průmyslově vyráběné předměty Duchampem pouze signované, ovlivnil směřování výtvarného umění ve 20. století a stal se předchůdcemkonceptuálního umění,op-artuaminimalismu. Velkou část života se věnovalšachu, v němž dosáhl úrovně mezinárodního mistra.
Duchamp se narodil v rodině prosperujícíhonotářev malém městě vNormandiijako třetí ze sedmi dětí. Jeho dědeček z matčiny strany byl výtvarník, rodinnou vilu zdobily jeho obrazy a rytiny.Duchampovy první malířské pokusy spadají do roku1902, kdy maloval krajiny vimpresionistickémduchu. V roce1904dokončil studium nalyceuvRouenu, kam se mezitím rodina přestěhovala, a odešel za dvěma staršími bratry doPaříže. Gaston, který byl malířem, přijal umělecké jménoJacques Villon, sochař Raymond signuje své plastiky jakoDuchamp-Villon.Marcel Duchamp začal studovat na prestižní soukroméJulianově akademii, kterou však nedokončil. Více než malířství se v té době věnoval hraníkulečníku. Bratři byli v Paříži vydržováni rodiči, Duchamp si ale přivydělával kresbami do humoristických časopisů. V roce1905nastoupil dobrovolně do armády. Druhý rok vojenské služby však jako pracovník v umělecké profesi (absolvoval tiskařský kurz) absolvovat nemusel. Kolem roku1910vznikaly jeho významné rané oleje, ovlivněné tvorbouCézannovouafauvisty. V roce1911se v jeho díle objevuje recepcesymbolismu,kubismuafuturismu. Namaloval první stroj -Mlýnek na kávu.
Rok1912je bodem zlomu. Tehdy namaloval obrazAkt sestupující se schodů, č. 2, který však nebyl porotouSalónu nezávislýchpřijat.Několikrát navštívil výstavu italskýchfuturistů, kterou uspořádala avantgardní pařížskáGalerie Bernheim-Jeune. Navázal přátelství sGuillaume ApollinairemaFrancisem Picabiou, s nimiž navštívil divadelní adaptaci románuRaymonda RousselaAfrické dojmy.Tvorba tohoto autora Duchampa velmi ovlivnila. Začal se také stýkat s umělci žijícími vPuteauxuPaříže, kde měl ateliér jeho bratrJacques Villon, mj. sFrantiškem Kupkou,Fernandem LégeremčiAlbertem Gleizesem. Kolem nich se vytvářelo hnutí Zlatý řez.V září a říjnu toho roku pobýval vMnichově, kde začal s přípravnými pracemi na svém klíčovém díle,Velkém skle. Po návratu z Mnichova odjel spolu s manželi Picabiovými aApollinairemautem na výlet dopohoří Jura. Koncem roku muPicabiaopatřil místo vpařížskéknihovně Sainte-Geneviève, kde se Duchamp věnoval studiu technické literatury, zejména spisůmmatematikaafyzikaHenriho Poincaré. V roce1912také dovršil své pochybnosti o smyslu malby v tradičním slova smyslu. Tehdy navštívil spolu sConstantinem BrâncuşimaFernandem Légeremvýstavuaviatickétechniky. Tam prohlásil: "S malířstvím je konec. Dokáže někdy někdo vytvořit něco lepšího než vrtuli?"
V roce1913se stále živil jako knihovník. Jako důsledek svého uvažování o povaze umění vytvořil svůj první ready-made (hotový umělecký předmět) -Kolo od bicyklu na stoličce.Na legendární výstavěArmory ShowvNew Yorku, která poprvé veSpojených státechprezentovala evropské moderní umění, byl vystaven jehoAkt sestupující se schodů, č. 2, odmítnutý loňského roku vPaříži. Vyvolal rozporuplné reakce, nicméně díky němu se Duchamp stal v tamních uměleckých kruzích proslulý.Roku1914byl osvobozen od vojenské povinnosti. Vytvořil svůj první ready-made, do jehož podoby zasáhl jen signováním:Stojan na sušení láhví.
