Leigh Brackettová

Leigh Douglass Brackettová(nepřechýleněLeigh Douglass Brackett) (7. prosince1915,Los Angeles,Kalifornie,USA–18. března1978,Lancaster) byla americkáscenáristkaaspisovatelka, autorka předevšímsci-fipříběhů – přezdívalo se jí Královna vesmírné opery.Část jejího díla vznikla v tzv.Zlatém věku sci-fi.Byla autorkou scénářů k filmům jako napříkladHluboký spánek(1946),Rio Bravo(1959),Dlouhé loučení(1973) a podílela se i na raném návrhu scénáře filmuImpérium vrací úder(1980), přičemž některé z ní navrhovaných prvků se zachovaly i ve finální verzi; ještě před natáčením filmu však zemřela. Byla první ženou, která se dostala do užšího výběru nominovaných naCenu Hugo. V roce 2020 pak vyhrála cenuRetro Hugoza románShadow Over Mars(1944).
Narodila se v Los Angeles, kde také vyrostla. Roku1946se provdala zaEdmonda Hamiltona, rovněž spisovatelesci-fi, a přestěhovala se s ním doKinsmanuvOhiu. Zemřela narakovinuv roce1978vLancasteruvKalifornii.
K profesionálnímu psaní jí přivedlHenry Kuttner. Psala pro různé pulpové magazíny, zejména proPlanet Stories. V jejím díle zaujímají významné místo tzv. planetární romance, v nichž se mísí prvky sci-fi ifantasy. Byla rovněž úspěšnou autorkoudetektivekascénářůk významnýmhollywoodskýmfilmům.Roku1978obdržela cenuForry Awardza celoživotní díloa roku2005jí bylain memoriamudělena cena Cordwainer Smith Rediscovery Award.
Brackettová poprvé publikovala ve svých 20 letech; její sci-fi příběhMartian Questse objevil ve vydáníAstounding Science Fictionz únoru roku 1940. Nejčasnější spisovatelské roky (1940–42) byly zároveň jejími nejproduktivnějšími. Některé z jejích příběhů se zabývají společenskými tématy, napříkladThe Citadel of Lost Ships(1943) se zaobírá  dopady rozšiřující se obchodní říše Země na původní kulturu mimozemských světů. Během tohoto období byla také aktivní členkou Los Angeles Science Fantasy Society (LASFS) a podílela se na budování místníhosci-fifandomurůznými způsoby, včetně podílení se na druhém číslePogo's STF-ETTE, ženského sci-fifanzinu(pravděpodobně prvního svého druhu).
První román Brackettové,No Good from a Corpse(1944), byl hard-boiled mysteriózní román ve styluRaymonda Chandlera. Právě tato kniha otevřela Brackettové dveře k jejímu prvnímu velkému scenáristickému počinu. Zaujala totiž scenáristuHowarda Hawksenatolik, že ji oslovil, aby se spolupodílela na scénáři k filmuHluboký spánek.Poté se sci-fi příběhy Brackettové staly ambicióznějšími.Shadow Over Mars(1944) byl její první románový sci-fi příběh, a ačkoliv byl poněkud neuhlazený, odstartoval začátek nového stylu. V roce 2020 získalShadow Over MarscenuRetro Hugoza nejlepší román.
V roce 1946 se Brackettová vdala za kolegu, autora sci-fiEdmonda Hamiltona(za svědka mu šelRay Bradbury).
V časopisePlanet Storiesvyšla novelaLorelei of the Red Mist, ve které je protagonistou zloděj jménem Hugh Starke. Brackettová dokončila její první polovinu, a pak ji předala svému příteli Bradburymu, aby se mohla věnovat scénáři filmuHluboký spánekna motivy Chandlerova románu.
Po práci na filmu se Brackettová v roce 1948 vrátila k psaní sci-fi. Od té doby až do roku 1951 produkovala sérii sci-fi dobrodružných příběhů, které byly delší než její předchozí práce, a obsahovaly pro ni typické vyobrazení planetární soustavy, jedná se například oThe Moon that Vanisheda románSea-Kings of Mars(1949). Ten byl později publikován jakoThe Sword of Rhiannon.Román barvitě popisujeMarspředtím, než se vypařily jeho oceány .
