Bořivoj I.

Bořivoj I.(mezi852/853–888/890;latinskyBorzivogius) byl první historicky doloženýčeský panovník. Pocházel z roduPřemyslovcůa podle kronikářeKosmybyl synem bájného knížeteHostivíta.Jeho manželkou byla pravděpodobně od roku 874Ludmila, chronologicky první osoba v českých dějinách prohlášená za svatou, dcerapšovskéhočilužickosrbskéhoknížeteSlavibora. Jeho syny byliSpytihněv I.aVratislav I., vnuky paksvatý VáclavaBoleslav I.
Po celou svou vládu Bořivoj podporovalvelkomoravskéhoknížeteSvatopluka I., v roce 872 pravděpodobně bojoval na jeho straně vbitvě u Vltavyproti franckým vojskům vedenýmmohučským arcibiskupemLiutbertem, a to společně s pěti dalšími knížaty Svatoslavem, Vitislavem, Herimanem, Spytimírem a Mojslavem. V sedmdesátých nebo osmdesátých letech přijal společně s manželkou Ludmilou na Moravěkřestz rukou arcibiskupaMetoděje. Po návratu doČechvšak proti němu vypuklo povstání, vedené jakýmsiStrojmírem. Bořivoj uprchl na Moravu a až se Svatoplukovou pomocí se znovu stal českým knížetem. Za jeho vlády byly v Čechách postaveny první kostely, a sicekostel svatého KlementanaLevém Hradciakostel Panny MarienaPražském hradě. Po jeho smrti nebyli jeho synové ještě dospělí, proto se českým knížetem stal velkomoravský kníže Svatopluk.
O Bořivojovi se zmiňuje hned několik středověkých textů. Nejznámější jsou tyto:
Otázka Bořivojova původu je neznámá, většina historikůvšak souhlasí s Kosmou, že Bořivoj pocházel z Čech.Příbuzenství mezi Přemyslovci aMojmírovcije možné, kupříkladu sňatkem Svatopluka Velkomoravského s jistou nevěstou z Čech, která mohla být Bořivojovou sestrou,snadSventoziznou.Podle jiné teorie, kterou navrhl Petr Šimík, měl být Bořivoj I. původem z Velké Moravy. Měl být synemRostislava Velkomoravského. Rostislav poté založil hradPrahaa nazval se Přemyslem, tedyPřemyslem Oráčem. Rostislav měl mít syna Bořivoje a ještě za Rostislavova života se měl Bořivoj stát manželem Ludmily, za podmínky, že Ludmila přijme křest. Po Rostislavově oslepení se měl Bořivoj chopit vlády v Čechách.Tato teorie byla často podporována kosterními pozůstatky pod podlahousvatovítské rotundyv hrobu K1. Tyto pozůstatky byly považovány za tělo knížete Bořivoje. Lebka tohoto těla sdílí s lebkou z hrobu 12/59 v Sadech uUherského Hradiště, považovaného za hrob knížete Svatopluka, ojedinělou anomáliizvukovodu; obě kostry mají také stejnou, byť tehdy běžně rozšířenou krevní skupinu. Ukázalo se však, že lebka z hrobu K1 není z doby Bořivojovy, ale je o století mladší.
Bořivoj se podle Kosmy narodil jako syn bájného knížeteHostivíta.Jméno Bořivojova otce však není jisté, a proto se historici jménu Hostivít vyhýbají.Datum Bořivojova narození není přesně známé. Jako indicie mohou posloužit údaje z legendyFuit in provincia Boemorumo věku, kterého se dožili jednotliví Přemyslovci.Podle legendy Bořivoj zemřel ve věku 36 až 38 let. PodleDušana Třeštíkamuselo být Bořivojovi v době bitvy u Vltavy více než 15 let.Protože bitva probíhala v roce 872,Bořivoj se musel pravděpodobně narodit před rokem 857. Když se v roce 888 narodil Vratislav, byl pravděpodobně Bořivoj stále naživu.Další nápověda se nachází ve Fuldských letopisech, podle nichž v roce 890 získal Čechy v přímé držení Svatopluk.Dušan Třeštík proto odečetl Bořivojův přibližný věk, kterého se dožil, od let 888–890, a získal tak datum jeho narození mezi lety 852–853.
Jiný názor zastávalJosef Pekař, jenž datum Bořivojova narození určil mezi roky 857 a 858,Henryk Łowmiański, podle něhož se Bořivoj narodil roku 857,aVáclav Chaloupecký, podle nějž se jednalo o rok 855.
