Dragon Ball

Dragon Ball(japonskyドラゴンボール,Doragon Bóru) jejaponskámanga, kterou napsal a ilustrovalAkira Torijama, který tak navázal na své předchozí úspěšné díloDr. Slump.
Dragon Ball vydávalo nakladatelstvíŠúeišav časopiseŠúkan šónen Jumpod roku 1984 až do roku 1995. Všech 519 kapitol později vyšlo samostatně ve formátutankóbonv celkem 42 svazcích.
Příběh je inspirován starýmčínskémdílemCesta na západa sleduje život hlavního hrdiny Son Goka od dětství až do dospělosti. Díky svému úspěchu byl Dragon Ball adaptován do třítelevizních seriálů, sedmnáctifilmů, třítelevizních speciálůa množstvívideoher. Dragon Ball je celosvětově rozšířeným kultem i mnoho let po zakončení originální série a řadí se mezi ikony japonského umění a komiksu. V roce 2009 byla premiéra hraného filmuDragon Ball Evolutiona od dubna se vysílá nová verzeDragon Ball Zpod názvemDragon Ball Kai.
Příběh vypráví o chlapci s opičím ocasem, kterého našel mistr bojových umění Son Gohan, žijící v lese v horách poblíž hory Paozu. Son Gohan dal chlapci jméno Son Goku podle oblohy, protože chlapec dočista spadl z nebe (Goku je odvozenina od slova nebe, nebeský).
Dědeček ho naučil všechno, co sám znal z bojových umění (základem bylokung-fu), a poté, co zemřel, žil chlapec v horách sám. Ve věku dvanácti let se při cestě z ryb setká s dívkou z města, Bulmou, která je na stopě záhadným Dragon Ballům. Jsou to křišťálové koule, kterých je celkem sedm a jsou roztroušeny různě po světě. Mají oranžovou barvu a uvnitř červené hvězdičky, v každém Dragon Ballu určitý počet od jedné do sedmi. Podle hvězdiček mají taky své vlastní jméno tvořené stylem: číslo, hvězda, koule. Tzn. že Dragon Ball např. s pěti hvězdami bude pětihvězdičková koule nebo pětihvězdičkový Dragon Ball.
Bulma u Son Goka doma zjistí, že vlastní čtyřhvězdičkový Dragon Ball, o kterém si Goku myslí, že je v něm uložena duše mrtvého dědečka, a vyděsí se, když mu Bulma ukáže, že sama vlastní dva Dragon Bally.
Bulma vypráví, že jeden z nich našla na půdě a že když pátrala po jejich původu, zjistila, že podle jedné legendy jich má být sedm, roztroušených po celé planetě. Pokud je sesbírá jeden člověk, může kouzelnou formulí vyvolat dračího boha Šenlonga, který mu splní jakékoliv přání. Po menším přemlouvání se dvojice vydává na cestu, kde potkávají spoustu přátel i nepřátel. Později zjistí, že nejsou jediní, kdo pátrají po Dragon Ballech, a že se jejich moc dá ošklivě zneužít v rukou člověka lačnícího po moci a bohatství.
Jejich první nepřítel je císař Pilaf, který chce pomocí Dragon Ballů ovládnout svět. Předhánějí se spolu ve sběru Dragon Ballů, a protože každý jich chce všech sedm, často se střetávají na různých místech a v soubojích. Hlavní dvojice později potkává pouštního banditu Jamču a jeho kočku Puar, která umí měnit tvar, prase Ólong, které také dokáže změnit svůj vzhled, krále Oxe z Ohňové hory a jeho dceru Či-Či, nebo také perverzního mistra bojových umění Rošiho, přezdívaného želví poustevník, který později trénuje Gokua a jeho budoucího nejlepšího kamaráda Kuririna.
Dragon Ball byl napsán a ilustrovánmangakouAkirou Torijamou a posléze vycházel od roku 1984 v magazínuŠúkan Šónen Jumppo jednotlivých kapitolách. Celá série skončila na přání autora v roce 1995, protože se cítil unavený a zničený z 15 let práce, kterou Dragon Ballu věnoval. Dokonce se nechal slyšet, že chtěl Dragon Ball ukončit už dřív, po souboji s Cellem, ale tlak fanoušků a přemlouvání šéfredaktora časopisu Akiru přiměli, aby na komiksu pracoval dál.
