Sicílie (ostrov)

Sicílie(italskyIsola di Sicilia,sicilskyLa Sicilia) jeitalskýostrov veStředozemním mořitvořící spolu s okolními malými ostrovy autonomní regionSicílie. OdApeninského poloostrovaje oddělenMessinskou úžinou, která je 3kmširoká. Svojí rozlohou jde onejvětší ostrovItáliea takénejvětší ostrovStředozemního moře.
Největší středomořský ostrov se svou rozlohou 25 426 km² zabírá 8,4 % rozlohy Itálie a je asi 3× menší než Česká republika. Pobřeží má délku okolo 1 000 km. Na Sicílii se nachází čtyři pohoří. Prvními jsou Sicilské Apeniny, které se rozkládají podél severu ostrova odMessinskéúžiny až po řekuTorto. Sicilské Apeniny tvoří tři samostatná pohoří (od východu):Peloritani,NebrodiaMadonie. Jejich nejvyšší vrcholy dosahují 2 000 m n. m. Druhý masiv se nalézá na západě ostrova a třetí, ve tvaru ohnutého luku, se nachází ve střední části ostrova. Čtvrtým je masiv samotnéEtny.
Povrch Sicílie je hornatý. 62 % zabírá kopcovitá krajina, dalších 24 % tvořípohořía jen 14 % zbývá na nížiny. Nejúrodnější část země se rozkládá meziEtnouaSyrakusamia její rozloha se blíží 430 km². Na západě ostrova vprovinciiTrapanije velmi úrodná půda vhodná pro pěstovánívinné révy.
Největšími řekami jsouSalsoaPlatani, ale v létě téměř vysychají. Podnebí na Sicílii je typicky středomořské. Léto je horké, zima krátká a mírná s občasným deštěm. Například vSyrakusáchje průměrně 130 slunečných dnů za rok. Průměrná teplota je na Sicílii 17°C.
Sicílie prošla dlouhou a trnitou cestu k podobě, ve které ji můžeme nalézt dnes. Prvními historicky doloženými obyvateli Sicílie byli od3. tisíciletí př. n. l.domorodíSikanové. Národ, svými zvyky se podobajícíamerickýmindiánům, žil v počátcích na celé ploše ostrova, ale pod náporem dalších vln osídlení byl nucen přesunout se dolesů. V jejich životech hrálo velmi významnou rolináboženství, které bylo orientováno na živočišnou říši.
Po 1 700 letech sikanské vlády na ostrov připluli noví osadníci,Sikelové(Sikulové). Ti byli národem o něco rozvinutějším a na rozdíl od Sikanů, kteří se živili převážně lovem, si obživu zajišťovali zemědělstvím. Postupem času se jim podařilo původní sikanské obyvatelstvo vytlačit převážně do lesů a hornatých oblastí. Třetím významným sicilským národem ve starověku byliElymové, pocházející původně zAnatolievMalé Asii. Postupem času se tento národhelenizoval. Jedním z nejvýznamnějších politických center Elymů bylo městoSegesta.
V8. století př. n. l.se na Sicílii dostala dvě velmi silnástarověkáimpéria. Byla to alianceřeckýchměstských států,které založily města jako Zanklé (Messina),Naxos,Akragás,GelaneboSyrákúsy. Druhými osadníky byliFéničanézKartága. Tento národ největších mořeplavců a průkopníků námořního obchodu své doby založil na Sicílii městoPalermo. Centrem jejich obchodu se však později stalo město Kartágo. Roku480 př. n. l.ve velké námořní i pozemní bitvě aliance sicilskýchřeckýchměst porazila Kartágince a stala se vládcem velké části ostrova. Většina řeckýchtyranůna Sicílii byla po tomto vítězství podřízena syrakuskému tyranoviGelónovi. Následující kartaginský odvetný útok na Sicílii byl částí dlouho připravovaného plánuperskéhokráleXerxa I., jež chtěl tímto manévrem zabránit tomu, aby sicilská města přispěchala na pomoc mateřskému pevninskému Řecku proti vpádu Peršanů. Perský plán však na všech frontách selhal a po prohrané námořníbitvě u Salamínymuseli Peršané utéci zpět doMalé Asie.
