Kazachstán

Kazachstán(kazašskylatinkouQazaqstan, azbukouҚазақстан[qɑzɑqˈstɑn]), plným názvemRepublika Kazachstán, jestát, který se rozkládá ve StředníAsiia menší částí svého území (asi 250 000 km²) západně od řekyUrala řekyEmbazasahuje též doEvropy. Na severozápadě a severu hraničí sRuskem, na východě sČínou, z jižní strany sousedí sKyrgyzstánem,UzbekistánemaTurkmenistánem, na jihozápadě pak přiléhá keKaspickému moři. S rozlohou více než 2,7 milionu km² jedevátým nejrozlehlejším státema vůbec největšímvnitrozemským státem. Žije zde přes 20 milionů obyvatel, většina území je jen velmi řídce osídlena, s průměrnou hustotou 7 obyvatel/km². Hlavním městem jeAstana(v letech 2019–2022 byla přejmenována na Nur-Sultan), do roku1997jím byloAlmaty.
Území Kazachstánu bylo v rannémstředověkuosídlenoturkickýmikočovníky. Ve13. stoletíúzemí ovládliMongolovévedeníČingischánem. Rusové začali kazašskou step postupně ovládat od18. století. Do poloviny19. stoletívčlenili celé území dnešního Kazachstánu doRuské říše. Po roce 1923 se stalo součástíSovětského svazu, od roku 1936 jakožtoKazašská sovětská socialistická republika. Kazachstán během rozpadu Sovětského svazu v roce 1991 vyhlásil nezávislost, byť jako poslední ze sovětských republik. Do čela země se postavil prezidentNursultan Nazarbajeva zůstal v něm až do března roku 2019. Jeho režim býval charakterizován jakoautoritářský.Země však zažívá mohutný ekonomický rozvoj. Kazachstán se postupně stal ekonomicky dominantním státemstřední Asie, produkuje 60 %HDPtohoto regionu, především díky rozsáhlé těžběropyazemního plynu.
V zemi žije 131 etnických skupin, mezi nimiž převažujíKazaši(69 % obyvatelstva). Největší minority tvoříRusové,Uzbeci,Ukrajinci,Němci,TatařiaUjgurové.Islámje náboženstvím asi 70 % obyvatelstva,křesťanstvípraktikuje 26 %.Úředním jazykem jekazaština, avšakruštinamá stejný status a lze ji užívat na všech úřadech. V roce 2017 Kazachstán zahájil přechod zcyrilicenalatinku, proces má být dovršen v roce 2025.
Kazachstán je členemSpolečenství nezávislých států,Šanghajské organizace pro spolupráci,Eurasijského ekonomického svazu,Organizace Smlouvy o kolektivní bezpečnosti,Organizace islámské spolupráceaMezinárodní organizace turkické kultury.Geopolitickymá Kazachstán vazby především naRuskoaTurecko.
První osídlení je potvrzené už zdoby kamenné. Oblast měla výborné podmínky pro rozvojpastevectví. Historikové se domnívají, že prvnídomestikacekoněproběhla právě na kazašské stepi.První významná kultura na kazachstánském území bylaAndronovská kultura. Její příslušníci byli zdatní kovotepci, andronovcům se připisuje rovněž vynálezloukoťového kola.Obyvatelstvo bylo zřejměIndoíránské.Na území Kazachstánu měli patrně pravlast i stále záhadníSkytové, zejména dvě jejich podskupiny:SakovéaMassagetové. Koruna a oděv sakského bojovníka nalezené roku 1969 v pohřební mohyleIssyk kurgan(tzv. Zlatý muž), se staly velkým symbolem Kazachstánu.Koruna je vyobrazena i na prezidentské standartě. Královna MassagetůTomyrispodleHérodotav roce 530 př. n. l. „porazila a zabila“Kýra II., zakladateleAchaimenovské říše, a pokusila se o dobytí jeho země. V současném Kazachstánu je Tomyris předmětem značného zájmu jako potenciální zdroj národní identity, byl o ní natočen i výpravný film.V roce 329 př. n. l. svedl na jihu dnešního Kazachstánu bitvu se SkytyAlexandr Veliký, v bitvě u Jaxartes (tedy u řeky dnes nazývanéSyrdarja).
Hlavní migraceturkickýchkmenů do Střední Asie se odehrála mezi 5. a 11. stoletím, kdy turkicky mluvícínomádskékmeny postupně nahradily a asimilovaly předchozíindoevropskymluvící místní obyvatele.Roku 552 území ovládliTurkutia začlenili ho do svých státních útvarů (první turkutský kaganát,druhý turkutský kaganát).
V pozdním starověku (4.–6. století) vzniklo na území Kazachstánu několik významných center obchodu (Taraz,Turkestán,Otrar,Sauran). Byla zapojena do obchodní sítě tzv.Hedvábné stezky, která ale navazovala na ještě starší tzv. stepní stezku.V11. stoletívstoupili na územíturkičtíKumáni, kteří s dalším turkickýmnomádskýmkmenemKypčakyposléze vytvořili Kumánsko-Kypčackou konfederaci. Ve13. stoletívpadl do KazachstánuČingischánse svými hordami. Kumáni byli poraženi a oblast se stala součástíMongolské říše. Za mongolské nadvlády vznikly první přísně strukturované správní obvody (ulus). Poté vládu převzalaZlatá horda.
V roce 1465 vznikl územně nesmírně velkýKazašský chanát.S ním se také ustavilakazašská národní identitaakazaština(v 16. století).Zakladateli státu byliŽanibek-chánaKerej-chán, potomciDžučiho. Jejich stát se musel o právo na existenci poprat zejména sUzbeckým chanátem, válka s ním probíhala v letech 1468–1500.
V 17. století však klanová rivalita vedla k rozděleníchanátuna tři žuzy (Velký, Střední a Malý).Tím byl stát oslaben, stejně jako poklesem významu tradičních pozemních obchodních cest mezi východem a západem. První, kdo oslabení státu využil, bylChivský chanát, který anektoval poloostrovMangyšlak(Mangystau). Posléze Kazašský chanát trpěl i nájezdyČtyř Ojratů, což byla federace čtyř mongolských kmenů, z nichž nejagresivnější byliDžungarové, kteří obsadili centrální a východní oblasti země.Pod vedenímAbul Chair-chánadosáhli Kazaši velkého vítězství nad Džungary v bitvě u řeky Bulanty v roce 1726 a v bitvě u Anrakaje roku 1729.Džungarové byli definitivně poraženi kazašským chánemAblajema Ablaj tak získal status národního hrdiny (batyra).