Od roku 1985 do roku 1995 také Dragon Ball vycházel v knižní podobě jakotankóbons celkovým počtem 42 svazků. V roce 2004 znovu vyšla celá série, přepracovaná do formátukanzenban, který je oproti tankóbonu větší, a proto má tato série jen 34 knih. Navíc také obsahuje bonusový materiál, který dodělal sám autor. Jsou to například úplně nové ilustrace na obaly, nový přepracovaný závěr série a barevné verze několika stran.
Dále pak vyšly encyklopedie Daizenšú, čítající 10 knih s materiály a ilustracemi od samotného autora a týmu animátorů, kteří se podíleli na seriálu. Knihy popisují všechny postavy, místa, lokace, útoky, fakta, ale dokonce i věci ze zákulisí, jako návrhy postav a dějů v příběhu po rozhovory a vysvětlení veškerých situací. Knihy pokrývají původní komiks, ale takételevizní seriálvčetně filmů a speciálních snímků a předmětů. Vyšla i encyklopedie k sériiDragon Ball GT, pod názvemDragon Ball GT Perfect Files1 a 2, ale na té už se autor nepodílel, kromě některých materiálů v encyklopedii, které pochází z doby výroby série GT.
Akira Torijama také parodoval sám sebe a svou sérii Dragon Ball další krátkou manga sérií,Neko Majin Z, ve které paroduje postavy a svět Dragon Ballu. Hlavní postavou je kočka Neko Majin, oblečená jako Son Goku, pro niž je nejdražší na světě figurka Son Goku ze sběratelské edice a je ochotna pro ni položit i život.
Autor se také setkal s některými z dalšíchmangaků, aby dali dohromady tzv.crossover, tedy propojení dvou nebo více příběhů do jednoho. Například propojeníDragon BallaOne Piece, kdy Torijama spolupracoval s tvůrcem One Piece a fanouškem Dragon BalluEiičiró Odou.
Dragon Ball byl dva roky po vydání komiksu převeden společnostíTóei Animationi na televizní obrazovky, kde následně pokračoval spolu s mangou. Premiéra seriálu byla 26. února 1986 naFuji TVvJaponsku. Seriál běžel pod titulemDragon Ballaž do roku 1989, kdy na něj navázala novější sérieDragon Ball Za po jejím konci v roce 1996 třetí pokračování série pod názvemDragon Ball GT.
Dragon Ball v televizi běžel v době, kdy ještě manga vycházela, i přesto se televizní adaptace držela své předlohy. Existují však malé odchylky od původního příběhu. To bylo způsobeno především tím, že jeden dílanimeběžně trvá 20 minut a tvůrci seriálu v něm měli zpracovat přibližně 15 stran mangy. Často se tak stávalo, že v seriálu přibyly dialogy, postavy či souboje, které se v manze neobjevily. U většiny těchto změn a nových postav byl přítomen autor mangy, který novinky vymýšlel i schvaloval.
Dragon Ball(japonskyドラゴンボール,Doragon Bóru) byla vysílána v letech 1986 až 1989 a čítá 153 dílů. Vypráví o Son Gokovi od jeho dětství až do jeho rané dospělosti, kdy mu je 19 let.
Tato série pokrývá 16 knih mangy z celkových 42. Celá série se dělí ještě na tzv. ságy, pojmenované podle situace, období nebo nepřítele, se kterým se hrdinové v daných dílech potýkají.
V Japonsku se ságy dělí následovně:
A ve zbytku světa takto:
Dragon Ball Z(japonskyドラゴンボールZ(ぜっと,Doragon Bóru Zetto) začíná tam, kde končí první série a pokrývá zbylých 26 knih komiksu až do konce. Seriál běžel v letech 1989 až 1996 a čítá 291 dílů. Vypráví příběh o Son Gokovi v dospělosti a jeho dětech.