VQueen of the Martian Catacombs(1949) vytvořila Brackettová postavu Erica Johna Starka. Od roku 1949 do roku 1951 vystupoval Stark (jehož jméno odpovídá jménu hrdiny filmuLorelei of the Red Mist) ve třech příbězích publikovaných vPlanet Stories:Queen of the Martian Catacombs,Enchantress of VenusaBlack Amazon of Mars. Posledním uvedeným příběhem skončilo období dobrodružné tvorby Brackettové.
Brackettová si ve svých příbězích osvojila elegický tón, už se nezabývala konflikty hraničních světů, ale kritizovala stěhování civilizací a soustředila se více na atmosféru než na zápletku. Tyto příběhy jsou charakteristické svou reflektivní a introspektivní povahou, jedná se například o:The Last Days of Shandakor,Shannach – the LastaLast Call from Sector 9G.
Last Callbyl publikován v posledním číslePlanet Stories(z léta 1955), což byl vydavatel, na kterého nejvíce spoléhala. Po tom, coPlanet Stories,a později v roce 1955 takéStartling StoriesaThrilling Wonder Storieszkrachovaly, přišla Brackettová o veškeré možnosti publikovat v časopisech. První fáze její kariéry jakožto autorky sci-fi skončila. V příštích deseti letech psala další příběhy, z nichž některé pak zrevidovala a vydala jako romány.
Z tohoto období vzešelThe Long Tomorrow(1955), jeden z kritiky nejuznávanějších sci-fi románů. Tento román popisuje agrární, technofobní společnost, která se vyvíjí po jaderné válce.
Po roce 1955 se Brackettová soustředila na psaní pro lukrativnější filmové a televizní trhy. V letech 1963 a 1964 se krátce vrátila do svého starého marťanského prostředí a napsala dvojici příběhů. První,The Road to Sinharat, lze považovat za láskyplné rozloučení se světem z knihyQueen of the Martian Catacombs. Druhý, se záměrně absurdním názvem,Purple Priestess of the Mad Moon (Fialové kněžky bláznivého měsíce),hraničí s parodií.
Brackettová a její manžel byli čestnými hosty na 22. ročníkuWorld Science Fiction Conventionv roce 1965 vOaklanduvKalifornii.
Po další, téměř desetileté přestávce, se Brackettová v 70. letech vrátila k science fiction vydáním knihThe Ginger Star(1974),The Hounds of Skaith(1974) aThe Reavers of Skaith(1976), sjednocených do jedné knihyThe Book of Skaithv roce 1976. Tato trilogie přinesla Erica Johna Starka zpět za dobrodružstvím na exoplanetu Skaith.
Brackettová, která bývá často označována jako „Královna vesmírné opery“, také psala planetární romance. Téměř všechny se odehrávají ve sluneční soustavě Leigh Brackettové, která obsahuje důkladně promyšlené fiktivní verzeMarsuaVenuše, jak byly popisovány v science fiction z 30. až 50. let 20. století. Mars se jeví jako jen velmi málo obyvatelný pouštní svět obývaný starověkými, dekadentními a většinou humanoidními rasami; Venuše pak jako primitivní, vlhká planeta s džunglemi, s populací energických primitivních kmenů a příšer z rodu plazů. Planeta Skaith kombinuje prvky ostatních světů Beckettové s prvky fantasy.
Ačkoli je v příbězích o Marsu od Brackettové patrný vlivEdgara Rice Burroughse, její Mars je pevně zasazen do světa meziplanetárního obchodu. Výrazným tématem jejích příběhů je střet planetárních civilizací; příběhy ilustrují a kritizují dopadykolonialismuna civilizace, které jsou starší nebo mladší než ty, které je kolonizují. Burroughsovi hrdinové se vydávají přeměnit celé světy podle svých vlastních pravidel; hrdinové Brackettové (častoantihrdinové) jsou vydáni na pospas trendům a hnutím, které však nad nimi mají navrch.
Poté, co miseMarinerdokázaly, že na Marsu se žádný život nenachází, se Brackettová do své sluneční soustavy už nikdy nevrátila. Když začala v 70. letech znovu psát planetární romance, vymyslela si novou sluneční soustavu, mimo tu naši.
Tato série patří k nejznámějším dílům Leigh Brackettové. Jde o směshrdinské fantasyaspace opery.Stark je chlapec žijící naMerkuru, kde jeho rodiče pracují v hornické společnosti. Když oba zahynou při zemětřesení, ujmou se Starka divocí polointeligentní chlupatí domorodci, kteří jsou později dalšími pozemšťany vyhubeni. Od smrti jej zachrání pozemský úředník, který jej adoptuje a stane se jeho rádcem. Stark pak prožije mnoho dalších dobrodružství naMarsu,Venušia naextrasolární planetěSkaith.