Země byla opět sjednocena, avšak boji s Džungary vysílena. Toho využili nejprvepovolžštíKalmykovéa potéKokandský chanát, který dobyl současný jihovýchodní Kazachstán, včetně hlavního městaAlmaty.TakéBucharský emirát(Uzbeci) zabral část země, včetně městaŠymkent. Nakonec však oblast ovládloRuské impérium.
V průběhu 18. století vybudovalo carské Rusko na své jižní hranici soustavu pevností na obranu svého území před nájezdy kazašských a džungarskýchnomádů, mezi nimiOmsk(1716),Semipalatinsk(1718),Pavlodar(1720),Orenburg(1743) aPetropavlovsk(1752).Na obraně hranice se podíleli takékozáci. BěhemPugačovova povstánívyužili Kazaši chaosu a podnikali nájezdy na osady Rusů apovolžských Němců.
Carské Rusko začalo obsazovatstřední Asiiv průběhu19. století, v rámci tzv.Velké hry, tedykoloniálníhosoupeření sBritským impériem.Postupné ovládání území současného Kazachstánu Rusy lze vymezit léty1813–1907. Formálně se stal součástíRuskav roce1846. Rusové zavedli na úřadech i ve školáchruštinu. Jejich narušení tradičního nomádského způsobu života místních obyvatel navíc vedlo k několika hladomorům. To začalo vyvolávat od 60. let19. stoletíznačný odpor obyvatelstva.Ke konci 19. století můžeme hovořit o vzniku kazašského národního obrození, s hlavním cílem zachránitkazaštinu.
Ještě větší pnutí však vzniklo, když v 90. letech 19. století začaly do země proudit davy osadníků z evropské části ruské říše. Přicházeli hlavně ruští a ukrajinští rolníci, kteří se usazovali převážně na severu země.Během 19. století se do Kazachstánu přistěhovalo asi 400 000 Rusů. Velkým spouštěčem další migrační vlny bylo dokončení železnice meziOrenburgemaTaškentemv roce1906. To vedlo k přílivu dalšího milionu kolonistů, nejen Slovanů, ale i Němců a příslušníků dalších národností. Počet kolonizátorů krátce poté převýšil počet původních obyvatel. Ruská vláda migraci podporovala, vládním administrátorem tohoto procesu bylVasilij Balabanov.
V roce1916to nakonec vyvolalo ozbrojený odpor Kazachů, kteří začali napadat vesnice kolonistů, carské vojáky akozáky(tzv. Basmačské povstání čihnutí basmačů).Povstalci založili i vlastní stát nazývanýAlašská autonomie. Hlavním městem byloSemej, tehdy známé jako Alaš-kala. Povstání pak bylo vpleteno doruské občanské válkya basmači se postavili na stranubílýchprotibolševikům. Nakonec bylo poraženo a Kazachstán se tak stal součástí nově vznikajícísovětské říše. Basmači operovali v afghánských horách do 30. let 20. století.
V roce 1911 byla českými osadníky založena vAktobské oblastiKazachstánu vesnice s názvemBorodinovka.
Během1. světové válkybyly na území dnešního Kazachstánu zajatecké tábory (Šymkent, Kazalinsk aTurkestán), ve kterých byli umístěni i zajatí Češi a Slováci.
Po pádu carské vlády vznikl nakrátko na území Kazachstánu státní útvar zvanýAlašská autonomiekontrolovaný bělogvardějci, s hlavním městemSemejem.Území Kazachstánu se však už v roce 1919 dostalo pod kontrolu bolševiků. Poté přes 300 000 Kazachů odešlo přes hory do sousedníČíny. 26. srpna 1920 byla zřízenaKyrgyzská autonomní sovětská socialistická republika(Rusové tehdy Kazachům říkali jaksi obecně „Kyrgyzové“), s hlavním městemOrenburgem, kde žili především etničtí Rusové. Byla součástíRuské SFSR. V červnu 1925 byla republika přejmenována naKazašskoua její správní centrum bylo přemístěno do městaKyzylorda. V dubnu 1927 se pak hlavním městem stala Alma-Ata (dnešníAlmaty).
Jako všude jinde v Sovětském svazu bylo mnoho politických oponentů,kulakůa jiných režimu nepohodlných lidí popraveno či skončilo v pracovních táborechgulag. Některé z nich se nacházely i na území Kazachstánu. V tom největším v Kengiru vypuklo roku 1954 známéKengirské povstánípopsanéAlexandrem Solženicynemv knizeSouostroví Gulag.Docházelo k násilnékolektivizaci, která na kazašské kočovníky, nezvyklé být upoutáni k půdě, dopadla obzvláště tíživě.Výsledkem byl mj. obříhladomor v letech 1931–1933, jež měl své obdoby i v jiných částech SSSR. V Kazachstánu zemřelo hlady 1,5 milionu lidí, z toho 1,3 milionu etnických Kazachů. Zemřelo tak v krátké době 38 % kazašského etnika.Šlo o největší populační ztrátu jedné národnosti v celých dějinách Sovětského svazu.Někteří historici používají dokonce pojmugenocidaa srovnávají událost sukrajinským hladomorem, nebo vyhlazovánímindiánskéhoobyvatelstva v severní Americe.Navíc byly do Kazachstánu deportovány na rozkaz sovětského vůdceJosifa Stalinacelé národy (Krymští Tataři,Povolžští Němci,Řekové). Etnické složení Kazachstánu je proto dnes velice pestré.
V roce 1936 byla republika vyčleněna z Ruské SFSR a stala se samostatnou federální republikou Sovětského svazu (tehdy jedenáctou):Kazašskou sovětskou socialistickou republikou.
Běhemdruhé světové válkyvzniklo na území pět divizí, které byly poslány bojovat navýchodní frontu.Pro válečné potřeby byl také vybudován první významnější kazašský průmysl, byť země zůstala převážně zemědělskou.
Po válce, v roce1947, vznikl v oblasti uSemejezkušební jaderný polygon. Právě zde byla v roce 1949 vyzkoušena první sovětskájaderná zbraň. V této oblasti byly do roku 1989 provedeny stovky jaderných testů.V roce1955vznikla v Kazachstánu známá kosmická základnaBajkonur, ze které vystartovala první umělá družice světaSputnik 1, první kosmonautJurij Gagarini kosmická staniceMir.V 50. a 60. letech byly z popudu sovětského vůdceNikity Chruščovaobrovské plochy neobdělávaných pastvin (celiny) přeměněny na ornou půdu. Tento projekt měl z Kazachstánu udělat obilnici SSSR. Dopad tohoto projektu na místníekologickourovnováhu byl katastrofální.Na konci 50. let se také zdálo, žerusifikačnípolitika zvítězila: v roce 1959 se Kazaši stali menšinou, tvořili již jen 30 % populace, zatímco etničtí Rusové 43 %.
