Chápan hnědý

Chápan hnědý(Lagothrix flavicauda) jeopices plněchápavým ocasem,endemitandskýchpralesůvjihoamerickémPeru. Tento vyhynutím ohroženýdruhžije jen v minimálních počtech na roztříštěných a špatně přístupných lokalitách. Je jedním z nejméně prozkoumanýchprimátůa o jeho životě v přírodě je nedostatek věrohodných informací.
Druh byl prvně popsán podlekožešinyna počátku 19. stoletíAlexandrem von Humboldtem, který tuto opici nikdy živou ani mrtvou nespatřil. Pak byly v roce 1926 nalezeny další tři kožešiny a teprve roku 1974 získali vědci exemplář živé opice k prozkoumání.
Chápan hnědý je někdy řazen do novéhomonotypickéhoroduOreonaxpoddruhovým jménemOreonax flavicauda.
Tyto opice obývají horskédeštné lesyvperuánskýchAndáchvnadmořské výšce1500 až 2700 m. Vyskytují se roztříštěně, žijí hlavně na východě v oblasti San Martín a na západě v oblasti Amazonas. Obývají primární tropické a subtropické lesy na hornatém, těžce přístupném území s mnoha roklemi a stržemi, vyskytují se nejvíce ve vrchním patře husté pozemní vegetace sahající do výšky 20 až 25 m. Přebývají tam vobdobí suchamezi březnem a zářím, i vobdobí dešťůod listopadu do února.
Chápani hnědí jsou velcí a robustní, mívají tělo včetně hlavy dlouhé od 55 do 70 cm a váží od 5,5 do 11 kg. Jejich plně chápavýocas, který je vespod lysý, měřívá 60 až 70 cm. Samci a samice se vzhledově téměř neliší, samci mají pouze znatelně delšíšpičáky. Ve volné přírodě je nesnadné je od sebe odlišit, např. samice mívajíklitorisstejně dlouhý jako samcipenis.
Tmavě červenohnědousrstmají dlouhou a hustou, je to adaptace na vysokohorské chladné prostředí. Obličej mají holý a téměř černý, charakteristické jsou bílé skvrny kolem úst, samci bývají o něco málo tmavší. Pro druh je charakteristický pás žluté srsti na konci ocasu který se vyskytuje jen u dospělců, ti také mají chomáče žlutýchchlupův oblasti okologenitálií.Končetinymají poměrně krátké a robustní,čelistisilné azubydokážou rozdrtit i silné skořápky ořechů.
Jsou topolygamníopice, co dva až tři roky samice mívá pobřezostidlouhé asi 225 dnů jen jednoho potomka.Pohlavně dospívajíokolo čtyř let.
Jsou to opice denní, svůj život tráví na stromech, kde se po větvích pohybují v závěsu za končetiny, tzv.brachiaci, ocas jim slouží k udržováni rovnováhy a kormidlování při skocích. Jejich pohyby jsou pomalé, pouze při vyrušení ukazují svou rychlost a obratnost, dokážou skákat i na vzdálenost 15 m. Za ocas se zavěšují při krmení nebo jen tak.
Sdružují se do skupin čítajících od 4 po 15 a více jedinců, velikost skupin souvisí s dostupnosti potravy, v období kdy je jídla dostatek se mohou spojovat. Skupinu tvoří několik samců a samic s potomky, v čele je dominantní samec. Území skupin jsou poměrně velká, za potravou denně urazí velké vzdálenosti. Někdy žijí společně s chápány roduAteles.
Mají hlučné volání kterým si označují území. Pro bezprostřední sdělení používají pachové signály a vizuálně komunikují pohyby těla, soupeře např. zastrašují i třesením větví.
Jsou to hlavněbýložravcikteří žerou listy, pupeny, květiny, plody i měkké kořínky popínavých rostlin a lišejníky, mají rádi i kukuřici; v případě možnosti sežerou vejce ptáků, hmyz i malé obratlovce. Na vybraných místech požírají půdu, tím získávají potřebné minerály a látky k detoxikaci.
Oblast výskytu byla až do poloviny 20. století prakticky pro lidi nepřístupna. S nástupem těžby dřeva provázané se stavbou silnic a potřebou nové zemědělské půdy pro rozrůstající se obyvatelstvo dochází ke ztrátě jejich přirozeného životního prostředí, včetně fragmentace toho, co ještě z pralesa zbylo. Přirozeným nepřítelem jepuma(Felis concolor), na mizivé početnostipopulacese podepsal i nelegálnílovmístních obyvatel pro maso.
Přirozeně nízká hustota výskytu jedinců, pomaláreprodukčnírychlost a omezení geografického rozšiřování znamená citelné zeslabení naděje na přežití tohoto druhu. Přestože peruánská vláda i některénevládní organizacečiní kroky na jeho ochranu, např. se zřizují na území kde žije novérezervacea byl uveden vpříloze I CITES, odhaduje se jejich současný počet na méně než 250 jedinců a má stále klesající trend. Proto je chápan hnědýMezinárodním svazem ochrany přírody (IUCN)hodnocen jakokriticky ohrožený druhCR.