Koledování

Koledováníčikoledaje vlidové kultuřeobřadníobchůzka spojená s různými zvyky jako je vybírání darů, zpěv nebověštění. Připadá především navánoční dvanáctidenní, ale také namasopustaVelikonoce, a jeho kořeny nejspíše souvisí s předkřesťanskými oslavaminového roku. Obsahuje tak prvky které lze spojit s oslavami zimního slunovratu, jako byly římskéSaturnálienebo slovanskýKračun, s oslavami Nového roku jako byly římskélednové kalendy, ale i s jarními svátky spojenými s počátky zemědělských prací.V křesťanské lidové kultuře bylo novoroční koledování nejspíše také rozprostřeno v důsledku proměny obřadního kalendáře do podoby s dvěma významnými svátky, Vánocemi a Velikonocemi, odpovídajícím starým datům nového roku.
Přeneseně se pak slovem koleda označujejakákoliv vánoční píseň. Pochůzky podobné českému koledování jsou známy i z dalších slovanských zemí, Maďarska, Rumunska nebo Řecka, v anglicky mluvících zemích na Vánoce probíhá takzvanýmummering, zatímco na Halloweentrick-or-treating..
České slovo koleda a jeho slovanské protějšky, například srbochorvatskékòledanebo ruské коляда́ (koljada), vychází pravděpodobně z latinskéhocalendae„kalendy, první dny v měsíci“. Alternativní výklady ho spojují s latinskými výrazycollecta„almužna, dávka“,colere„uctívat“, písní Collaudemus Christum regem „Chvalme Krista krále“, s výrazemkolednání„klekání“, skol jeda„kolemjdoucí“, ruským коло́да (koloda) „kláda“ nebo s indickým božstvem jménem Kalanda.
V Česku tradičně koledování probíhalo především během vánočního dvanáctidenní, konkrétně naŠtědrý večer,svatého Štěpána,Nový rokaTři krále, ale kromě toho také oVelikonocíchčimasopustu, nasvatého Řehoře(12. března),svatojánská noc(24. června) asvatého Martina(11. listopadu). Obchůzky měly jak magický tak sociální význam, na řehořskou koledu učitelé a žáci získávali peníze na živobytí. Dokud byly takové funkce živé koledovali zpravidla dospělí: pastýři,ponocní, kněží, kostelníci, zvoníci, a podobně; když ale víra v magickou moc koledování zanikla převzala zvyk z velké části mládež. Koledování učitelů bylo také omezenojosefinskými reformami.
V21. stoletíje koledování omezeno prakticky jen naVánoceaVelikonoce, ale v minulosti se tento zvyk týkal více svátků. Například nasvátek svatého Řehoře12. března, především ve městech, spadala obřadní obchůzka, která se vyvinula ze středověkých žákovských her, na březen či duben také připadáSmrtná neděle, při které byla prováděna povynášení Smrtitaké obchůzka s lítem. Velikonoční koledování, zvané taképomlázka, spadá především naVelikonoční pondělía zahrnuje obchůzku chlapců po domech spojenou s šleháním dívek pomlázkami, za kterou dostávají od obyvatel navštívených obydlí dary, též zvané pomlázka, tvořené předevšímkraslicemiale i vejci nezdobenými. S pomlázkou jsou spojeny i různé veršovaná přání apolévání vodouči voňavkou.
Po Velikonocích koledování utichalo až do Vánoc, kdy byl koledováním typický předevšímsvátek svatého Štěpána. Vestředních Čechácha naČeskomoravské vrchoviněse koledovalo také naNový roka to s ozdobenýmtrnkovýmprutem. Ještě v 21. století je pak živátříkrálová obchůzka6. ledna.
Kromě koledování jsou v české lidové kultuře i další obřadní pochůzky podobného rázu, které ale nejsou označovány jako koledování:mikulášská pochůzkanebo průvodylucek,barborekapercht.
V anglickém prostředí odpovídá českému koledování vánoční tradice označovaná jakomumming, která pronikla i do Spojených států a Kanady. V rámci tohoto zvyku jeden či více maskovaných účastníků v přátelské až bouřlivé atmosféře vstupují do domácností, zpívají a tančí. V pozdním středověku a renesanci v domech často probíhalahra v kostky, současná podoba v kanadskémNewfoundlanduzase zahrnuje hádání identity maskovaných koledníků. Podle středověkého zvyku mummeři mlčeli, na Newfoundlandu při mluvení vdechují namísto vydechování, jiné zprávy hovoří o hučení či broukání, anglickymurmuring, obecně tedy odmítají mluvit „normálně“. Účastníci někdy tvoří průvod a navštíveným domácnostem přejí štěstí, přičemž na oplátku dostávají dary, což může přecházet až v žebrání.
Kolední zvyky v balkánských zemích, Rumunsku, Maďarsku a na Ukrajině jsou si vzájemně podobné, ač označení koledníků se liší: příkladem jsou výrazyceata(Karpaty),eskari(bulharští Makedonci),surovaskari(východní Bulharsko),koledari(Srbsko a západní Bulharsko),regős(Maďarsko) nebokoljadnyky(Ukrajina). Koledování probíhá na přelomu starého a nového roku a věnují se mu tradičně mladí muži, kteří se maskují a zpívají písně. Během svých obchůzek přejí bohatství a v domácnostech, kde toho roku někdo zemřel, zpívají smuteční písně, za odměnu dostávají jídlo, někdy i peníze. Balkánské a východoevropské koledování se kromě přelomu roku odehrává také na jaře. Příkladem jsou takzvanícalusaritak sice mezi makedonskými Rumuny koledují mezi 1. lednem a Třemi králi, ale v samotném Rumunsku se mu věnují narusalie, tedy naletnice. V Řecku koledníci splývali se zlovolnými podsvětními bytostmi zvanýmikallikantzaroi.