Na konci 80. let se objevily první známky odporu proti sovětské nadvládě. Významným se stalo protijaderné hnutí zvanéNevada Semipalatinsk, které mělo, vzhledem k jaderným zkouškám prováděným sovětskou vládou na území Kazachstánu, i jistý nacionální sentiment.
V prosinci 1986 se v Almaty uskutečnily masové demonstrace mladých Kazachů, které byly později nazványŽeltoksan(Prosinec).Šlo o protest proti nahrazení prvního tajemníka Komunistické strany Kazašské SSRDinmuchameda KonajevaGenadijem Kolbinem. Protože Konajev byl Kazach a Kolbin Rus, který navíc v Kazachstánu nikdy nežil, měl protest rovněž jistý nacionální aspekt (jinak ovšem byl Konajev komunistabrežněvovskélinie aMichail Gorbačovho odstranil v roce 1986 kvůli obviněním zkorupce). Vládní jednotky nepokoje potlačily, několik lidí bylo zabito a mnoho demonstrantů uvězněno.
Dne 25. října 1990 Kazachstán vyhlásilsuverenitu, ovšem stále v rámci Sovětského svazu. Plnou nezávislost vyhlásil 16. prosince 1991. Ze všech patnácti svazových republik vyhlásil Kazachstán svou nezávislost jako poslední.Sovětský svaz se rozpadl deset dní poté. Téhož roku se stal Kazachstán členemSpolečenství nezávislých států. Prezidentské volby v roce1991vyhrál bývalý vůdce místní komunistické stranyNursultan Nazarbajev. Hlavním městem se stala v roce1997Astana, která vystřídala Almaty. Hlavním důvodem založení nového hlavního města bylo položení Almaty v blízkosti hranic sKyrgyzstánem,TádžikistánemaUzbekistánem, kde v té době probíhala občanská válka. V roce 2019 byla Astana přejmenovaná na Nur-Sultan,v září 2022 byl městu vrácen název Astana.
V roce2004vyhrála prezidentova strana a ostatní křesla parlamentu obsadili členové stran, kteří s prezidentem sympatizovaly. Opozice získala jen jedno křeslo a mezinárodní pozorovatelé zOBSEprohlásili volby za nesvobodné. V roce2005byl Nazarbajev opět zvolen prezidentem a v roce2007parlament schválil prezidentovi velké pravomoci. Téhož roku se konaly volby do parlamentu a koalice podporující prezidenta získala 88 % křesel, zatímco opozice pouze 7 %. Opoziční kandidáti označili volby za zkorumpované a nesvobodné. V lednu 2012 se v Kazachstánu uskutečnily předčasné volby do Parlamentu (8 měsíců před řádným termínem). Voleb se zúčastnilo 72 % voličské základny. Hranici 7 % nutnou pro vstup do Parlamentu překonaly pouze tři strany: prezidentova Kazaši pro vlast (80,7 %), Demokratická strana (7,46 %) a Strana národních komunistů (7,2 %).
V březnu 2019 Nazarbajev po 29 letech absolutní vlády odstoupil z pozice prezidenta. Byl v té době nejdéle vládnoucím postsovětským vůdcem.Ponechal si vedení vlivné bezpečnostní rady a obdržel formální titul Vůdce národa. V prezidentském úřadu ho nahradilKassym-Žomart Tokajev. Ten byl záhy v úřadu formálně potvrzen i v nesvobodných volbách.
Začátkem roku 2022 vypukly v zemiprotesty proti zdražování plynu a energií, které však přerostly v protest proti režimu a prezidentu Tokajevovi. Demonstrace skončily střety mezi protestujícími a policií, která proti nim tvrdě zasahovala. Represe si vyžádaly stovky mrtvých, 10 000 lidí bylo zatčeno.Rusko poslalo na pomocautoritářskémurežimu vojáky, v rámci organizace Smlouvy o kolektivní bezpečnosti.Kolem11. lednaprotesty skončily.Tokajev během krize převzal vedení bezpečnostní rady.
Situaci změnilaruská invaze na Ukrajinu. PrezidentKassym-Žomart Tokajevna ekonomickém fóru vPetrohraduv přímém přenosu sdělil Putinovi, že neuzná nezávislost tzv.LuhanskéaDoněcké lidové republikyna východě Ukrajiny. Kazachstán zároveň podporuje protiruské sankce, zakázal užívání symbolu „Z“ a na Ukrajinu poslal humanitární pomoc. Připravuje vývoz ropy a plynu do Evropy přes Kaspické moře, Ázerbájdžán, Gruzii a Turecko, aby obešel území Ruska a jedná o spolupráci s klíčovými zeměmiSeveroatlantické aliance– Spojenými státy a Tureckem. Čína využila ochlazení vztahu s Ruskem a posílila vzájemný obchod i tranzit přes Kazachstán.Navzdory tomu Kazachstán zachoval úzké politické a obchodní vazby k Rusku.Po invazi na Ukrajinu se do Kazachstánu přestěhovalo přibližně 150 tisíc Rusů,kteří nesouhlasí s politikou ruské vlády nebo se snažili vyhnout mobilizaci,ale kazašská vláda zpřísnila podmínky pro jejich pobyt, aby zabránila další imigraci.Kazašské úřady pomáhají ruské vládě stíhat ruské dezertéry aodpůrce války na Ukrajině, kteří uprchli do Kazachstánu.
Kazašská vlajka je tvořena světle modrým listem o poměru stran 1:2, v jehož středu je slunce s 32 paprsky, pod nímž je letící orel. U žerdi je svislý pruh s národním ornamentem. Kresba slunce, paprsků, orla i ornamentu je žlutá.
Kazašský státní znak tvoří zlatý obrazšanyraku, vrchní kruhové části kupolejurty, na modrém pozadí. Ze šanyraku vycházejí na všechny strany v podobě slunečních paprskůuyky– oporykupolejurty. Po pravé a levé straně jsou vyobrazeni bájní okřídlení koně –tulparové. Ve spodní části je kazašský název pro Kazachstán („QAZAQSTAN“ vlatince, do roku 2018 „ҚA3AҚCTAH“ vcyrilici), ve vrchní částipěticípá hvězda, vše ve zlaté barvě.