V letech264–241 př. n. l.bojovalo Kartágo sŘímským impériemv1. punské válce. Výsledkem této války byl i přesun Sicílie do správy Říma. Tady začíná šest století vlády Římského impéria na Sicílii, která byla Římu neocenitelnou předsunutou základnou během2. punské války, v které nakonec porazil Kartágo. Řím spravoval Sicílii až do roku440, kdy byla dobytaVandaly, kteří předtím vytlačili Řím i z jeho držav vseverní Africe. V roce479zaútočil na ŘímostrogótskýkrálTheodoricha za dva roky dobyl Sicílii, kterou v tu dobu Vandalové pronajaliitalskémukráliOdoakerovi. Theodorich poté začal platit Vandalům stálý tribut za dohodu o neútočení.
Roku535vyslalbyzantskýcísařJustiniánsvou armádu, aby znovu získala Sicílii pod vládu tehdy už Východořímské neboli Byzantské říše. Po získání vlády nad Sicílií zde Byzantská říše vládla po tři století.V době rychlého šířeníislámupo zemích severní Afriky aBlízkého východunezůstala ani Sicílie, ležící přes moře, stranou saracénských zájmů. PrvníArabovése na Sicílii vylodili v roce655a přijeli zDamaškuvSýrii. Později zaútočil další arabský kontingent naSyrakusya v roce827Saracénize severní Afriky začali mohutnou invazi na Sicílii. Za dva roky získali Arabové pod svou kontroluAgrigentoa další města, ale Syrakusy odolaly. V roce831se na severozápadě ostrova vylodila mnohem silnější arabská armáda plující zPyrenejského poloostrova. V prvním roce dobyliPalermo, v roce843Messinua získali kontrolu nad úžinou mezi Sicílií aApeninským poloostrovem. Poslední sicilská výspa, Syrakusy, padla roku877. Arabové tedy dobyli celou Sicílii během 50 let.
Dalšími vládci Sicílie se staliNormané, kteří započali válku v roce1060pod vedením bratří d’Hauteville. Měli svolení a dobrozdánípapežek vytlačení Arabů z ostrova. Po 30 letech bojů se Normané stali neomezenými vládci na ostrově a v roce1130udělil papež Sicílii v lénoRogeru II., ten pak ke svému ostrovnímu království připojil i pevninskou část jižníItáliea stal se prvnímsicilským králem. Normanští králové dědili titul sicilského panovníka po tři generace, nežVilém III.zemřel bez následníka. Na trůn pak usedl manžel dcery Rogera II.Konstancie,Jindřich VI.,císařSvaté říše římské. Jejich následníkem se stal synFridrich I.
Roku1266se vyhrotil spor mezi Normany a papežem, který vedl k vyslání armády vedené Karlem I., vévodou z Anjou, na Sicílii. Nejasných poměrů využilaragonskýkrálPetr III. a Sicílii dobyl. Jako nezávislé království, které spravovali příbuzníkrále aragonského, vydržela Sicílie až do roku1409, kdy byla připojena kAragonii. Po krátké době vládysavojskéahabsburskédynastie Sicílie v roce1734vstoupila do aliance sKrálovstvím Neapolským. V roce1816se obě království spojila pod názvemKrálovství obojí Sicílie.
KItáliibyla Sicílie připojena v roce1860Giuseppem Garibaldim. Obyvatelstvo ostrova neneslo připojení k Itálii příliš dobře a podnikalo časté rebelie, které však byly vždy rychle a důsledně potlačeny. Mnoho Sicilanů se proto i kvůli zhoršující se hospodářské situaci rozhodlo vystěhovat do zámoří, především doUSA, kde vznikly fungující sicilské čtvrti v široké oblasti New Yorku nebo Chicaga. Na konci19. stoletízačala svůj vliv na sicilském území budovatCosa Nostra, která právě přesahovala až do USA, kde se vytvořila mafie, která se svou mocí prosadila i do tamější politiky. Zadruhé světové válkystála Sicílie, coby součást Itálie, na straně nacistickéhoNěmecka. Byla jeho základnou pro akce veStředomoří. V roce1943byla osvobozenaspojeneckýmvojskem. I vlivem mafie, která chtěla zlepšit svou pověst spoluprací s USA, se američtí a britští vojáci vyloďovali na italské pevnině právě odsud. Vliv mafie zůstal silný i v pozdějším demokratickém období, ale ostrov se začal rychle modernizovat. Velký vliv má zdejší těžba ropy a zemního plynu.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuIsola di Siciliana italské Wikipedii.