Jediná kronika, která udává přesný letopočet Bořivojova narození, je kronikaVáclava Hájka z Libočanz 16. století. Podle ní se měl Bořivoj narodit v roce 874, tedy dokonce později, než je o něm první písemná zmínka.
V osmnáctém a devatenáctém století se však proti Hájkovi postavili historikovéGelasius DobneraFrantišek Palacký, kteří mnoho Hájkových výroků označili za pouhé výmysly. Od té doby Hájkově dataci Bořivojova narození badatelé nevěnují pozornost.
Situace na území dnešních Čech v 2. polovině 9. století nebyla jednoduchá, tamější knížata se musela rozhodnout, na jakou stranu se přidat. České země se tehdy nacházely mezi dvěma velkými říšemi. Na jedné straně stálaVýchodofranská říše, na druhé pakVelká Morava.
Pravděpodobně již v roce 856se některá knížata z dnešních Čech začala přiklánět k Velké Moravě, v roce 869 za pomocíLužických Srbůdokonce zaútočila na francké území Bavorska a Durynska.Definitivní připojení pak přišlo po nástupuSvatopluka I.k moci v roce 871. Brzy poté na jaře 872 vyslal východofranský králLudvík II. Němec, který odmítl nástup Svatopluka uznat, trestnou výpravu nejen proti Moravě, ale i proti jejím spojencům, tedy proti Čechům. Obě vojska se setkala kdesi u Vltavy, snad v oblasti Prahy.
V této bitvě Frankové, kterým velelmohučský arcibiskupLiutbert, drtivě zvítězili. Čechům se však podařilo uchýlit se do hradišť, ta již Frankové nedobyli, podařilo se jim ale velice poplenit zemi. Pak odtáhli zpět doVýchodofranské říše. Kromě zmínky o pěti českých knížatech, tedy Svatoslavovi, Vitislavovi (Vítěslavovi), Herimanovi (Heřmanovi), Spytimírovi a Mojslavovi je ve třech rukopisechzmíněno jako šestéjméno Goriwei. Od 19. století se jméno Goriwei považuje za zkomoleninu jména Bořivoj.Historici dodnes pátrají po důvodu, proč je Bořivojovo jméno zapsáno až jako šesté z pěti jmenovaných. Podle Františka Palackého byl Bořivoj zapsán jako šestý proto, že v bitvě u Vltavy sice nebojoval, ale byl jejich vrchním vládcem, proto si pisatel poznamenal toto jméno až na konec.Podle historika Václava Vaněčka se bojovalo proti knížatům z jihu Čech, Bořivoj možná využil prohry knížat z jihu Čech a právě po této bitvě jižní Čechy ovládl. Kvůli tomuto ovládnutí bylo jméno Goriwei později připsáno.Podle historika J. Čecha Bořivoj v Čechách vládl, ale pisatel Fuldských análu zkomolil jeho jméno na Heriman.
Právě bitva u Vltavy je hlavní indicií pro určení datace vlády Bořivoje I. Téměř všichni historicizabývající se vládou Bořivoje I. se domnívají, že Bořivoj v roce 872 vládl, musel tedy již vyrůst z chlapeckých let.Tyto domněnky odmítli historiciLubomír Emil Havlíka Rudolf Turek. Podle Havlíka Bořivoj v Čechách v roce 872 nevládl, jelikož byl příliš mladý.I Rudolf Turek se domníval, že Bořivoj v Čechách tehdy nevládl, na rozdíl od Havlíka se domníval, že Bořivoj byl ještě před bitvou u Vltavy vyhnán Strojmírem.
Přemyslovci v 70. letech 9. století neovládali celé území obývanéČechy. Patřilo jim tehdy pouze území ve středních Čechách,na ostatních územích dnešních Čech se nacházela jiná knížectví, kterým vládlo několik knížat.Bořivoj pravděpodobně v roce 874 či 875uzavřel sňatek sLudmilou, dcerouSlavibora. Původ Ludmily je neznámý, možné jsou však dvě varianty. Podle první variantypocházela Ludmila z Pšovského knížectví, které leželo na území dnešníhoMělnicka.Podle druhé varianty, kterou reprezentujeProložní legenda o svaté Ludmile,pocházela Ludmila ze zemělužickosrbské, sňatkem s Bořivojem se tedy část Lužického Srbska stala součástí Čech.
