Alexandr Spěsivcev

Alexandr Nikolajevič Spěsivcev(ruskyАлександр Николаевич Спесивцев; *1. března1970,Novokuzněck) přezdívaný „kanibalzeSibiře“, „sibiřský rozparovač“ či „novokuzněcké monstrum“ je ruský sériový vrah, který se dopouštělkanibalismuna svých obětech. Jeho zločiny byly objeveny náhodně v roce1996.
Narodil se v sibiřskémNovokuzněckuv roce 1970, vyrůstal v dysfunkční rodině, jeho otec mučil ostatní členy domácnosti. Již jako dospělý utýral svou snoubenku a byl odsouzen k izolaci vpsychiatrické léčebně, ze které byl po třech letech propuštěn. Pak žil se svojí matkou adobrmanem. Jeho matka Ljudmila Spěsivcevová některé z jeho obětí lákala do jejich bytu, kde je zabíjel, matka z nich vařila jídlo a poté je jedl či jedli společně.
Alexandr Spěsivcev (řečený Saša), se dostal do psychiatrického zařízení poté, co zavraždil svou snoubenku. Zde jej pracovníci charakterizovali jakointelektuálase sklonem k psanífilosofickýchknih.Po propuštění se živil jako šmelinář.
V letech 1991–1996 lákal do svého domu v Novokuzněcku děti z ulice, které viděl jako odpad společnosti. V této činnosti mu byla nápomocna matka Ljudmila Spěsivcevová. Podezření na aktivity sériového vraha se objevilo v létě 1996, kdy se v blízké řeceAbaobjevily části těla nedaleko školy, kde pracovala Ljudmila (ta se ostatků zbavovala v noci v řece). Vyšetřování ale probíhalo velmi pomalu vzhledem k obětem – bezprizorním dětem, které nikomu nechyběly a také vzhledem k přebujelébyrokraciizasahující všechny složky ruské správy.
V počátcích vyšetřování si jeden ze sousedů stěžoval na odpudivý pach a hlasitourockovouhudbu vycházející ze Spěsivcevova bytu. Policie to však ignorovala, přičítala to sousedské nesnášenlivosti. Vyšetřování se nepohnulo, ani když byla v místě nalezena mrtvá nezletilá dívka.
Policie přišla do jeho domu teprve o rok později, když soused zavolal instalatéra kvůli prasklé trubce. Spěsivcev utekl balkónem, když slyšel, že se někdo dobývá do bytu. Později byl chycen při pokusu o znásilnění ženy v jejím vlastním bytě.
Po příchodu policisté v bytě našli umírající 15letou Olgu Galcevovou s několika bodnými zraněními v oblasti žaludku. V koupelně policisté našli mrtvolu bez hlavy a v obývacím pokojihrudní koš. Olga v nemocnici zemřela 17 hodin po nalezení, ale do té doby stačila policii prozradit, že společně s dvěma dalšími třináctiletými kamarádkami pomáhala Ljudmile Spěsivcevové odnést tašky domů. Tam byly dívky chyceny za pomoci psa Alexandrem, znásilněny a zbity. Jednu z nich Alexandr zabil a zbývající dvě přinutil k rozřezání jejího těla ve vaně. Ljudmila pak uvařila z masa jídlo, které musely pozřít i uvězněné dívky. Druhou dívku pak zabil pes.
Ve Spěsivcevově bytě bylo nalezeno 80 kusů zakrváceného oblečení. Testy prokázaly, že krev nepatří nikomu z jeho příbuzných.
Spěsivcev si vedl deník s podrobným zápisem některých zločinů (celkem 19), který našlapolicie. Po dopadení nezapíral a k těmto vraždám se přiznal. Počet obětí se odhaduje na více než 80. Soudem byl odsouzen ktrestu smrti, ale posléze byl shledán duševně nemocným a opět odeslán do psychiatrické léčebny se zvýšeným dohledem. Zde se dosud věnuje psaní básní o zludemokracie. Plánuje věnovat po smrti svou hlavu institutům ke studiu svého mozku, a být „vyplacen v předstihu v cigaretách“.
Ljudmila Spěsivcevová se ke svému podílu nepřiznala a v roce 1999 byla odsouzena na 15 let vězení za napomáhání vraždám. V roce 2008 byla propuštěna.