Suchoj Su-57

Suchoj Su-57(ruskyСухой Су-57, vkódu NATO:Felon) je jednomístnýdvoumotorovýproudovývíceúčelovýstíhací letounse schopnostmistealth, navržený k vybojování vzdušné převahy a k bitevním úkolům.Letoun je výsledkem projektuPAK FA(ruskyПАК ФА,Перспективный авиационный комплекс фронтовой авиации,Perspektivnij aviacionnij komplex frontovoj aviacii), což je programruského letectvapro stíhací letoun páté generace. Původní označení firmySuchojpro letoun jeT-50. Su-57 je zamýšlen jako nástupce letounůMiG-29aSu-27a měl by být prvním letounem v ruském vojenství se schopnostmistealth. Disponovat by měl schopnostmi jako jesupercruise, dále jakousi „supermanévrovatelností“ a pokročilejší avionikou, která by měla překonávat předchozí generace stíhačů, stejně jako pozemní nebo námořní obranné vybavení.I pokud budou dodrženy neustále odkládané dodávky sériově vyrobených strojů, jejich počet bude ve srovnání s již realizovanou výrobou konkurenčních strojů zaostávat o celé řády.
Prototypy a počáteční sériové stroje budou dodány s modernizovanou variantou motoruAL-31F, který používají letouny Su-27, zatímco se v současné době vyvíjí nová generace motoru. Předpokládaná životnost či délka služby strojů je 35 let.Prototyp stroje Su-57 poprvé vzlétl v lednu 2010, první sériový Su-57 převzalyVzdušně-kosmické síly Ruské federacev prosinci 2020.Avizované dodávky strojů však nadále provází opakované odklady a problémy.Roku 2025 média informovala, že prvním zahraničním kupcem letounu jeAlžírsko.
T-50by měl být letoun „střední třídy“ s váhou okolo 30 t (lehký PAK FA má mít 14 t). Pohánět by ho měly 2 motory typu AL-41F1 s měnitelným vektorem tahu (technologie KLIVT) a jeho rychlost by se měla pohybovat okolo 2–2,2Ma. Motory by měly mít maximální tah 152 kN. Možné je též použití motoru R145M-300 s tahem okolo 160 kN. Palubníradarbude nově vyvíjená varianta IRBIS nebo ŽUK (N050?), se schopností sledovat 32 cílů a „pálit“ na 8. Maximální dosah 400 km, cíle Stealth do 70 km.
Letoun se vyznačuje charakteristikamistealthjako mají napříkladF-22aF-35. Nové druhy výzbroje – modernizovanéR-77(изд. 180) a modernizovanéR-37(изд. 810).
Charakteristika letounu stealth je ovšem diskutabilní. Dle dostupných zdrojů je odrazivost letounem Su-57 jen o málo lepší, nežF/A-18E/F Super Hornet, který je definován jako radary obtížné zjistitelný.V praxi to tedy znamená, že zatímco současná nejvýkonnější radarová technika je schopna západní letouny F-22 a F-35 zjistit na vzdálenost cca 25–30 km, letoun Su-57 na cca 150 km (pro srovnání letoun F-15 je zjistitelný na cca 550 km, F-18 Super Hornet na 250 km).
První vzlet prototypu byl původně oznámen v letech 2008/9. Dle posledních informací se na financování projektu budou podílet i indické firmy. První zkušební let prototypu se uskutečnil v pátek 29. ledna 2010 z letištězávodu v Komsomolsku na Amuruv délce cca 45 minut, řekla televizi Rossija mluvčí společnosti Suchoj.
Su-57 měl sloužit jako základ pro další letoun páté generaceSuchoj/HAL FGFA, vyvíjený společně firmami Suchoj aHindustan Aeronautics Limited(HAL) proindické letectvo.V dubnu 2018 bylo ale oznámeno, žeIndiez programu odchází. Po letech jednání, zpožďování a zápasení s Ruskem byla Indie pokrokem projektu zklamaná. Také schopnosti Su-57 nenaplnily očekávání, přičemž jedním z hlavních problémů je nedostatečná stealth schopnost stroje Su-57.
V červnu 2019 ruské letectvo objednalo 76 víceúčelových letadel Suchoj Su-57, s termínem dodání do roku 2028. První letoun měl být dodán do konce roku 2019,ale nakonec ho letectvo obdrželo až na konci roku 2020.