S Ludmilou měl Bořivoj podle legend tři syny a tři dcery,z pramenů jsou však známa jména pouze dvou synů. NejstaršíSpytihněv I., který se narodil brzy po sňatku, tedy v roce 875, aVratislav I., který se narodil pravděpodobně v roce 888.
Česká knížata v 2. polovině 9. století nevyznávalakřesťanstvíjako na Velké Moravě. Křesťanství pronikalo do české kotliny jen pomalu, podle Fuldských letopisů přijalo v roce 845 křest 14 českých knížat,pravděpodobně však bez úspěchu.První skutečný krok k christianizaci Čech učinil až Bořivoj.
Příběh Bořivojova křtu je zmíněn nejen v Kristiánově legendě, ale i v Kosmově kronice.Podle Kristiána měl být Bořivoj pozván na hostinu na dvůr velkomoravského knížeteSvatoplukaa  během hostiny pak musel jako pohan sedět na zemi. Tato historka není příliš uvěřitelná, i když zákaz společného jídla pohanů s křesťany představoval běžnou praxi karolínských misií vKorutanechaPanonii.Lítost projevil arcibiskupMetoděj, jenž se ho optal, proč tak vynikající muž se nestydí, že sedí na zemi s pasáky sviní. Následovala konverzace mezi Metodějem a Bořivojem a výsledkem bylo rozhodnutí Bořivoje dáti se pokřtít. Křest provedl sám arcibiskup Metoděj, kmotrem Bořivoje se stal pravděpodobně Svatopluk Velkomoravský.Poté Svatopluk a Metoděj Bořivoje bohatě obdarovali – mimo jiné mu dali knězeKaicha, zřejmě proto, aby nově pokřtěný kníže vykonával své křesťanské povinnosti.
Křest byl pro Čechy velmi důležitý, jelikož od roku 845, kdy přijalo křest 14 českých knížat, patřily Čechy do západní sféry vlivu. Právě Bořivojův křest znamenal obrat k moravské sféře.Proto také není v legenděCrescente fideo Bořivojově křtu žádná zmínka.Ještě Josef Dobrovský se domníval, že Bořivoj byl pokřtěn nikoli Metodějem, ale řezenskými kněžími.Dva roky před jeho smrtí však byla objevenaPrvní staroslověnská legenda o svatém Václavu, která dokazovala přítomnost slovanského písemnictví v Čechách.Podle Oldřicha Králíka Kristián dokonce historkou s křtem Bořivoje myslel křest knížat v roce 845.
Datace křtu je nejistá, z Kristiána vyplývá, že křest provedl arcibiskup Metoděj, který se nacházel na Moravě poprvé v letech 870, poté od roku 873 až do své smrti v roce 885,křest se pravděpodobně musel odehrát někdy v tomto období. Co se týče roku, kdy ke křtu došlo, historikové se kloní k několika variantám. Podle Rudolfa Turka přijal Bořivoj křest na přelomu let 869 a 870, jelikož si měl Kosmas splést jméno velkomoravského knížete a Svatopluka zaměnil zaRostislava.František Palacký soudil, že přijal křest v roce 874, tedy brzy po Metodějově propuštění z franckého vězení,, tento názor zastával i Josef Pekař.Podle archeologaIvana Borkovskéhoke křtu došlo před rokem 880, kdy na Svatoplukově dvoře začala získávat převahu latinská liturgie.Václav Novotný soudil, že Bořivoj přijal křest mezi lety 882 až 885, neboť právě od roku 882 měl Svatopluk tolik moci, aby mohl Bořivoje pokřtít, a tím získat úplnou moc nad Čechy.Henryk Łowmiański se na základě legendyFuit in provincia Boemorumdomníval, že byl Bořivoj společně se synem Spytihněvem pokřtěn mezi lety 882 a 884.Podle Dušana Třeštíka byl Bořivoj pokřtěn na jaře roku 883, vycházel z toho, že Bořivojův křest by byl záminkou pro vojenskou akci východofranckého králeKarla III.Mezi Svatoplukem a Karlem od roku 874 do roku 882 trval mír. Bořivojově křtu podle Třeštíka předcházela intervence do Čech, uskutečněná na jaře 883, brzy poté byl Bořivoj pokřtěn.