Kazašská hymna je píseňМенің Қазақстаным(latinkou Menıñ Qazaqstanym,českyMůj Kazachstán). Hudbu složil Šämshi Kaldajakov, text napsal v roce 1956 Žumeken Nažimedenov a změny v textu udělal v roce 2005 kazašský prezidentNursultan Nazarbajev, proto se uvádí jako (spolu)autor textu.
Kazachstán je největší vnitrozemskou zemí světa. Třebaže většinu území Kazachstánu zaujímají nízko položené plošiny a pahorkatiny, reliéf je i tak velmi rozmanitý; vcelku lze říct, že povrch Kazachstánu se zvedá směrem k východu. Na západě se vKaspické proláklině(28 m pod hladinou světového oceánu) prostírá největší vnitrozemské jezero světa –Kaspické moře. Poblíž kaspického pobřeží leží vKaragijské prolákliněnejnižší bod Kazachstánu (-132 m n. m.). Severní břehy Kaspického moře při dolním toku řekyUralobklopujeKaspická nížina, ohraničená na jihu plošinamiMangystauaUstjurt, na východěMugodžarskými vrchy. Dále k východu se prostírá rozlehlá nížinaTuranskás bezodtokýmAralským jezerem, do kterého ústí řekaSyrdarja. Zde, při uzbeckých hranicích, se nachází poušťKyzylkum(Rudé písky). NevýraznouTurgajskou plošinuna severozápadě země odděluje sníženina zvanáTurgajská bránaod rozlehléKazašské plošiny, zaujímající střední část Kazachstánu. Z Kazašské plošiny vystupuje několik hornatin –Ulytauna západě,Kokčetauna severu aKarakalys nejvyšším bodemAksoran(1 565 m n. m.) na jihovýchodě. Severně od Kazašské plošiny se až za hranice Kazachstánu táhnou úrodné nížinyIšimskéaKulundské stepi, náležející kZápadosibiřské rovině. Tyto oblasti směrem k severu odvodňují řekyIšimaIrtyš. Od Kazašské plošiny směrem k jihu se táhne pustinaBetpak-dala(Hladová step). Východně odtud, mezi Kazašskou plošinou a pohraničními horami leží bezodtokáBalchašsko-alakolská pánev.
Její západní část zaujímá velké protáhlé jezeroBalchaš, celosvětový unikát, neboť je z poloviny plnésladkéa z druhé polovinyslané vody; na východě se nacházejí dvě menší jezeraSasykkolaAlakol. Tato oblast závlahového zemědělství na jihovýchodě Kazachstánu je tradičně zvánaSedmiříčí(Džesysu). Východní a jihovýchodní hranice země představují skutečné velehory. Na samém severovýchodě dělí Kazachstán odSibiřezalesněnýAltaj(nejvyšší horaBelucha4 506 m n. m.). Jižně od Altaje vytváří řekaIrtyšv kotlině jezeroZajsan, zvětšené ještěBuchtarminskou přehradní nádrží. Dále k jihu se zvedá pás pohoříTarbagatajs nejvyšší horouTastau(2 992 m n. m.). I následující horstva se táhnou přibližně stejným směrem jako Tarbagataj, tedy od západu k východu. Nejprve je toDžungarský Alataus nejvyšší horouBesbakan(4 463 m n. m.), poté následuje široké údolí, jímž zČínypřitéká řekaIli, a na jihovýchodě ohraničuje Kazachstán pohoříŤan-šan(Nebeské hory). Nejvyšší hora Kazachstánu (a druhá nejvyšší hora Ťan-šanu)Chan Tengri(Vládce duchů)dosahuje výše 7 010 m n. m.
VKazachstánuje přibližně 48 000jezero celkové ploše 45 000km². 94 % z nich má rozlohu menší než 1 km². Jsou to většinouzáplavováadeltová jezera. Jezer s rozlohou nad 100 km² je 21 (Balchaš,Zajsan– součástBuchtarminské vodní nádrže,Alakol,Tengiz,Seletyteniz,Sasykkol,Kušmurun,Markakol,Ulken-karoj– viz takéSeznam jezer v Kazachstánu).Kazachstánutaké patří severní a severovýchodní částKaspického mořea severní částAralského jezera(Severní Aralské jezero). Je zde více než 4 000rybníků,přehradavodních nádrží. Většina jezer jebezodtokých. Úroveň jejich hladiny prudce kolísá podle sezóny i v průběhu let a obrysy i rozměry se periodicky mění. V suchých letech mnohá z nich vysychají nebo se proměňují naslaniska. Nejvíce jezer je v severní částiKazachstánu, kde je mnoho uzavřených sníženin. Vestepnízóně, vhorácha v údolích velkýchřekpřevládajísladkovodní jezera, zatímco vpolopouštích,pouštícha mezihorských propadlináchslaná jezera. V mnohých jezerech se dobývají různésoli. Přibližně 30 jezer obsahujeléčivé bahnoasolanku.
Největšími přehradními nádržemi jsouBuchtarminskáaUsť-KamenogorskánaIrtyši,ČardarinskánaSyrdarjiaKapčagajskánaIli.
Říční síť země je velmi nepravidelná a hlavní toky se táhnou spíše okrajovými částmi země. Velkou část centrálního Kazachstánu zaujímají bezodtoké polopouště, v nichž se například ztrácejí řekySarysuaČu. Naproti tomulesostepníoblasti na severovýchodě jsou posety stovkami drobných jezer a protkány říčkami. Pro vodní toky, které stékají z velehor na jihovýchodě země je charakteristický maximální průtok v době letního tání horských ledovců, zatímco mnohé stepní řeky v této době vysychají. Velký význam má 500 km dlouhý kanál meziPavlodaremaKaragandou, spojující řekyIrtyšaNura.
Čaganské jezero je jezero v Kazachstánu vytvořené jaderným výbuchem (15. ledna 1965). Voda jezera je stále radioaktivní. Místní obyvatelé v jezeře loví ryby, přestože úřady varovaly, že je to nebezpečné.
Nejvýznamnější řeky(viz takéŘeky v Kazachstánu)
Pro Kazachstán jsou typické velké rozdíly teplot:
na jihu je rozdíl teplot mezi nejteplejším a nejstudenějším měsícem až 30 °C a na severu až 40°-41 °C, nejstudenější měsíc je leden, jeho průměrná teplota na severu je -19°, na jihu -8 °C, nejteplejším měsícem je červenec.