Suchoj Su-57 je vybaven unikátní radarovou soustavou S121 složenou z hlavního palubníhoradiolokátorua 4 menších radiolokátorů, umístěných po bocích v přední části trupu a v náběžných hranáchkřídel.
Základ tohoto systému tvoří výkonný radiolokátor NIIP Otakar N050 s nepohyblivou plošnou fázovou anténou a elektronickým snímáním (AESA), který sestává z více než 1 500 samostatných přijímacích a vysílacích modulů, pracujících v kmitočtovém pásmu X (8 –12 GHz). Dokáže současně sledovat až 32 vzdušných cílů a útočit na 8 z nich. Zorný úhel tohoto radiolokátoru představuje 240 stupňů. Poprvé byl představen na airshow MAKS v roce2009. Jedná se o druhý ruský palubní radiolokátor typu AESA (prvním byl radiolokátor Žuk-AE od společnosti Fazotron, vyvíjený proMiG-35).
Kromě hlavního radaru je stroj vybaven dalšími 4 radary. Dva malé radary umístěné v přední části trupu slouží ke sledování situace po bocích letadla a zásadním způsobem rozšiřují zorný úhel celé radarové soustavy. Stejně jako hlavní radiolokátor jsou i tyto určeny pro kmitočtové pásmo X. Další dva radary jsou umístěny v náběžných hranách křídel. Pracují v kmitočtovém pásmu L (1–2 GHz) a slouží k detekci letadel typustealth(s nízkou pravděpodobností odhalení).
Původně se počítalo s ještě jedním radiolokátorem pro zadní polosféru, avšak od tohoto řešení se upustilo. Hlavním důvodem byly pravděpodobně problémy s celkovou integrací a zvýšené náklady.
O pohon letadla se starají dva novémotory5. generace Saturn-Ljulka AL-41F1 (Izdelije 117) s měnitelným vektorem tahu, umožňující let nadzvukovou rychlostí bezpřídavného spalování(tzv.supercruise). Každý motor dokáže vyvinout maximální tah 147 kN.
Vzhledem k tomu, že v době letu prvního prototypu (T-50-1) ještě nebyly tyto pohonné jednotky k dispozici, byly do tohoto letadla nainstalovány motory AL-41F1A (Izdelije 117S) s tahem 142 kN. Tyto motory jsou původně určeny pro letadla Su-35S (známé také jako Su-35BM), což jsou modernizovanéSu-35s měnitelným vektorem tahu. Motor AL-41F1A je odvozen ze staršího motoruAL-31F, který pohání Su-27.
Pro sériové stroje se vyvíjí motor pod názvem (изд. 30) s výkonem 176 kN.
První let letadla s prototypovým označením T-50-1 se uskutečnil29. ledna2010ráno vKomsomolskuv kokpitu se zkušebnímpilotemSergejem Bogdanem. Samotný let trval 47 minut.Následně dostal prototyp kamuflážní nátěr, složený z bílé barvy na centrální části trupu a řadou, doplněný o odstíny šedé na ostatních částech letadla. Druhý let prototypu v trvání 57 minut se uskutečnil12. února2010.Třetí let proběhl následující den. Pak bylo letadlo převezeno do oblastiŽukovskijuMoskvy. První let na nové základně se uskutečnil29. dubna2010. Délka letu byla 39 minut.
Druhý prototyp (T-50-2), který byl již vybaven optoelektronickým systémem, vykonal svůj první zkušební let3. března2011. Stejně jako u prvního prototypu se let uskutečnil z letecké základny v Komsomolsku na Amuru. Letadlo pilotoval opět Sergej Bogdan. Let trval 44 minut.
Letové zkoušky prvních dvou prototypů probíhaly v roce 2011 velmi intenzivně.3. listopadu2011 se uskutečnil v pořadí stý let tohoto letadla.
Třetí prototyp byl zalétán22. listopadu2011. Na rozdíl od prvních dvou prototypů, jejichž hlavním úkolem je testování fundamentálně nové letecké konstrukce, je třetí vybaven novouavionikoua radarovou soustavou S121 s výkonným palubním radarem, který bude testován v průběhu roku2012. Jedná se o radar kategorie AESA.
Čtvrtý prototyp T-50-4 poprvé vzlétl 12. prosince 2012.V únoru 2013 bylo oznámeno, že v březnu téhož roku budou zahájeny státní zkoušky typu T-50. V té době mělo být k dispozici již pět prototypů.
