Kolorektální karcinom

Kolorektální karcinomnebo ne zcela přesněrakovina tlustého střevapředstavuje jedno z nejčastějšíchnádorovýchonemocnění. Někdy používané označenírakovina tlustého střevaje praktickysynonymem. Nejčastěji se vyskytuje u lidí nad 50 let. Způsobuje smrt zhruba 655 000 lidí ročně.Nejvyšší výskyt tohoto onemocnění v Evropě je naSlovenskua vMaďarsku.
Kolorektální karcinom patří mezi vysoce preventabilní onemocnění. Kombinací všech typůprevence rakovinyby bylo možné snížit úmrtnost na toto onemocnění až o 90 %.
Kolorektální karcinom obvykle nevzniká náhle. Nasliznicitlustého střevanejprve vznikábenignípolyp, ve kterém dochází k dalším změnámbuněk, které nakonec vyústí vkarcinom. Odstranění polypu, například přikoloskopickémvyšetření tak představuje vyléčení.
Poměrně výrazný vliv na rozvoj kolorektálního karcinomu má životní styl. Nejsignifikantnějším faktorem (karcinogenem) je pitíalkoholu,které je v Česku velmi vysoké.Existuje statisticky významný vztah mezi množstvím snědenéhomasaa rizikem vzniku rakoviny tlustého střeva, každých 100gramůdenně zkonzumovaného červeného masa zvyšuje riziko onemocnění o 17 %.Další jsou rizikové faktory jako nedostatekzeleninyv potravě, úprava potravygrilovánímasmažením, konzumaceuzeninakouření.
Česká republika dříve patřila ke státům s nejvyšším výskytem této nemoci na světě. K roku 2024 je ČR u nově diagnostikovaných případů v Evropě na 14. místě, na předních místech jsouSlovenskoaMaďarsko).„Dvěma třetinám úmrtí by se dalo zabránit, pokud bychom dodržovali několik vcelku jednoduchých zásad zdravého životního stylu, zejména: nekouřit, hýbat se a udržovat si přiměřenou hmotnost (BMIideálně do 25, max. 27,5), zvýšit příjem zeleniny, vlákniny, a naopak omezit příjem červeného masa, zpracovaných masných výrobků aalkoholu. Dalším 30 % úmrtí by se předešlo, kdyby se většina našich občanů starších 50 let zapojila do screeningu kolorektálního karcinomu,“uvedlMarek Svoboda, ředitelMasarykova onkologického ústavu.
Kolorektální karcinom se může vyskytovat v některých rodinách častěji, podkladem může býtgenetika, ale i jiné faktory (např. stravovací návyky). Kromě toho je několikgenetickýchporuch, v rámci kterých se může kolorektálníkarcinomvyskytovat. Pro to, že jenádorsoučástí nějakéhogenetickéhosyndromusvědčí především nízký věk nemocného (20–30 let) a mnohdy velmi častý výskytnádorových onemocněnív nižším věku u pokrevních příbuzných.
Vlivem prostředí jsou myšleny předevšímklimaticképodmínky aznečištěníživotního prostředí. Zdá se, že tyto vlivy nejsou pro rozvoj kolorektálního karcinomu výraznýmirizikovými faktory. Za určitých okolností se mohou jako rizikové jevitdusičnanyv pitné vodě.
FAP je nejčastějším geneticky podmíněným syndromem spojeným se vznikem kolorektálního karcinomu. Název poměrně dobře popisuje onemocnění – již v poměrně nízkém věku se v tlustém střevě postiženého objevuje velké množstvípolypů, které se mohou dříve nebo později zvrhnout vmaligníkarcinom. Jedinou možnou terapií je sledování a průběžné odstraňovánípolypůkolonoskopicky. Onemocnění je způsobeno mutací jediného genu pojmenovanéhoAPC.
U postižených se kroměpolypůtlustého střevavyskytují iosteomy(tj.nádorykostí) afibromatóza(tj. mnohočetnébenignínádoryvaziva).
U postižených se kroměpolypůtlustého střevavyskytují imalignínádorymozku.