Po návratu z Velké Moravy nechal Bořivoj vystavět naLevém Hradcikostel zasvěcenýsvatému Klimentovi. Brzy poté vypuklo proti Bořivojovi povstání, do jehož čela dosadiliStrojmíra, pravděpodobně příbuzného Bořivoje. Bořivoj utekl na Moravu ke svému spojenci Svatoplukovi Velkomoravskému.Povolání nejspíš nesouviselo s otázkou náboženství, neboť Strojmír byl křesťanem. Pravděpodobně souviselo se spory o orientaci na Velkou Moravu. Bořivoj jako zastánce moravských pořádků byl pro Čechy zřejmě nepohodlný, proto byl vyhnán a na stolec byl dosazen Strojmír jako zastánce východofranské říše.
O původu Strojmíra existuje několik teorií. Podle historika Rudolfa Turka byl Strojmír totožný s knížetem Spoitimarem, který bojoval u Vltavy společně s dalšími knížaty.Podle Kristiána žil Strojmír do doby, kdy propuklo povstání proti Bořivojovi, ve vyhnanství u Němců. Ve vyhnanství žil tak dlouho, že zapomněl mluvit svou rodnou řečí.To ovšem vzbudilo nespokojenost těch, kteří ho zvolili, protože se nemohli s novým knížetem dorozumět. Bořivojovi přívrženci této nespokojenosti využili a snažili se lid proti Strojmírovi ještě více popudit.
Podle Kristiánovy legendy se obě strany, Strojmírova i Bořivojova, proto dohodly, že vyjdou z Prahy a na poli uváží, jak se rozhodnout. Strojmírovci se však potají ozbrojili (skryli si zbraně pod šaty) a dohodli se, že na tajné heslo, které znělo: „Proměňme se!“, které zvolá jeden z nich, odkryjí zbraně a pobijí muže na Bořivojově straně. Straníci knížete Bořivoje se však o této lsti dozvěděli a také se ozbrojili. Poté, co se ozvalo heslo smluvené stranou Strojmíra, odkryli podporovatelé knížete Bořivoje zbraně a zahnali straníky Strojmíra na útěk. Sám Strojmír poté utekl do ciziny a z Moravy byl do Čech povolán zpět Bořivoj.Celý sběh událostí se měl udát mezi lety 883 až 885.
Podle varianty, kterou navrhl Zdeněk Měřínský, utekl Bořivoj na Velkou Moravu ke Svatoplukovi, kterého žádal o pomoc. Ten byl však až do podzimu roku884zaměstnán boji vPanonii, a proto asi neměl dostatek sil pomoci Bořivojovi k zásahu v Čechách. Bořivoj se proto zdržoval v moravském vyhnanství. Povstání v Čechách mohl tedy Svatopluk potlačit nejdříve až po bojích v Panonii. Tuto variantu podporuje také text Kristiána, který tvrdí, že po pobití straníků Strojmíra poslali Bořivojovi straníci pro Bořivoje na Moravu.
Společně s návratem Bořivoje se dá předpokládat i přítomnost velkomoravských bojovníků.Po Bořivojově návratu nechal podle Kristiána Bořivoj vystavět a založitkostel Panny Mariev Praze, jak slíbil ve vyhnanství na Velké Moravě.Stalo se tak v blízkosti vrcholkuŽiži, na kterém stál kamenný stolec, kde probíhal nastolovací proces českého knížete.Pravděpodobně v roce 888se Bořivojovi a jeho ženě Ludmile narodil synVratislav I., který vládl českému knížectví po smrti jeho bratra Spytihněva.
Datace Bořivojovy smrti, stejně jako většina dat v jeho životě, je nejistá. V roce 888, kdy se Bořivojovi narodil syn Vratislav, byl ještě naživu. V březnu 890při schůzce na Omuntesperchu v Panonii východofranský králArnulf KorutanskýČechy propůjčil Svatoplukovi. Češi totiž neměli knížete z vlastního rodu.Bořivoj byl tedy již po smrti.Zemřel tedy někdy mezi roky 888 až 890 s tím, že pozdější datum však není tolik pravděpodobné. V době smrti mu bylo asi třicet šest let. Po jeho smrti byli jeho synové příliš mladí na to, aby mohli převzít vládu. Českým knížetem se proto stal velkomoravský kníže Svatopluk.
S Bořivojovou vládou je spjata výstavba prvních kostelů na území Čech.První kostelbyl postaven a vysvěcen hned po Bořivojově křtu na Velké Moravě. Nechal ho postavit naLevém Hradcia byl zasvěcenýsvatému Klimentovi, jehož kult přinesli na Velkou Moravu bratřiKonstantin a Metoděj. Kostel byl dřevěný,stával na místě dnešního kostela svatého Klimenta na Levém Hradci.V době knížete Bořivoje bylo také na Levém Hradci vystavěno nové, dokonalejší opevnění.