Na radu přátel se Duchamp rozhodl opustit válkou zmítanouEvropua v červnu1915se připlavil doNew Yorku. Ještě téhož roku se zde seznámil se svými budoucími mecenáši a sběrateli jeho díla, básníkemWalterem Arensbergema jeho ženou Louisou. Od tohoto roku se také datuje jeho celoživotní přátelství s výtvarníkemManem Rayem. RovněžPicabiažil v té době vNew Yorku. Všichni tři společně sJeanem Crottimv roce1916založilipredadaistickouSpolečnost nezávislých umělců, která měla být jakousi analogií pařížskéhoSalónu nezávislých.Na výstavě, pořádané roku1917touto společností, se Duchamp pokusil pod pláštíkem anonymity presentovat svůj proslulý ready-madeFontána, což byl průmyslově vyráběnýpisoár. V srpnu1918přerušil Duchamp práci naVelkém sklea vydal se na cesty. Do července1919pobýval vBuenos Aires,kde se věnoval své velké vášní –šachové hře. Pak se vrátil doFrancie. Navštívil rodinu a vPařížinavázal kontakt s tamnídadaistickouskupinou, kterou tvořiliAndré Breton,Louis Aragon,Paul Éluarda další umělci.
Do Ameriky se vrátil roku1920. Svému mecenáši Arensbergovi přivezl jako dar další ready-made:50 cmpařížského vzduchu.To byla skleněná ampule, kterou Duchamp vPařížiotevřel a opět uzavřel. Z roku1920pochází i fotografie, v níž hoMan Rayvyfotografoval v dámském převleku jako Rrose Sélavy. V témže roce založili Duchamp, jeho další mecenáškaKatherine DreieraMan RayspolečnostSociété Anonyme, která pořádala přednášky, koncerty, výstavy a vydávala publikace o moderním umění. Mezi její hlavní akce patřila významná Mezinárodní výstava moderního umění vbrooklynskémmuzeu v roce1926. Mezi lety1920a1940uspořádali 80 výstav, na kterých představili předevšímabstraktní umění. Roku1921vydal Duchamp spolu sMan RayemknihuNew York Dada.V roce1923skončil s vytvářenímVelkého skla, prohlásil je za definitivně neukončené, přestal se zabývat uměleckou tvorbou a zcela se věnoval šachu. Jedinou výjimkou byla konstrukce optického přístrojeRotující polokoulez roku1925.
V letech1924–1934hodně cestoval a hrál šachové turnaje. Roku1934publikoval limitovanou sériiZelených krabic, obsahujících kopie jeho skic a poznámek. O dva roky později se zúčastnil Mezinárodnísurrealistickévýstavy vLondýněa výstavy vMuzeu moderního uměnívNew Yorkuvěnovanésurrealismuadadaismu. Roku1938navrhl předmětKrabice v kufru, což bylo zavazadlo, vyplněné zmenšenýmireplikaminěkterých jeho děl. Roku1946začal v utajení pracovat na svém posledním díle, což bylodioramaZadání: 1) tekoucí voda, 2) plynové osvětlení, které dokončil až za dvacet let. V roce1951vstoupil do společnostipatafyziků. To byla pseudověda založenáAlfredem Jarrym, jež se snažila dekonstruovat realitu a opět ji spojit vabsurditě. Koncem roku1955získal Duchamp americkéstátní občanství. Roku1957proběhla vGuggenheimově muzeuvNew Yorkuvýstava Sourozenci Duchampové. První retrospektivu mu uspořádalo v roce1963Art Museum vPasadeně.Galleria SchwarzvMiláněvydala osm číslovaných a Duchampem signovaných souborů třinácti ready-mades. V posledních letech života pobýval Duchamp v létě pravidelně vCadaquésvKatalánsku, kde se stýkal seSalvadorem Dalí. Roku1967vyšlo v New Yorku díloV infinitivu. Bílá krabice, krabice obsahujícífaksimilepoznámek kVelkému sklu. V roce1968se ještě zúčastnil výstavyDada,Surrealismusa jejich dědictví, pořádanéGuggenheimovým muzeem. Zemřel2. října1968vNeuilly-sur-Seine, pohřben byl vRouenu. Na svůj náhrobek složil nápis:Ostatně to jsou to vždy jiní, kdo umírají.
Duchamp byl dvakrát ženatý. Roku1927se oženil s Lydií Sarazin-Levassorovou, dcerou bohatého výrobce automobilů. Manželství však vydrželo jen několik měsíců. Roku1954si vzal Alexinu Sattlerovou. I pro ni to bylo druhé manželství, její první muž byl Pierre Matisse, nejmladší syn malířeHenri Matisse. Toto manželství vydrželo až do umělcovy smrti.