U postiženého vzniká již v časném věku kolorektální karcinom bez předchozího vzniku polypů (Lynch I). Syndrom Lynch II je doprovázen výskytem dalších nádorů –děložnísliznice,žaludku,pankreatu,kůžei jiných. Byla identifikována řada genů zodpovědných za vznik tohotosyndromu, nejčastěji je však příčinou mutace genů MSH2 a MLH1. Někdy Lynchův syndrom označuje jako HNPCC (Hereditary NonPolyposis Colorectal Cancer).
Nebezpečí kolorektálního karcinomu spočívá v tom, že může probíhat poměrně dlouho skrytě a manifestovat se až v pokročilejším, a tedy obtížněji řešitelném, stádiu. Většinou se manifestujekrvívestolici, méně často bolestí břicha, střídáním zácpy a průjmu, hlenem ve stolici, hubnutím nebo změnami chutě.
Screeningověse pro záchyt podezření na kolorektální karcinom uplatňují především palpační vyšetřeníper rectum(nádor často roste v konečném úsekustřevav dosahu prstu) abiochemickýtest na přítomnost krve ve stolici. Podle současných doporučení jsou do screeningu zahrnuti všichni pacienti od 50 let. V Česku je test na skryté krvácení ve stolici možno opakovat každoročně do věku 55 let, poté jednou za dva roky. Od roku 2009 se uplatňuje nový populační screening, který zahrnuje možnost i provedení screeningovékolonoskopie.
Vyšetření tlustého střeva se provádí metodamiendoskopickýminebo zobrazovacími, především rentgenovými. Pro definitivní diagnózu je nutné odebrat vzorek nahistologickévyšetření. To umožňuje vyšetření pomocí endoskopu nebo jsou vzorky odebírané přímo při operaci. Zobrazovací metody (irigografie – kontrastní rentgenové vyšetření,CTkolografie čiMRkolografie) odběr vzorků neumožňují. Histopatolog pak určí, zda jde vůbec onádor, zda jebenigníčimalignía o jaký typ nádoru jde. Podle těchto údajů se poté řídí dalšíterapie.
Kromě typu nádoru je nutné určit ještě rozsah postižení. K tomu se běžně používáRTGplic,sonografiejateraCTmalé pánve. Pro sledování dalšího vývoje choroby se změří hladinatumor markerův krvi, obvykle jde o markeryCEAaCA 19-9.
Mikroflóramůže také napomoci k diagnostice.
Základem je odstranění části střeva snádorem. Pokud je odstraněna veškerá nádorová masa, lze považovat výkon za radikální (tj. uzdravující). Za radikální výkon lze považovat za určitých okolností i odstraněnímetastázvjátrech. Podle toho, která část střeva je odstraněna, je někdy třeba vytvořit pacientovi umělý vývod –stomii.
Radioterapiese u nádorů pravého tračníku prakticky neprovádí, protože střevo je vysoce citlivé nazáření. V případě nádorů levého tračníku, zejména v případě nádorů rekta a řiti, může být radioterapie zvolena jako neoadjuvantní terapie, tedy zmenšení nádoru před dalším výkonem.
Chemoterapiese používá buď jako adjuvantní léčba (tj. jako další léčba přioperaci, je-li vyšší riziko metastáz) nebo jako léčba pokročilého metastatického procesu. Obvykle se používá kombinacefluoruracilualeukovorinu(protokol FUFA) nebo se přidáváirinotekan– FOLFIRI nebo se používá trojkombince +oxaliplatina(FOLFOX).Kapecitabinje proléčivo fluoruracilu, které lze podávat perorálně. Cílená biologická léčiva jsoubevacizumab,panitumumabacetuximab. Nejnovějšími látkami v této indikaci jsouafliberceptaregorafenib.
Šance na vyléčení se odvíjí od klinického stádia nemoci. U pacientů v I. klinickém stádiu dosahuje 5letého přežití téměř 90 %. Ve III. stádiu je to 60 % a ve IV. stádiu 10 % pacientů.