Tvůrci se rozhodli rozdělit Dragon Ball na dvě části přidáním písmena Z i přesto, že manga je až do konce pouze Dragon Ball. Vysvětlují to tak, že souboje jsou zde tvrdšího rázu, příběh se najednou stává složitějším, když zjišťujeme, že Son Goku vlastně není člověk a opravdu přišel z nebes, a že ve vesmíru je mnohem větší zlo, než se kterým se dosud potkal na Zemi. Také se objevují složitější zápletky než v první sérii. Přídavek Z k původnímu názvu vysvětluje sám Akira Torijama tak, že je to poslední písmeno abecedy a Dragon Ball Z pokrývá původní mangu od poloviny do závěrečné části.
V Japonsku se Dragon Ball Z dělí na následující ságy:
A ve zbytku světa takto:
Dragon Ball GT(japonskyドラゴンボールGT,Doragon Bóru Dží Tí) je pokračování předchozích dvou sériíDragon BallaDragon Ball Z. Tato série není vůbec založena na manze, protože ta skončila tam, kde Dragon Ball Z. Zjevně marketingový tah nebo nespokojenost fanoušků s koncem velmi populární série, která měla plně neuzavřený konec, přimělo Tóei Animation ve spolupráci s nakladatelstvímŠúeišav Dragon Ballu pokračovat. Tato série běžela jen mezi lety 1996–1997 s celkovým počtem 64 dílů. Důvodem může být neúspěch ve srovnání s originální sérií neboúctak autorovi originální série, ke které nejspíš nechtěli přistavit konkurenta.
Tato série vypráví příběh pozdní dospělosti hrdiny Son Goku, který je svým starým známým nepřítelem, Císařem Pilafem, změněn zpátky na dítě pomocí Dragon Ballů, které se však liší od těch předchozích a jsou označeny jako původní, které byly stvořeny ještě před těmi klasickými. Jsou červené a mají černé hvězdy a po vykonání přání se rozletí do všech koutů vesmíru a pokud nebudou sesbírány zpět na Zemi, planeta vybuchne. Odtud tedy přípona GT – Grand Tour, velká výprava, protože hrdinové letí na výpravu do vesmíru, aby našli Dragon Bally a zachránily planetu Zemi.
I přes tvrzení fanoušků, že Akira Torijama nemá co dočinění se sérií GT, to není pravda. Přímo se podílel na designech klíčových postav a jako konzultant a poradce u příběhu. V jednom rozhovoru na otázku, jaký má názor na Dragon Ball GT odpověděl:Je pravda, že GT nevychází z mojí původní série, ale zachovává ducha a atmosféru původního Dragon Ballu. A to je pro mě hlavní.
Ságy v Dragon Ball GT:
Dragon Ball Kai(japonskyドラゴンボール改「カイ,Doragon Bóru Kai) byl ohlášen společností Tóei Animation na duben roku 2009 jako re-run (opakování) upravené verze původní série Dragon Ball Z. Seriál byl nově nastříhán a HD remasterován novou digitální technologií pro Japonskou televizi u příležitosti 20. výročí uvedení série Dragon Ball Z. Na sérii bylo provedeno spousty změn a vylepšení, například tyto:
Nově se objevila rekapitulace života Son Goku z předešlé série Dragon Ball od dětství až po souboj s Ma-Juniorem (Piccolo) na Tenkaiči Budokai. Dále příběh tradičně začal Saija-džin ságou, ale držel se více originálního příběhu Akiry Torijamy s flashbacky z TV speciálu o otci Son Goka, Bardockovi. Díky nové digitální technologii byl záběr roztáhnut do stran s překresleným pozadím, takže v záběru vidíme to, co v seriálu, ani jeho dalších remasterovaných verzích nikdy vidět nebylo.
