Pevnost Carcassonne

Carcassonne(Cité de Carcassone) je opevněnéstředověkéměsto, dřívější jádrostejnojmenného města, které se nachází na jihuFrancievdepartementuAudearegionuLanguedoc-Roussillon, asi 70 km severozápadně odPerpignanu.
Opevněné město na pahorku na pravém břehu řekyAudepatří k nejzachovalejšímstředověkýmpevnostním městům v celéEvropě, proto bylo roku1997zařazeno na seznam kulturních památek organizaceUNESCO.
Pevnost Carcassonne je obklopena dvojitým systémem hradeb – vnější a vnitřní opevnění – v celkové délce přes 3 kilometry, s 52 věžemi strategicky rozmístěnými podél hradeb. Některé věže pochází ještě z římských dob, charakterické je pro ně použití římských cihel, půdorys ve tvaru písmene U a taškové střechy. Hradby jsou přerušovány opevněnými branami. Hlavními vstupy do města jsou Audská brána (Porte d’Aude) na západní straně a Narbonnská brána (Porte Narbonnaise) na východní. Ve městě se nachází několik významných staveb, včetněbaziliky svatého Nazaria a Celsa, románsko-gotického kostela s velkými vitrážovými okny a bohatě zdobenými kamennými reliéfy.
Uvnitř pevnosti se klikatí úzké uličky lemované tradičními středověkými stavbami, a v jejím srdci stojí Hraběcí zámek (Château Comtal), s padacím mostem, vnitřním nádvořím a dalšími obrannými věžemi. Směs románských, gotických a středověkých vojenských prvků činí Carcassonne pozoruhodným příkladem opevněné architektury.
Z města Carcassonne vede k pevnosti přes řeku Aude most ze 14. století, nazývanýStarý most (Pont-Vieux).
V6. století př. n. l.se na malém návrší nad říčkouAudeusadili iberštíKeltové. Jejich nadvláda neměla dlouhého trvání, protože již o tři století později se na tomto strategickém místě usadil jiný keltský kmen (fr. Les Volces-Tectosages) a založil zde galskéoppidum. Toto oppidum bylo nazýváno později ŘímanyColonia Julia Carcaso.
Roku122dobyli tuto oblastŘímanéa opevnění někdejšího oppida vylepšili.Stěhování národůje přimělo k tomu, aby v úpravách pokračovali, ve3. stoletíokruh hradeb zesílili a přistavěli několik věží. Podstatná část tohoto opevnění se zachovala do dnešní doby a tvoří vnitřní prstenec hradeb. Okruh sestává z třiceti věží galsko-římského typu s velkými okny, aby byl usnadněn bojoštěpy.
Římané ovládali region okolo Carcassonne až do poloviny5. století, poté padlo město do rukou západníchGótů. Hradní město zůstalo v jejich rukou až do roku725přesto, že se jeChlodvík I.pokoušel v roce509neúspěšně dobýt. V8. stoletíměsto obsadili Arabové, ale franský králPipin Krátkýje s pomocí západogótských kmenů roku759zapudil a Carcassonne se stalo franskýmlénem. Po smrtiKarla Velikéhose začalo s dělenímFranské říše. Město připadlo roduTrencavelůza jejichž vlády (1082–1209) dosáhlo nebývalého rozkvětu. Hrabě z Trencavelu nechal postavit na nejvyšším místě pahorku uprostřed hradního města opevněný zámek. Od zbytku opevnění byl oddělen suchým příkopem a chráněn pěti věžemi. Přístupu brání dvě padací mříže a okovaná brána, kterou musely kvůli znemožnění zrady obsluhovat alespoň dvě osoby.
V dobách tohoto nebývalého rozkvětu se v okolí rozšířilo katarské hnutí (Albigenští). Carcassonnský vikomtRaymond Roger Trencavel, (1185–1209) na svém panství tutoheresitrpěl a dokonce i ochraňoval. Avšak papežInocenc III.rozhodl v roce1208okřížové výpravěproti albigenským a město začalo obléhat vojsko severofrancouzských rytířů pod vedenímSimona IV. z Montfortu. Carcassonne, jehož opevnění bylo z velké části přes 1000 let staré, po 15 dnech padlo. Současně bylo dobyto sousední městoBéziers, které rovněž patřilo k vlastnictvíRaymonda Rogera Trencavela. Obyvatelstvo obou měst bylo kompletně zmasakrováno (20 000 obětí) a Simon z Montfortu kraj obdržel jako svéléno.
V následujících letech se o Carcassonne často bojovalo, trencavelští se je neustále snažili získat zpátky. Následkem toho bylo hospodářství regionu silně poškozeno a období kulturního rozkvětu vzalo za své. Konečně roku1240připadlo s konečnou platností francouzskému králi, který nechal celé okolí srovnat se zemí. Tímto se stalo Carcassonne základním prvkem obranného systému Francie na jeho jižní hranici sAragonem. Začleněním do oblasti královského vlivu se město začalo rychle rozvíjet a během následujících dvou století získalo svoji současnou podobu. Roku1262vznikl na levém břehu řeky novýměstys–La Bastide Saint-Louis. Zde se naplno rozvíjelo hospodářství a obchod, kdežto staré město sloužilo jako královská pevnost. Pomalu chátrající zeď byla zesílena a zajištěna druhou vnější hradbou a město získalo pověst nedobytnosti. Eduard z Woodstocku,Černý princměsto roku1355obléhal, ale protože si byl vědom nesmyslnosti svého počínání, nechal alespoň zapálit spodní město a s nepořízenou odtáhl. La Bastile však bylo okamžitě opraveno.
Popyrenejském míruroku1659byl k francouzské říši připojenRoussillona Carcassonne jako hraniční město ztratilo na významu. S nástupem nových válečných technik už nemělo smysl do hradního města investovat, a tak se opevnění pomalu rozpadalo.
V18. stoletíz něj byla už jenom zchudlá čtvrť, které hrozilo stržení, zatímco takzvané spodní město se dále rozrůstalo. Teprve architektViollet-le-Ducse spolu se spisovatelemProsperem Mériméeempostaral o rozsáhlou rekonstrukci a zachránil město i pro další generace obdivovatelů.
První sídliště na místě dnešního Carcassonne založiliKeltové. Z jejich řeči pochází i názevCarcaso.
Ale legenda zní mnohem zajímavěji. Podle pověsti obléhal Carcassonne již pátým rokemKarel Veliký. Městu pomalu docházely zásoby a obyvatelstvu nezbývalo nic jiného než se brzy vzdát. Hradní paní byla žena saracénského krále Balaacka, Carcas. Aby hrad zachránila, uchýlila se ke lsti. Z posledních zásob nechala vykrmit prase a když bylo dostatečně tlusté, shodila jej z hradeb přímo před Karla Velikého. Obléhatelé byli již sami na hranici vyčerpání a tak si při pohledu na vykrmené zvíře mysleli, že na hradě musí být jídla víc než dost. Zdrceně se tedy obrátili na cestu k domovu. Rozradostnělá tímto úspěchem nechala paní (lady) Carcas znít všechny městské zvony. Karlovo vojsko si na odchodu jenom povzdechloDame Carcas sonne, což znamenáPaní Carcas zvoní. A tak přišlo Carcassonne ke svému jménu.