V Kazachstánu je deset přírodních rezervací a desetnárodních parků, které poskytují útočiště mnoha vzácným a ohroženým rostlinám a živočichům.
Běžnými rostlinami rostoucími na území Kazachstánu jsoukozince,křivatce,česneky,ostřiceavlnice. Mezi ohrožené druhy rostlin patří původníjabloň Sieversova(Malus sieversii),réva vinná(Vitis vinifera), několik divokých druhů tulipánů (např.tulipán Greigův,tulipán Kaufmannův) a vzácnýčesnek karatavský. Kazachstán měl v roce 2019 průměrné skóre Indexu integrity lesní krajiny 8,23/10, což ho řadilo na 26. místo ze 172 zemí světa. To poukazuje na relativně původní a přirozenou skladbu lesů.
Mezi běžné savce patřívlk obecný,liška obecná,korsak,los evropský,argali altajský(největší druh ovcí),rys ostrovid,manulairbis, z nichž několik je chráněno. Irbis byl do roku 2018 zobrazen i na zadní straně kazachstánské bankovky v hodnotě 10 000tenge. Kazachstánská Červená kniha chráněných druhů uvádí 125 obratlovců a 404 rostlin včetně hub, řas a lišejníků.
Kazachstán jeunitární státarepublika, jeho politický systém jeprezidentskýaautoritářský. Od vyhlášení nezávislosti v roce 1991 bylprezidentemopakovaně volenNursultan Nazarbajev, a to až do roku 2019, kdy ho vystřídalKasym-Žomart Kemeluly Tokajev. V roce 2017 došlo k reformě a moc byla částečně přerozdělena. Napremiéraa vládu přešla odpovědnost za ekonomický a sociální rozvoj země. Prezident dále rozhoduje především o zahraniční politice, obraně a vnitřní bezpečnosti. Předsedou vlády jeAlichan Smajlov.
Zákonodárným orgánem je parlament, který je dvoukomorový. Dolní komora se nazýváMažilis. Má 107 poslanců, kteří jsou voleni na 5 let. Horní komora, Senát, má 48 členů, z toho patnáct jmenuje přímo prezident. Parlament na základě návrhu prezidenta schvaluje změny v Ústavě, státní rozpočet, musí potvrdit prezidentovu volby předsedy vlády a Národní banky. Parlament může rovněž vyhlásitreferenduma vyjádřit nedůvěru vládě. Zcela dominantní silou v parlamentu i ve společnosti je prezidentská stranaNur Otan, v posledních volbách roku 2016 získala 82,15 % hlasů.V čele každého regionu je äkim (hejtman) jmenovaný přímo prezidentem.
TýdeníkThe Economistve svém indexu demokracie dlouhodobě zařazuje Kazachstán do kategorie „autoritářský režim“. V roce 2020 jej zařadil v kvalitě demokracie na 128. místo ze 167 zemí.V indexu svobody tiskuReportérů bez hranicse v roce 2021 Kazachstán umístil na 155. místě ze 180 zemí (tedy zhruba na úrovni Ruska, Běloruska, Turecka a Uzbekistánu).Ve své zprávě z roku 2015 organizaceHuman Rights Watchuvedla, že „Kazachstán výrazně omezuje svobodu shromažďování, projevu a náboženského vyznání.“Běžné je podle této organizace rovněž mučení ve věznicích. Podle zprávy pro americkou vládu z roku 2014 není soudní moc v Kazachstánu nezávislá a podléhámoci výkonné.
V červnu 2019 ohlásil prezident Tokajev řadu reforem, které vypadaly, že mají režim změkčit.Byla zřízena Národní rada veřejné důvěry, na níž se mají občané obracet se svými stížnostmi. Tokajev též oznámil, že prosadí zákon, který umožní zástupcům opozičních stran zastávat funkce předsedů v některých parlamentních výborech. Také minimální hranice členství nutná k registraci politické strany se měla snížit ze 40 000 na 20 000 členů. Měla být vyčleněna zvláštní místa pro pokojná shromáždění a schválen zákon, který stanoví práva a povinnosti organizátorů a účastníků takových shromáždění. Nepokoje na začátku roku 2022 však reformní rétoriku smetly ze stolu. Reakce Tokajeva na protesty a vytváření teorií spiknutí o tom, že demonstrace byly organizovány ze zahraničí, dávaly tušit, že režim míří spíše k utužení.Na druhou stranu před parlamentem Tokajev po nepokojích slíbil boj proti oligarchizaci, korupci a chudobě.
Území státu je rozděleno do 17 oblastí a 3 samosprávných měst (další město -Bajkonur- má zvláštní postavení vzhledem k tamnímu kosmodromu).
Kazachstán má největší a nejvýkonnější ekonomiku ve střední Asii.Ekonomika Kazachstánu, podporovaná rostoucí produkcí a cenami ropy, rostla do roku 2013 v průměru o 8 % ročně, než v letech 2014 až 2015 zpomalila. Byla tak nejdynamičtější světovou ekonomikou začátku 21. století poČíněaKataru. V současnosti se výkonností kazachstánská ekonomika podobá té ruské – má přibližně stejnýHDPna hlavu, ale vyznačuje se rychlejším růstem poháněným těžbou nerostných surovin. Kazachstán byl první bývalou sovětskou republikou, která splatila veškerý svůj dluhMezinárodnímu měnovému fondu, a to sedm let před plánovaným termínem. Kazachstán má vlastní měnu –tenge, v roce 2014 devalvovala o 19 %, k dalšímu 22% znehodnocení došlo v roce 2015.V březnu 2002 americké ministerstvo obchodu udělilo Kazachstánu statustržní ekonomikypodle obchodního práva USA, v roce 2015 Kazachstán vstoupil doSvětové obchodní organizace.Státní dluh Kazachstánu je oproti evropským zemím minimální, v roce 2019 činil 19,2 % HDP.The Wall Street Journalzařadil Kazachstán na 41. místo v celosvětovém žebříčku ekonomické svobody (2018).
Kazachstán je průmyslově-zemědělskou zemí s obrovskými zdrojičerného uhlí,železnýchachromovýchrud,ropya dalších nerostných surovin. Kazachstán disponuje zhruba 21 % světových zásoburanua v těžbě uranové rudy je světovou jedničkou (na druhé příčce jeKanada, která předtím vedla žebříček 17 let). Ložiska spravuje státní společnost Kazatomprom, ale samotné doly si mezi sebou z velké části rozparcelovaly především Rusko a Kanada.Většinu území zabírají pouště a polopouště, jen malá část je zalesněna nebo je hospodářsky využívána. V Kazachstánu se mimo jiné nachází proslulýkosmodromBajkonur, který Kazachstán pronajímá Rusku za 115 mil.amerických dolarůročně. Právě z Bajkonuru zahájil v roce 1961Jurij Gagarinprvní let člověka do vesmíru.