V Dragon Ballu je veliké množství postav, ale dějová linie se stále točí kolem několika hlavních postav, se kterými se známe od prvních dílů seriálu. Tato sestava se v průběhu série mění a některé postavy přibývají. Postavy z první ságy série Dragon Ball, jsou skoro všechny inspirovány podle staré Čínské knihyCesta NaZápad. Většinu druhé série, Dragon Ball Z, nás provází 8 nejsilnějších bojovníků v čele se Son Goku a tato skupina je známá jakoZWarriors!. Akira Torijama je znám svým všudypřítomným smyslem pro humor a jeho zvykem je vymýšlet postavám v manze jména podle přesmyček. V Dragon Ballu má každá skupina postav určité téma, podle kterého mají charaktery v této skupině utvořena jména.
Tady je seznam a krátký popis několika klíčových postav + význam jejich jména utvořeného přesmyčkou názvu nebo slova:
Hudbu k televiznímu seriálu skládal japonský hudebník Šunsuke Kikuči. V průběhu let byly vydány a dodnes jsou vydávány soundtracky k seriálu i filmům na vinilech a CD u společnostiColumbia Records. Nejznámějšími skladbami Šunsuke Kikučiho je znělka k sérii Dragon Ball a Dragon Ball Z (Makafušigi Adventure), ostatní dvě (Čala-Head-Čala, We Gotta Power) složil Kendži Jamamoto a jsou zpívané předními japonskýmiJ-popovýmivokalisty, Hiroki Takahašim a Hironobu Kagejamou. Dále začaly hudbu k seriálu doplňovat různé kompilace, které obsahovaly tzv.image songs(skladby, které neměly přímou spojitost se seriálem nebo se v něm neobjevovaly – až na několik výjimek – ale vyšly na albu k seriálu a měly vokální podobu). Každá kompilace byla k těmto skladbám doplněna i úvodními a závěrečnými znělkami k dané sérii. Dále tu máme ještě soundtracky a kompilace, které obsahují hudbu z her s tematikou Dragon Ballu.
Hudebnímu doprovodu k Dragon Ball hrám jasně kraluje skladatel Kendži Jamamoto, který až na jednu výjimku (Dragon Ball Z Gaiden) složil hudbu zatím ke všem hrám, které dodnes v Japonsku vznikly.
Kapitolou samou o sobě je americká verze dabingu. Nejenže byly kompletně změněny dialogy, ale i podkladová hudba.
Když byl Dragon Ball Z v USA vysílán poprvé v roce 1995 pod taktovkou společnosti Saban, nahrál hudbu k prvním padesáti dílům Shuki Levy, který také skládal hudbu například doPower Rangers(Strážci vesmíru).
Když v roce 2001 seriál převzala společnost Funimation, neopustila nápad s americkým hudebním skóre a soundtrack ke zbylým dílům nahrál v USA, Bruce Faulconer. Později nahrál skóre i k prvním padesáti dílům, které měly naprosto odlišné skóre od Shuki Levyho.
Pouze v US dabingu série Dragon Ball byla zanechána originální japonská hudba od Šunsuke Kikučiho.
Všechny série Dragon Ballu provázejí také filmy, které byly v Japonsku a jiných zemích určeny pro promítání v kinech nebo speciálně pro prezentační akce zaměřené na mangu a anime.
Dohromady je to 18 filmů a 4 televizní speciály, které se vysílaly souběžně se seriálem. Televizní speciály pokrývají úseky příběhu, které se neobjevily v seriálu (O otci Son Gokou, Bardockovi nebo o Budoucnosti Trunkse, než přišel do minulosti.), ale samotné filmy do dějové linie seriálu nijak nezapadají, pouze využívají postav a stejných období jako v seriálu + se objevují nové postavy, které jsou k vidění pouze ve filmu (Výjimkou je nyní nejnovější film Battle of Gods, který je potvrzen samotným autorem, že patří do příběhu). Na designech a nápadech se také podílel autor originální série.
Názvy filmů v seznamu dole jsou uvedeny v originálních názvech přeložených z japonštiny do angličtiny.
Dragon Ball byl vysílán ve více než čtyřiceti zemích světa. Nejzajímavější je asi americká verze Dragon Ballu, která má sestříhané díly, rozsáhlou retuš a cenzuru. Hlavně má úplně jinak napsané dialogy a dokonce i vlastní hudbu.