Ačkoliv hrál Duchamp šachy od dětství, vášeň v něm vzbudily až během jeho pobytu vBuenos Airesv letech1918–1919. V desetiletí1923–1933se takřka výhradně věnoval šachům. Stanovil si za cíl stát se mistremFrancie, což se mu ale nikdy nepodařilo. Přesto se vypracoval mezi nejlepší šachistyFrancie. Tamní šachová federace mu udělila titul mistra. Duchamp reprezentoval Francii na čtyřech šachových olympiádách.Na olympiádě v roce1933veFolkestonevUSAhrál v jednom týmu s mistrem světaAljechinem, který v té době reprezentovalFrancii.Na olympiádách se Duchamp utkal i s českými šachisty: v roce1924prohrál sKarlem Vaňkem,1930remizoval sJosefem Rejfířem, napražskéolympiádě1931prohrál sKarlem Skaličkoua v roce1933remizoval sKarlem Opočenským.Na turnaji v Paříži roku1929remizovalsVěrou Menčíkovou, která byla v té době mistryní světa v ženské kategorii. Pařížský turnaj hrál ještě v letech1930a1932, kdy ho vyhrál. V letech1930a1931hrál na turnaji vNizze. Roku1933se stal mistrem Francie vkorespondenčním šachu.
Duchamp se věnoval i šachové teorii. Napsal knihu ošachových koncovkách,věnoval se taképroblémovému šachu. I poté, co přestal hrát aktivně, zůstal se světem šachových profesionálů v kontaktu. Vedl šachovou rubriku v deníku Le Soir. Šachy se staly námětem i několika jeho výtvarných děl. Z roku1912pochází jeho obrazKrál a královna obklopení rychlými akty, o rok starší jekubistickýPortrét šachisty. Fotografie z vernisáže jeho retrospektivy vPasadeněv roce1963ho zachycuje, jak hraje šachy s nahouEve Babitz, tehdy dvacetiletou, pozdější známou spisovatelkou.
Duchampovo mládí spadá do doby, která byla pro evropské malířství doslova revoluční. V opozici vůči měšťáckým společenským hodnotám a platnémuparadigmatu, v jehož rámci byl uměnovědci posuzován dosavadní vývoj výtvarného umění, vznikají počátkem 20. století výtvarné směry jakodadaismus,kubismus,futurismus,fauvismus,surrealismusčisuprematismus, 2. desetiletí 20. století přináší také vznikabstraktního umění. Většinou těchto směrů byl Duchamp ovlivněn nebo naopak sám přispěl k jejich směřování.
Z doby, kdy mu bylo okolo 15 let, se dochovalo několik jeho obrazů namalovaných v duchuimpresionismu. Ve dvaceti se zhlédl vefauvismua barvy na jeho obrazech byly jasné a zářivé. V letech1911–1912byl ovlivněnkubismema zejménafuturismem, obdivujícím výdobytky techniky. Od roku1913přestal malovat úplně, když zcela přehodnotil pohled na povahu a smysl výtvarného umění. Zpochybnil kategorii hodnoty uměleckého díla jako takového i postavení umělce jako výhradního tvůrce uměleckých hodnot. Začal vytvářet tzv. ready-mades (Duchampův termín), což byly sériově vyráběné předměty, které Duchamp upravil jen málo anebo vůbec ne. Tyto předměty se podle jeho přesvědčení staly uměleckými díly jen v kontextu svého vystavení v galerii.Umění tak bylo pouze výsledkem dohody tvůrce a galeristy. Jakmile výstava skončila, předmět přestal být uměleckým dílem a vrátila se mu jeho původní funkce. Svými ready-mades se Duchamp stal předchůdcemdadaismu, jehož manifest vyšel v roce1916vCurychu.
Po roce 1923 se Duchamp prakticky přestal umělecké tvorbě věnovat. Až podruhé světové válcezačal – v naprostém utajení – pracovat na svém posledním díle,dioramatuZadání. Duchamp ovlivnil výtvarné umění 20. století jako málokdo. Zejména umělci, zařazovaní do proudukonceptuálního umění, se k jeho odkazu hlásili a hlásí.
Až na jednu výjimku není žádné Duchampovo dílo uvolněno pro Wikimedia Commons. Je ale možné se s nimi seznámit na některé z adres v oddílu Externí odkazy. Největší kolekci Duchampových prací vlastníPhiladelphia Museum of Art, a to díky manželům Arensbergovým.
V průběhu března a dubna1969proběhla výstava věnovaná Duchampovi veŠpálově galeriivPraze. Jejím kurátorem bylJindřich Chalupecký. K výstavě byl vydán katalog.
Od června do září2000uspořádala výstavu Duchampových děl ze sbírekvídeňskéGalerie Julius HummelMoravská galerie v Brně. Kurátoři byli Pavel Liška a Martin Zeiller. K výstavě byl vydán katalog.