Kazachstán je na druhé příčce v těžbě virtuální měnybitcoin, z důvodu nízkých cen energií.V Enegix Bitcoin Mining Data Centrucelkem 50 000 mining rigůspotřebuje 180 MW elektrické energie.
V Kazachstánu (podobně jako třeba vČíně) existuje deset speciálních ekonomických zón, kde mají investoři zvláštní podmínky (výjimky z daňových povinností, odpuštění cel apod.). První zóna, Žajreb Atasujská, vznikla v roce 1991. Zdaleka nejvíce přímých zahraničních investic má na kontěNizozemsko(42,7 %).
Velké energetické společnosti jakoChevron,ExxonMobil,Royal Dutch ShellaEnivlastní od 90. let práva na těžbu ropy a zemního plynu v Kazachstánu.
Kazachstán mácelní uniis Ruskem aBěloruskema je též členEurasijského ekonomického svazu. Přesto například v roce 2017 byla nejvýznamnějším obchodním partnerem KazachstánuEvropská unie, s podílem 38,7 % na zahraničním obchodu. Následují Rusko (20,6 %),Čína(13,5 %),Uzbekistán(2,6 %),Turecko(2,4 %),Spojené státy(2,1 %) aUkrajina(2,1 %). Ze zemí EU je nejvíce obchodní výměny sItáliía Nizozemskem. Stále důležitějším hospodářským a obchodním partnerem Kazachstánu je Čína. V rámci její iniciativyNová hedvábná stezkamá Kazachstán významné postavení tranzitního uzlu.
Suroviny (hlavně ropa a plyn) se na exportu Kazachstánu podílí zcela zásadním způsobem (68,6 % exportu v roce 2017).
K 1. dubnu 2024 měl Kazachstán 20 095 963 obyvatel.Hustota osídlení je 7,33 obyvatel na km².
K roku 2021 tvořili 69 % obyvatelKazaši, 18,4 %Rusové, 3,3 %Uzbekové, 1,48 %Ujgurové, 1,36 %Ukrajinci, 1,06 %Tatařia 0,92 %Němci. Ostatní jsou přistěhovalci z bývalých zemíSSSR. Etnické složení se ve 20. i 21. století prudce proměňovalo. Sovětský vůdceJosif Stalinnechal do Kazachstánu násilně přemísťovat příslušníky mnoha národností, zejména Němce,Poláky, Ujgury aKurdy, dočasně sem byli deportováni takéČečenciaIngušové. V roce 1989 ještě tvořili Kazaši jen 39,7 % obyvatel Kazachstánu, Rusů bylo 37,8 %, Němců 5,8 % a Ukrajinců 5,4 %.Mnoho Rusů, Ukrajinců a Němců opustilo Kazachstán po rozpadu Sovětského svazu, jejich procentuální poměr v populaci dále snižuje nižší porodnost oproti Kazachům, ale stále tvoří vysoké procento obyvatel ve velkých městech a na severu Kazachstánu u ruských hranic.
Zajímavostí je, že v zemi byla i malá česká komunita, která však s pomocí české vlády přesídlila doČeské republiky.Vláda ČRpřijala 1. listopadu 2006 nařízení o „Postupu při dokončování přesídlení osob s prokázaným českým původem (krajanů) z Kazachstánu". Celkem bylo přesídleno 157 krajanů, poslední tranzit se uskutečnil v říjnu 2007.
57 % obyvatel žije ve městech.
Kazachstánská společnost je specifická v tom, že velkou roli v ní stále hraje tradiční klanová struktura, tedy rozdělení na kmenové svazy, tzv. Starší, Střední a Mladší žuzy. Uly žuz (Starší, nebo Největší) má kořeny v jižním Kazachstánu, Orta žuz (Střední) ve středním a východním a Kiši žuz (Mladší nebo Malý) se identifikuje se západní a severní částí Kazachstánu. Každý žuz se dělí na rody a plemena. Orta žuz má 12 rodů a plemen. Členové Uly žuzu se cítí být přímými potomky Čingischána.
Celkem 69 % obyvatel Kazachstánu vyznávásunnitskýislám, 28 % jepravoslavných křesťanůa 2 % obyvatel jsouevangelíci. Vzhledem k tomuto složení populace vláda vsází na mezináboženský dialog a Nursultan Nazarbajev každé tři roky hostí v Astaně velké setkání všech světových náboženství.V zemi je 3 129 svatostánků, z toho 2 229mešit, 258 pravoslavných chrámů, 93 katolických kostelů, 6synagoga přes 500 protestantských kostelů a modliteben. IslámskýSvátek obětii pravoslavnéVánocejsou v Kazachstánu státním svátkem.
V Kazachstánu probíhá kontrola náboženského života, zejména menšinových společenství. Od roku 2021se připravují legislativní změny. Zákon by měl navíc znovu potvrdit a zdůraznit „historickou úlohu“hanífovského islámu. Podobné právní změny byly schváleny kazachstánským parlamentem už v roce 2018, ale byly staženy po protestech amerického ministerstva zahraničí. Situaci sleduje lidskoprávní organizaceForum 18.
Úředním jazykem jekazaština. Státní instituce a samosprávné orgány však užívají iruštinu, která je s kazaštinou rovnoprávná. V písmu se užívá vlivem ruštinycyrilicea sporadicky ilatinka, v současné době zejména pod vlivemturečtiny. Dne 12. dubna 2017 tehdejší prezident Nazarbajev nařídil úřadům přejít postupně zazbukyna latinku. Od roku 2025 by se měla používat již jen latinka.
Kazaština patří doturkické jazykové skupiny, spolu sturečtinou,turkmenštinou,azerštinou,uzbečtinoučitatarštinou.
Arkalyk,Kostanaj,Taraz,Uralsk(Oral),Taldykorgan,Altaj,Petropavlovsk,Šu.