V květnu2014byly veVoroněžipoprvé předvedeny prototypy letounu T-50 s podvěšenými maketami raketové výzbroje. Jednalo se o prototyp T-50-3 s maketami raketR-73aR-77, T-50-4 s maketami R-77 aCh-31, které provedly několik bojových manévrů během prvního dne ruského leteckého cvičení Aviadarts 2014. Při ostrých zkouškách raketové výzbroje budou nejprve testovány již existující typy řízených střel a testy nových perspektivních typů budou následovat až v dalších etapách zkoušek.
Dne28. prosince2014byl na leteckou základnu v oblasti Žukovskij u MoskvyAntonovem An-124dopraven prototyp označený jako T-50-6-2. Tento prototyp je určen speciálně na pozemní zkoušky.
Dne15. září2016bylo zveřejněno video z testování 30mm kanónu 9A1-4071K (GSH-301) pro Suchoj T-50.
Dne18. prosince2016byl na letišti v ruském městě Komsomolsk na Amuru představen osmý prototyp s označením T-50-8-2, na kterém byly následně provedeny i letové testy.
Dne20. ledna2017bylo s T-50 PAK FA poprvé testovánotankování paliva za letuz tankeruIl-78.
Dne 24. dubna 2017 vzlétl osmý létající prototyp T-50-9 a v polovině května byly zveřejněny fotografie letadla během letu s přídavnými palivovými nádržemi.
Dne 10. srpna 2017 velitel ruského letectva generálplukovník Viktor Bondarev potvrdil, že letoun s továrním označením Suchoj T-50 bude zařazen doRuského letectvajako Suchoj Su-57.
21. února2018provedly dva Su-57 svůj první mezinárodní let, když byly spatřeny při přistání na ruské letecké základněHmímímvSýrii. Letouny byly nasazeny spolu se čtyřmi stíhačkamiSuchoj Su-35, čtyřmiSuchoji Su-25a jedním letounemBerijev A-50.O tři dny později byly hlášeny další dva Su-57, které dorazily do Sýrie.Nasazení bylo některými odborníky kritizováno jako příliš riskantní, zejména po zprávách o útocích dronů na leteckou základnu Hmímím, a také jako omezené kvůli krátkému trvání pouhých několika dní. Jelikož se nasazení překrývalo s ruskýmDnem obránce vlasti, účelem mohlo být podpořit prezidentův projev o stavu země. Navíc, nasazení letadla v bojovém prostoru může posloužit ke zlepšení marketingu letadla.1. března 2018 ruský ministr obranySergej Šojguuvedl, že dva Su-57 strávily dva dny v Sýrii a úspěšně dokončily zkušební program, včetně bojových zkoušek, během nichž byly sledovány parametry práce zbraní.25. května 2018 ministerstvo obrany odhalilo, že během nasazení v Sýrii v únoru 2018 Su-57 v boji vypálil řízenou střelu, pravděpodobně Ch-59MK2.18. listopadu 2018 ministerstvo obrany zveřejnilo rozšířené video z letů stíhaček a oznámilo, že Su-57 během svého nasazení v Sýrii provedl 10 letů.Video však neupřesnilo, kdy se zkušební lety uskutečnily.
V prosinci 2019 náčelník ruského generálního štábuValerij Gerasimovoznámil, že ruské ministerstvo obrany opět testovalo Su-57 v Sýrii a všechny úkoly byly úspěšně splněny.
Dne25. prosince2020ruské ministerstvo obrany oznámilo, že Su-57 vstoupil do služby po dodání prvního sériového letounu jednomu z leteckých pluků Jižního vojenského okruhu vLipecku. Tato počáteční výrobní várka by byla použita pro vojenské hodnocení, vývoj taktiky a přeškolovací výcvik posádky. První operační jednotkou, která bude vybavena Su-57, je 23. gardový stíhací letecký pluk se sídlem v Dzyomgi ve Východním vojenském okruhu, přičemž dodávky měly začít v roce 2023; kolokace jednotky s výrobním závodem letadel KnAAZ umožňuje snadnější podporu nově zaváděných letadel. Očekávalo se, že první plně provozuschopný pluk Su-57 o 24 letadlech bude vybaven do roku 2025.
V květnu 2022 ruské zdroje tvrdily, že stíhačky Su-57 byly použity dva nebo tři týdny po zahájeníruské invaze na Ukrajinuk úderům na cíle raketami mimo zónu činnosti ukrajinské protivzdušné obrany,stejně jako ostatní ruská letadla, která jsou rovněž omezena především na ruský vzdušný prostor.
