Kupec benátský

Kupec benátský(anglickyThe Merchant of Venice) jedivadelní hra,komedie,Williama Shakespeara, napsaná mezi lety1596–1598. Ačkoliv je tatohraběžně řazena mezikomediea sdílí spolu s ostatnímiShakespearovýmiromantickými komediemi některé jejich typické aspekty, divák si ji pamatuje spíše díky jejím dramaticky vypjatým scénám (mezi něž nepochybně patříShylockůvznámýmonolog„Nemá Žid oči?“z 1. scény 3. jednání, či Porciinmonologo milosrdenství z 1. scény 4. jednání).
Hlavní postavou, oním kupcem ze samotného názvu hry, však neníŽidShylock, který, ač nejznámější a nejdůležitější postava hry, je povolánímlichvář; oním kupcem je křesťanský kupec Antonio. Konečně, toto rozvržení rolí je zřejmé již z titulní stránky prvního kvartového vydání uvádějící hru samotnou. Hra je představena jakoThe moſt excellent Hiſtorie of the Merchant of Venice. With the extreame crueltie of Shylock the Iewe towards the ſayd Merchant, in cutting a iuſt pound of his fleſh: and the obtayning of Portia by the choyſe of three cheſts(tj.Převýborný příběh Kupce benátského, v němž nad pomyšlení krutý Žid Shylock řečenému Kupci vyřízne libru masa z těla a Porcie je získána volbou tří skříněk).
Dočeštinypřeložili:Josef Jiří Kolár,Josef Václav Sládek, František Nevrla,Jan Nepomuk Štěpánek,Erik Adolf Saudek,Břetislav HodekaMartin Hilský.
Mladý a před časem ještě bohatý šlechtic Bassanio z Benátek se chce ucházet o ruku krásné a zámožné Porcie. Ovšem vinou nezřízeného a bohémského života upadne do dluhů a bez peněz se ostatním nápadníkům nemůže vyrovnat. Požádá tedy svého přítele Antonia, bohatého benátského kupce, aby mu půjčil tři tisíce tolarů. Křesťan Antonio by mu je půjčil rád, a to podle svého zvyku bez úroků, ale všechno jeho bohatství je právě naloženo na lodích plujících po celém světě. Rozhodne se ale, že si pro svého přítele vypůjčí od lakotného Žida Shylocka, ačkoli se tito dva ze srdce nenávidí. Shylock peníze půjčí, a to dokonce bez úroků. Ovšem Shylock si místo toho stanoví podmínkou, že pokud mu peníze nebudou do 3 měsíců vráceny, bude smět z Antoniova těla vyříznout jednu libru masa. Antonio úpis podepíše, protože lodě s jeho majetkem se mají do této doby do Benátek vrátit, takže by měl stihnout půjčku splatit.
Porcie žije ve svém paláci v Belmontu nedalekoBenátek. Je nešťastná, protože její otec jí před smrtí ve své poslední vůli odepřel právo na svobodnou volbu ženicha. Místo toho nechal zhotovit tři skříňky,zlatou,stříbrnouaolověnou, a každý, kdo by se chtěl ucházet o ruku jeho dcery, si musí vybrat jednu z nich, a najde-li v ní podobiznu Porcie, může si ji vzít za manželku. Nevýhoda této loterie spočívá v tom, že kdo neuspěje, nesmí se až do konce života ucházet o jakoukoli další ženu. Na to doplatí marockýkníže, který otevře zlatou truhlu, a kníže aragonský, který otevře stříbrnou. Ani o jednoho z těchto nápadníků naštěstí Porcia nestála a posmívala se jim společně se svou komornou Nerrisou. Teď už sice ví, že její obraz je v olověné skříňce, ale podle závěti svého otce má zakázáno to jakémukoli nápadníkovi napovědět.