Vseznamu světového dědictví UNESCOje zapsáno pět památek:
Unikátním architektonickým celkem je nové hlavní městoAstana, které nechal vůdce Nursultan Nazarbajev postavit na konci90. let 20. století, z menšího městečka Akmola (dříve Celinograd, Astana). Město bylo oficiálně otevřeno a hlavním městem prohlášeno v roce 1997. Architektonický plán hypermoderního města vytvořili známý japonský architektKišó Kurokawaa britský architektNorman Foster, přičemž jejich spojení mělo symbolizovat spojení východu a západu, jímž kazachstánská kultura de facto je. K architektonickým unikátům patříPalác nezávislosti, Koncertní hala (díloManfredi Nicolettiho), Umělecká univerzita, prezidentský palácAk Ordači Smaragdové věže. VěžBajtěrek(jež je dokonce zobrazena na zadní straně všech kazachstánských bankovek),Palác míru a harmonieve tvaru pyramidy a zábavní centrumChan Šatyrve tvarujurty, jehož výstavba se vyšplhala ke 400 milionům dolarů, navrhl osobně Norman Foster.Výstavba podle Kurokawových urbanistických plánů má probíhat do roku 2030.Zajímavostí je, že na výstavbě Astany se podílela i česká firmaVUCHZ Brno, která zde postavila moderní závod na výrobu biodieselu.
Na počátku kazašské literatury jsoubardi, některé tradice hledá již v 15. století, ale jejich básně nebyly nikdy zapisovány, jen předávány další generací bardů.Za zakladatele kazašské literatury, jejího prvního klasika, tak bývá označován až autor 19. stoletíAbaj Kunanbajuly, jehož nejznámějším dílem jeČtyřicet rozjímání o životě a lidech. Kazašskou kulturu silně ovlivnil i tím, že byl propagátorem sblížení s ruskou a evropskou kulturou na základě liberálního islámu.
Významným obrozencem byl iYbyraj Altynsarin, který zavedl do kazaštinycyrilici, jež je užívána dodnes (byť je postupně opouštěna). Prominentním kazašským autorem v sovětské éře bylMuchtar Auezov, jehož nejslavnějšími díly jsou divadelnítragédieAbaja rományAbajaAbajova cesta, a jenž se dočkal mnoha veřejných poct. NaopakSaken Sejfullinbyl v éřestalinismumučen a popraven jako kazašský nacionalista. Stejný osud potkal i básníka a reformátora kazašské abecedyAchmeta Bajtursynulyho. Objevem 60. let byl básníkMukagali Makatajev.
V Kazachstánu se narodil i rusky píšícísci-fispisovatelSergej Lukjaněnko, autor slavnéNoční hlídky.
Kazašským národním hudebním nástrojem, ba symbolem, je předevšímdombra, strunný drnkací nástroj s dlouhým krkem, obvykle dvěmastrunamia hruškovitým nebo lichoběžníkovitým tělem. V roce 2014 byla kazašská hra na dombru zapsána na seznamMistrovských děl ústního a nehmotného dědictví lidstvaUNESCO.
Přinejmenším od 17. století se kazašští pěvci doprovázející se na dombru dělili do dvou hlavních kategorií: tzv. žyrausové obvykle nevytvářeli vlastní originální dílo a jen reprodukovali staré písně, kdežto tzv. akynové improvizovali nebo vytvářeli vlastní písně v duchu tradice.Nejslavnějším akynem a také hráčem na dombru bylKurmangazy Sagyrbajulyv 19. století. Folklór později proslavil i zpěvákaŽambyla Žabajeva, hrajícího ještě v první polovině 20. století, který tak uvedl akynskou tradici do sovětské kultury.
V populární hudbě se později prosadilaRoza Rymbajeva,Dimash Kudaibergen,nebo skupinaA’Studio. Ve folk-rockové hudbě skupinaUlytau.
Od roku 2013 fungujeAstanská opera. Akustika nově postaveného divadla je považována za jednu z nejlepších na světě.Hlavní sál pojme 1250 diváků a orchestřiště až 120 hudebníků, což z budovy činí třetí největší operní dům na světě. Opera má svůj vlastní orchestr i operní a baletní soubor.
VHollywooduse prosadil filmový režisérTimur Bekmambetov, mj. díky zfilmováníNoční hlídkykrajana Lukjaněnka. Jako dokumentarista proslulSergej Dvorcevoj, který v roce 2019 získal Cenu za přínos světové kinematografii naMezinárodním festivalu dokumentárních filmů Ji.hlava.V roce 2008 se začal věnovat filmu hranému. Oba jeho celovečerní hrané filmy uspěly nafestivalu v Cannes:Tulpan(2008) získal cenuUn Certain Regard(a také cenu Na východ od Západu veVarech), snímekAjka(2018) byl nominován na hlavní cenuZlatá palma, a Dvorcevoj je tak nejúspěšnějším kazachstánských filmařem 21. století. Prvním a dosud jediným kazachstánským filmem nominovaným naOscara za nejlepší neanglicky mluvený filmje snímekMongolruského režiséraSergeje Bodrova staršíhoz roku 2008.
Představitelka hlavní role ve filmuAjkaSamal Esljamovázískala v roce 2018 na festivalu v Cannes cenu pro nejlepší herečku.V sovětském filmu se proslavila herečkaNatalja Arinbasarova. Na scénografii a kostýmech historických filmů pracoval architektAlmas Ordabajev, jinak též autor vlastních projektů.
V modelingu se prosadilaRuslana Koršunovová, jež vzbudila zájem médií i svou záhadnou smrtí po pádu z balkonu.
Jednou z největších vědeckých osobností Kazachstánu bylŠokan Valichanov, zakladatel moderní kazašskéhistoriografieaetnografie. Založením vědecké databázeSci-Hubna sebe nedávno upozornilaAlexandra Elbakjanová.Na území Kazachstánu se v 9. století, patrně, narodil významný filozof, logik, kosmolog a teoretik hudbyAl-Fárábí, který je dnes vyobrazen na kazachstánské bankovce v hodnotě 200tenge. Jedno z uvažovaných rodišť Al-Fárábího jeOtrar, oáza a zaniklé město vJihokazašské oblastiKazachstánu, kdysi významné obchodní středisko ležící naHedvábné stezce.