V červnu 2022 RIA Novosti oznámila, že čtyři Su-57 pracující v síti byly použity v roli SEAD (potlačení nepřátelské protivzdušné obrany) nad Ukrajinou k identifikaci a zničení ukrajinských systémů protivzdušné obrany. Zdroj také poznamenal, že jeho nízká radarová viditelnost byla v boji prokázána.
Dne 19. října 2022 ruský armádní generálSergej Surovikin, tehdejší velitel všech ruských ozbrojených sil na Ukrajině, tvrdil, že Su-57 byl běhemválky na Ukrajiněpoužit v roli vzdušných soubojů i útoků na pozemní cíle a že zaznamenal úspěchy v obou rolích. Následně některé ruské zdroje tvrdily, že Su-57 sestřelil ukrajinskýSu-27raketou dlouhého doletuR-37.Nicméně zatímco jsou některé Su-57 umístěny na leteckých základnách Lipetsk a Achťubinsk pro vývoj a zkoušky, žádný pevný důkaz pro tvrzení o boji se neobjevil.Komerční satelitní snímky z konce prosince 2022 ukazují pět Su-57 rozmístěných na letecké základně Achťubinsk, asi 500 km od Ukrajiny.
18. února2024 zahájil Su-57 doprovázený dvojicí stíhačekSu-35raketový úder proti ukrajinským cílům pomocí řízené střely Ch-69. Letoun operoval nadLuhanskou oblastí.
V květnu 2024 ukrajinské zdroje uvedly, že Rusko zintenzivnilo používání stíhaček Su-57 k úderům na cíle naUkrajině. Letecké údery byly údajně prováděny ze vzdušného prostoruKurska,Brjanskua okupované Luhanské oblasti s využitím nejnovějších řízených střel Ch-69.
9. června2024ukrajinské hlavní zpravodajské ředitelství tvrdilo, že poškodilo nebo zničilo dvě ruské stíhačky Su-57 pomocí dronů během úderu na leteckou základnu Achťubinsk vAstrachaňské oblasti.Několik telegramových kanálů spojených s ruskou armádou potvrdilo útok a že nejméně jeden Su-57 byl poškozen šrapnely, přičemž také kritizoval nedostatek ochranných hangárů pro letoun.Další informace o zásahu přidal ruský telegramový kanál Fighterbomber a dodal, že stav letadla je v současné době zkoumán, aby se určilo, zda bude možné jej opravit či nikoli.Satelitní snímky Maxar Technologies ukázaly kráter vedle Su-57 v Achtubinsku.
5. října 2024 použil Su-57 raketu vzduch-vzduch k záměrnému sestřelení ruského bezpilotního letounuSuchoj S-70 Ochotnik-B nad Ukrajinou asi 10 mil (16 km) za ukrajinskými liniemi.
Podle listu The National Interest z listopadu 2024 se Rusko zdráhalo vyslat Su-57 do boje, ale může to považovat za nutné, protože ztráty ruských proudových letadel stále narůstají rychleji, než je lze nahradit.
Budoucí uživatelé
AlžírskoAlžírsko
RuskoRusko
10. června 2014 byl pátý prototyp, letounT-50-5, vážně poškozen požárem motoru po přistání. Pilotovi se podařilo uniknout bez újmy. Suchoj uvedl, že letadlo bude opraveno a že požár „nebude mít vliv na načasování testovacího programu T-50“.
24. prosince 2019 během továrních zkoušek havaroval první sériově vyrobený letoun Su-57 (palubní číslo „modrá 01“) asi 110–120 km od letiště Dzjomgi vChabarovském kraji. Předpokladá se, že důvodem nehody bylo selhání řídícího systému.Pilot se katapultoval a byl vyzvednut vrtulníkem.
I když se Ruské letectvo vyhýbalo přeletům stroje nad ukrajinským územím z důvodu obav o ztráty letounů, minimálně jeden stroj byl v průběhuruské invaze na Ukrajinupoškozen při útoku na letištní plošeletiště Achtubinskvzdáleném téměř tisíc kilometrů od ukrajinského území.
Zdroj:warfare.ru,pravda.ru
Su-57 se objevil ve filmuTop Gun: Maverickz roku 2022 jako letoun nejmenovaného nepřátelského národa.Su-57 je letadlo v letecké bojové videohřeAce Combat 7.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuSuchoj T-50 PAK FAna slovenské Wikipedii.