V té době opustí Shylocka jeho sluha a komik Lancelot kvůli Židově lakotě. Bassanio ho přijme k sobě. Při cestě do Belmontu se k nim připojí další mladý šlechtic Gratiano. Od Shylocka uteče i jeho dcera Jessica, která uprchne se svým milencem Lorenzem do Belmontu.
Porcii se Bassanio velmi zalíbí a ona jemu rovněž. Když se tedy dostane k volbě jedné z truhlic a správně si vybere tu olověnou, je Porcia šťastná, že si nakonec vezme muže, o kterého stála. Stejně tak se Nerrisa zamiluje do Gratiana, a tak proběhnou hned dvě svatby. Obě nevěsty si zavážou své manžele přísahou, že nikdy nesundají z prstu prsteny, které jim daly.
Idylku překazí zpráva z Benátek, že Antoniovy lodě se potopily a s nimi i veškerý kupcův majetek. Shylock, v té době velmi rozezlen útěkem své dcery, která mu navíc vzala i něco z jeho jmění, se chystá uplatnit svůj nárok na libru Antoniova masa. Bassanio, vázaný vděkem k Antoniovi, okamžitě spolu s Gratianem jedou svému příteli na pomoc. O něco později se za nimi v tajnosti a se svým plánem na vysvobození Antonia vydají Porcia a Nerrisa a předají dočasně palác ke správě Jessice a Lorenzovi.
Přisouduv Benátkách se benátskýdóžemarně snaží přesvědčit Shylocka, aby se vzdal svého nároku na libru těla. Žid nepřijímá ani nabídku od Bassania, který chce vykoupit Antonia hned šesti tisíci tolary. Pohrdá jakýmikoli prosbami od občanů, kteří mají Antonia rádi, a chce si odříznout své maso. V té chvíli do síně vstoupí Porcia převlečená za muže a ohlásí se jakoprávník, kterého posílá doktor Bellario zPadovy. Spolu s ní vejde i Nerrisa, přestrojená jako její písař. Hned poté Porcia udolává Shylocka argumentem, že podle smlouvy sice má právo na libru z těla, ale okrvise v ní nic nepíše. Pokud tedy dokáže z Antonia vyříznout část těla a nepřipraví ho ani o kapku krve, ať se o to klidně pokusí. Pokud ovšem Antonia zraní, bude to souzeno jako újma na zdraví. Dalšími právnickými trumfy pak ještě připraví Shylocka o celé jeho jmění s tím, že polovinu dostane Antonio a polovinu benátský stát. V krátké době se tak karta dočista obrátí aŽidodchází ze scény poražen.
Jako odměnu za záchranu přítele si Porcia vyžádá od Bassania (který ji nepoznal) prsten, jejž mu dala, což chápe jako zkoušku, zda dostojí své přísaze. Bassanio zprvu odmítne, ale pak ho Antonio přemluví, aby právníkovi prsten poslal. Stejně tak připraví Nerrisa Gratiana o jeho prsten.
V Belmontu se Bassanio a Gratiano dovídají, že právníkem a písařem byly jejich manželky. Ty je pokárají za to, že nesplnili svůj slib, ale odpustí jim. Ke všemu se nakonec Antonio dozvídá, že jeho lodě neztroskotaly a v pořádku dopluly do Benátek, takže teď má své dřívější jmění i půlku jmění Shylockova.
Slavný Shylockův monolog:
SALARINO
SHYLOCK
(William Shakespeare:Kupec benátský. Praha: TORST, 1999. III. I. 45. – 65. Překlad Martin Hilský)
Porcie o milosrdenství:PORCIE
(William Shakespeare:The Merchant of Venice / Kupec benátský. Brno: Atlantis, 2005. IV.I. 270. – 271. Překlad Martin Hilský)
Bassanio při volbě skříňky:
Ozve se píseň, zatímcoBASSANIOmluví o skříňkách sám k sobě:
(William Shakespeare:The Merchant of Venice / Kupec benátský. Brno: Atlantis, 2005. III.II. 219. – 221. Překlad Martin Hilský)
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuThe Merchant of Venicena anglické Wikipedii.