V Kazachstánu Sověti postavili první kosmodrom na světě -Bajkonur, je proto trochu překvapující, že se Kazaši příliš nepodíleli na sovětském kosmickém výzkumu. Teprve roku 1985, při oslavách 30. výročí vzniku Bajkonuru, vznikla myšlenka letu Kazacha do vesmíru, která rychle získala podporu politického vedení. Prvním kazašským kosmonautem se těsně před rozpadem Sovětského svazu stalToktar Aubakirov. Díky moduluSojuz TM-13navštívil orbitálnístanici Mira pobyl v kosmu sedm dní. Toto prvenství mu posléze zajistilo i politickou kariéru. Druhým kazašským kosmonautem a zároveň prvním reprezentantem nezávislého Kazachstánu ve vesmíru se stal v roce 1994Talgat Musabajev.Ten strávil na stanici Mir již téměř rok. Třetím kosmonautem a prvním zástupcem nezávislé kazachstánské kosmické agentury KazCosmos se stal v roce 2016Ajdyn Aimbetov.
KazCosmos byl založen v roce 2007. Již rok předtím Kazachstán vypustil na oběžnou dráhu svou první vlastní družici nazvanou KazSat-1.
K nejvýznamnějším vědeckým a vzdělávacím institucím patříAl-Fárábího kazašská národní univerzitav Almaty. Podle žebříčkuQS World University Rankings 2023jde o 150. nejkvalitnější univerzitu na světě (pro srovnání: žádná zeměVisegráduv první dvoustovce žebříčku univerzitu nemá,Vídeňská univerzitaje 151.).Al-Fárábího univerzita je 44. nejlepší v Asii a vůbec nejlepší ve Střední Asii. Před nejlepší visegrádskou univerzitou se umístila ještě jedna kazachstánská:Euroasijská národní univerzita L. N. Gumiljovav Astaně (277. nejlepší na světě, 96. v Asii, 2. ve Střední Asii).
Tradiční kazašská kuchyně vychází znomádskýchkulinářských postupů. Většina technik vaření je zaměřena na dlouhodobé uchovávání potravin. Využívá se tak solení a sušení masa. Dále to jsou různé mléčné výrobky, velmi oblíbené je kyselémléko, opět kvůli své trvanlivosti. Část ovcí akozse chová právě kvůli mléčným výrobkům, hlavně k výrobě sýrů. Nepostradatelným kusem nádobí každé rodiny je kazan, velký litinový hrnec, který se používá k vařenípilafů, polévek a dokonce i chleba. Kazan se otočí a na zadní straně lze upéct plochýchléb. Většina kazašské kuchyně je založena natort tulik mal(төрт түлiк мал), využívání čtyř druhů masa. Je to masokoňské,hovězí,skopovéavelbloudí. Hovězí a skopové maso je konzumováno běžně a koňské a velbloudí maso především při slavnostních příležitostech. Národním jídlem jebešparmak, vařené kousky koňského nebo skopového masa.Z koňského masa jsou i oblíbené klobásyquwyrdaqčikazi.
Kazaši jsou velmi pohostinní a při stolování dodržují mnohotradic. Tradičně jedí u nízkého stolu zvanéhodastarchán. Maso se podává na širokých talířích, nápoj kumys v širokých miskách zdobených stříbrem. Každá rodina má své vlastní dřevěné lžíce, které jsou ukládány do speciálních dřevěných kufříků. Hostovi je vždy přiděleno čestné místo a hostitel sám krájí maso a dává nejlepší kousky hostům nebo dětem. Tradice diktuje rovněž nalít čaj hostovi tak, aby ho v šálku zvanémpialanebylo příliš mnoho. Hostitel pak čaj dolévá, aby byl stále horký, a projevuje tak svoji úctu k hostovi.
Kazachstánským sportovcům se od počátku samostatné účasti na olympijských hrách daří, mají na svém kontě již patnáct zlatých olympijských medailí. Kazachstán má především silnouboxerskouškolu, boxeři přivezli z olympiád už 22 medailí, z toho sedm zlatých. Na nejvyšší metu dosáhli v ringuBachyt Sarsekbajev,Serik Sapijev,Bekzat Sattarchanov,Vasilij Žirov,Jermachan Ibraimov,Bachtijar ArtajevaDanijar Jelusinov. K největším sportovním hvězdám patřícyklistaAlexandr Vinokurov, olympijský vítěz vsilniční cyklisticea manažer známého závodního týmuAstana Team.Olga Rypakovovázískala olympijské zlato vtrojskoku,Jurij Melnyčenkovzápase řecko-římském,Olga Šišiginovávběhu na 100 metrů překážek,Dmitrij Balandinvplavání,Alla Važeninovávevzpírání,Alexandr Paryginvmoderním pětiboji.Vladimir Smirnovzajistil vběhu na lyžíchna 50 km jediné kazachstánské zlato zezimních her. Ještě v dresu SSSR získali olympijské zlato zápasníciŽaksilik UškempirovaŠamil SerikovnebobasketbalistaAlžan Žarmuchamedov, vMnichově roku 1972, krom toho si připsal tři tituly mistra Evropy.
Stále větší popularitě se těšílední hokej. Kazachstán vyslal několik klubů doKontinentální hokejové ligy, nejlepší z jeho klubů jeBarys Nur-Sultan(Barys Astana). V severoamerickéNHLse prosadilJevgenij Nabokov.Velmi úspěšní jsou Kazaši vbandy hokeji, kde získali šest bronzových medailí na mistrovství světa. V posledním desetiletí se ve světě prosadili také kazašštítenisté, dva turnaje v Astaně byly zařazeny do seriáluATPaWTA.Zarina DijasováaJulia Putincevovápronikly do první padesátky žebříčku světových tenistek, v první stovce je iMichail Kukuškin. Roku 2018 přijala kazachstánské občanství ruská tenistkaJelena Rybakinová, která pak přinesla Kazachstánu řadu historických úspěchů, především pak vítězství veWimbledonuroku2022.HorolezecAnatolij Bukrejevdokázal osmnáctkrát vylézt na vrchol převyšující 8000 metrů.
Kazachstánská fotbalová reprezentacemá k dispozici moderní stadionAstana Arena, který byl dokončen v roce 2009.Má kapacitu 30 000 diváků, zatahovací střechu a je to největší sportovní stánek v zemi. Krom národního týmu na něm hrajeFC Astana, nejúspěšnější kazachstánský klub založený rovněž roku 2009, který se v sezóně 2015–16 probojoval do základní skupinyLigy mistrů. Zajímavostí je, že ho vedli i dva čeští trenéřiMiroslav Beránek(2012–2013) aMichal Bílek(2020). Beránek i Bílek trénovali rovněž kazachstánskou reprezentaci.
Kazachstán pořádalAsijské zimní hry 2011. Uskutečnily se od30. lednado6. února2011vAstaněa vAlmaty. Almaty dvakrát kandidovalo i na pořádání zimních olympijských her (2014, 2022).