Série se skládá z těchtopovídek,novelarománů:
Krátce poté, co Brackettová pronikla do psaní sci-fi, napsala i své první scénáře. Na hollywoodského režiséraHowarda Hawksezapůsobil její románNo Good from a Corpsenatolik, že jeho sekretářce nařídil zavolat „toho chlapa Bracketta“, aby pomohl Williamovi Faulknerovi napsat scénář k filmu Hluboký spánek (1946).Film byl napsán Brackettovou,Williamem FaulkneremaJulesem Furthmanema hrál v němHumphrey Bogart. V rámci žánru je považován za jeden z nejlepších filmů všech dob.
Poté, co se vdala, si Brackettová dala od psaní scénářů dlouhou pauzu. Když se k němu v polovině 50. let vrátila, psala scénáře televizní a filmové.Howard Hawksji najal, aby napsala nebo spolupracovala na několika snímcíchJohna Waynea, včetněRio Bravo( 1959 ),Hatari!(1962),El Dorado(1966) aRio Lobo(1970). Díky k jejím zkušenostem s filmemHluboký spánekpozději vytvořila filmovou adaptaci románu Raymonda ChandleraDlouhé loučení.
Brackettová pracovala na scénáři filmuImpérium vrací úder, v pořadí druhého díluHvězdných válek. Film v roce 1981 získalCenu Hugo. Pro Brackettovou byl tento scénář odklonem od její standardní tvorby, protože do té doby měla veškerá její sci-fi tvorba podobu románů a povídek.George Lucasřekl, že požádal Brackettovou, aby napsala scénář na základě jeho osnovy příběhu. Brackettová napsala první návrh scénáře s názvemPokračováníHvězdných válek, který byl Lucasovi doručen krátce před tím, něž 18. března 1978 umřela na rakovinu; její verze však byla zamítnuta. Lucas napsal dva návrhy nového scénáře a v návaznosti na obdržení scénářeDobyvatel ztracené archyse obrátil kLawrencovi Kasdanovi, aby přepracoval některé dialogy.Finální verze scénáře pak byla atribuována Brackettové i Kasdanovi (ačkoliv Lucasovi ne). Brackettové byla atribuována navzdory skutečnosti, že se na konečné podobě filmu nepodílela.
Laurent Bouzereauv knizeStar Wars: The Annotated Screenplaysřekl, že Lucas neměl rád směr, kterým se scénář Brackettové udával, vyhodil ho a vytvořil další dva, než je předal Kasdanovi.Spoluzakladatel bloguio9Archivováno15. 12. 2015 naWayback Machine.Charlie Jane Anders napsal, že zatímco „je v kurzu znevažovat podíl Brackettové naImpériu“, „není pravda, že ani jeden z příběhů Brackettové se ve finálním filmu neobjevuje – základy jsou stejné.“
Více než 30 let si bylo možné scénář Brackettové přečíst pouze v Knihovně sci-fiJacka WilliamsonanaEastern New Mexico UniversityvPortalesvNovém Mexikua v archivech produkční společnostiLucasfilmv Kalifornii. Oficiálně byl však zveřejněn až v únoru roku 2016.V tomto návrhu vznikl milostný trojúhelník meziLukem,LeiouaHanem Solo.Yodase jmenuje Minch, Luke má utajenou sestru jménem Nellith,Lando Calrissianje známý jako Lando Kaddar, Lukeův otec se objevuje na Dagobahu jako duch a sDarth Vaderemjsou dvě odlišné postavy aHan Solopak na konci odchází hledat svého strýce Ovana Marka, nejmocnějšího muže ve vesmíru po císaři Palpatinovi.
John Saavedra z webuDen of Geekříká:
„A co je nejdůležitější, vidíme, že návrh Breckettové – i když by rozhodně potřeboval přepsání a několik vylepšení – popisuje všechny klíčové okamžiky, které se nakonec na obrazovkách objeví. Stále je zde bitva o Hoth (ač mnohem absurdnější), moudrá slova starého mistraJedi, vzrušení z letu oblastí smrtících asteroidů, milostný trojúhelník (mnohem neskrývanější), majestátní město v oblacích, neočekávané zrady a vrcholný souboj mezi Lukem Skywalkerem a Darth Vaderem, který jsme jako děti na hřištích sváděli další roky.“