Druhý kostel, který nechal Bořivoj vystavět, byl zasvěcenPanně Mariia byl postaven nedaleko kamenného stolce, na místě dnešního průchodu zdruhéhonačtvrté nádvoří Pražského hradu. Kostel byl postaven brzy po návratu z vyhnanství z Velké Moravy, kam ho vyhnal vzdorokníže Strojmír. Bořivoj ho začal podle názoru Ivana Borkovského budovat mezi lety 880 a 890,podle Dušana Třeštíka v roce 885.Neví se, proč Bořivoj nechal vystavět kostel zde. Možným důvodem mohl být kamenný stolec, který stál na vrchu Žiži, jenž se nacházel nedaleko kostela. Důvodem k výstavbě kostela na tomto místě mohlo být i to, že tu bylo Bořivojovo nové sídlo.Dušan Třeštík se však kloní k variantě, že Bořivoj na místo dnešního Pražského hradu nepřesídlil, na Pražský hrad se podle Třeštíka přesunul pravděpodobně až kníže Spytihněv I.Snad z doby Bořivoje I., možná z doby knížete Spytihněva je u kostela Panny Marie patrný první křesťanský hřbitov v Čechách.
Architektura za časů Bořivoje I. byla inspirována architektonickou tradicí velkomoravských staveb– běžnou formou tak bylarotundasapsidou. Tento architektonický styl vydržel do založenípražského biskupství, poté přišly do českého prostředí první německé architektonické vlivy. Podle archeologa Michala Lutovského se Bořivoj inspiroval velkomoravskými stavbami, když na Velké Moravě pobýval jako vyhnanec před Strojmírem.Architektonické styly staveb a opevněních na hradištích však za Bořivoje I. výraznou změnou neprošly, nebo o tom nejsou zprávy. Hradiště se tehdy skládala z opevněné akropole, opevněného předhradí,valůa hradeb.Dále nechyběla ani obydlí. Do dnešní doby se však na hradištích nedochovalo nic, ani členitosti terénů, ve většině byla zničena různými zemědělskými, stavebními nebo těžebními aktivitami.
Již od Františka Palackého byl Bořivoj posuzován jako první panovník, který přijal křest a výrazně pomohl ke christianizaci českého státu.Právě Bořivoj založil v Čechách první kostely. Na zakladatelskou činnost poté navázali jeho synové, Spytihněv I. a Vratislav I.Povedlo se mu zlomit moc „kmenových“ institucí a za pomoci Svatoplukovy Velké Moravy získal před ostatními vládci Čech předstih, jenž se konkurenčním rodům již nikdy nepodařilo vyrovnat. Jeho knížectví se počalo jednoznačně vyvíjet směrem k raně feudálnímu státu a zároveň se stal Svatoplukovým zástupcem v Čechách.Byl to první historicky doložený představitel rodu Přemyslovců, panovníci z této dynastie vládliČeskému knížectvía později iČeskému královstvíaž do roku 1306.
Pravděpodobně nejstarší vylíčení Bořivojovy osobnosti se nachází v Kristiánově legendě. Kristián ho vylíčil jako prvního budovatele míst svatých, shromažďovatele kněží a zakladatele křesťanské víry v Čechách, tehdy ovšem ještě nepatrně rozšířené.Právě Kristián také vylíčil Bořivojův život. Ostatní pozdější kroniky se zmiňují pouze o tom, jak Bořivoj přijal křest. Nejstarší český kronikář Kosmas o Bořivojově životě napsal pouze jednu větu.VDalimilově kroniceprý Bořivoj po křtu denně dával každý den almužny a přispíval na stavby kostelů.O Bořivojovi se zmiňují také kronikáři z doby Karla IV., napříkladPřibík Pulkava z RadenínaaJan Marignolaa dále v 16. století i Václav Hájek z Libočan.
V21. stoletíse stal Bořivoj I. hrdinourománůspisovateleJiřího BílkaPrvní kníže, aneb, Předtucha mociaPrvní kněžna, aneb, Závrať mocia také spisovateleJana BaueraVe službách Svatoplukových. Jako vedlejší postava je zmíněn v románechKněžna Ludmilaod spisovatelkyHany Whittona v knizeHříšná světiceod Jana Bauera.
Bořivoj byl ženat pouze jednou sesvatou Ludmilou(860–15. září921) ∞874?. Podle Kristiána a legendyFuit in provincia Boemorumměl Bořivoj s Ludmilou tři syny a tři dcery.