Alžběta Báthoryová

Alžběta Nádašdyová(rozenáBáthoryová, v maďarštiněBáthory Erzsébet; asi7. srpna1560,Nyírbátor–21. srpna1614,Čachtice) byla uherskáhraběnkaz roduBáthoryů z Ečedu. Její odsouzení zasériové vraždyv roce 1611 vedlo později k vytvoření legendy o „krvavé hraběnce“, která se od 19. století stala předlohou pro četná literární, divadelní a filmová zpracování Alžbětina životního příběhu. Dnes je nazývána jakoČachtická paní, přičemž toto označení vychází z běžného historického vyjádření jejího vlastnického vztahu k čachtickému panství a jako takové původně nemělo negativní konotace.
Báthoryovévlastnili rozsáhlé majetky zejména vSedmihradsku. Jejich prapředek Vid v ečedském močále zabil podle legendy draka, proto měli v erbu tři dračí zuby. Ve 14. století se jejich rod rozdělil na dvě větve: ečedskou a somlyoskou.
Alžběta Báthoryová pocházela z jednoho z nejvlivnějších a nejbohatších šlechtických rodů oné doby. Jejími rodiči byliJiří Báthory(maďarskyBáthory György) z ečedské linie roduBáthoryaAnna Báthoryová, dceraŠtěpána VIII. Báthoryho, ze šomlyovské linie (manželství s Jiřím bylo její třetí). Bratrem Anny, a tudíž Alžbětiným strýcem, bylŠtěpán Báthory, polský král a velkokníže litevský.
Většinu Báthoryů z obou větví (ečedské i somlyovské) charakterizovaly výstřední povahové vlastnosti. Vícero z nich mělo sklony k samolibosti, pýše, tyranství, smyslnosti i k sexuální zvrácenosti. Většina také trpěla epilepsií a dnou. Doprovodným znakem degenerace rodu byly právě uvedené povahové vlastnosti, rod zanedlouho poté zcela vymřel. Somlyovská linie vymřela v roce 1635 a ečedská po meči v roce 1605, kdy zemřel Štěpán Báthory, Alžbětin bratr.
ManželFrantišek Nádasdy(6. října 1555,Šárvár– 4. ledna 1604 tamtéž) byl tak jako Alžběta také z magnátského rodu. Byl hlavním županem v župách Vaš, Fogaraš aŠoproň, byl magistrem královských koníren, panovníkovým rádcem a od roku 1578 hlavním kapitánem uherských vojsk. Vynikal velkou tělesnou silou a měl prudkou povahu. Počínal si odvážně v několika bitvách protiTurkůmběhemdlouhé turecké války, mezi nimi byl znám jako „černý bej“. Dne 3. ledna, den před svojí smrtí, napsal příteliJiřímu Turzovidopis, ve kterém mu svěřil do ochrany a přízně svoji rodinu.
Nádasdy a Báthoryová uzavřeli manželství veVranově nad Topľou8. května 1575. Narodilo se jim pět dětí: Anna, Kateřina, Uršula, Ondřej a Pavel. Uršula a Ondřej zemřeli už jako děti. V roce 1604 se Anna provdala za Mikuláše (VI.)Zrinského. Dne 13. června 1604 byli zasnoubeni v Kerestúru, při svatební hostině byl přítomen i palatinJiří Turzo, který byl s Mikulášem (VI.) Zrinským v příbuzenském vztahu, protože Turzova matka Kateřina Zrinská byla sestrou Jiřího (VI.) Zrinského, který byl Mikulášovým otcem.
Uherské královstvíbylo v letech 1590–1605 zasaženopatnáctiletou válkoucísařeRudolfa II.proti Turkům, během které vNitranské stolicina západním Slovensku „Turci část obyvatelstva povraždili, část odvlekli do otroctví, část zemřela hlady“, a pro Alžbětu Báthoryovou tak bylo snadnější zakrýt své zločiny.
Báthoryová a její čtyři pomocníci byli obviněni z mučení a zabití velkého množství mladých žen (20 až 2000 obětí, zdroje se v počtu obětí rozcházejí). V roce 1610 byla dána do samovazby, kde zůstala až do své smrti o čtyři roky později.
Alžbětin příbuzenský vztah k polskému králiŠtěpánu Báthorymuji zachránil před popravou, neunikli jí však její (údajní) pomocníci.
K jejímu životu se váží různé legendy včetně jejích údajných koupelí (či pití) krve služek, které napomohly ke vzniku početnýchupírskýchmýtů (či konkrétněji sexuálně-sadisticko-upírských legend a bájí).
První informativní vyšetřování začalo v březnu 1610. Dne 29. prosince 1610 jipalatinJiří Turzopřistihl při činu vČachticích. Své manželce později napsal:„Když naši lidé a služebnictvo vešli do domu, našli tam mrtvou dívku, druhá vyčerpaná mučením a surově zbitá, už zemřela. Kromě toho tam seděla další zmlácená žena a další, svázané, které si ta prokletá osoba schovávala pro jinou příležitost.“Dne 2. ledna 1611 byl započat soudní proces vBytčanském hradus pomocníky Alžběty Báthoryové. Kvůli palatinovi Jiřímu Turzovi před soudem chyběl hlavní viník: Alžběta Báthoryová. Soudcovský sbor tohoto bizarního trestního případu odsoudil pomocníky k trestu smrti. V rozsudku bylo o Alžbětě Báthoryové připomínáno jen tolik, že ji nechali ve vazbě naČachtickém hradu, kde zůstala až do své smrti v roce1614. Pochována je vKostele sv. Ladislavaa nikdy se před soud nedostala.
Jejími pomocníky byliJan Ujvári (Ficko, resp. Ficzko),Helena Jó (resp. Ilona Ió)aKateřina Benecká. Dne 7. ledna 1611 byl vBytčivynesen rozsudek. V tentýž den byla Helena Jó zaživaupálena, Jan Ujvári byl pro mladý věk sťat a tělo bylo spáleno. Kateřinu Beneckou soud pro nedostatek důkazů osvobodil. Léčitelka Majorová z Myjavy, která pomáhala Báthoryové při různých chorobách, byla obviněna zčarodějnictvía zaživa upálena 24. ledna 1611. Důkazy a přiznání byly získány s použitímútrpného práva.
U soudu svědčilo velké množství osob. Například evangelickýkazatelPonický, který Báthoryovou přímo u soudu obvinil zkanibalismu. Žádný důkaz však nepředložil. Mnozí historici však považují proces za vykonstruovaný a s politickým pozadím. Uherští šlechtici se totiž chtěli zmocnit pozemků Alžběty Báthoryové, a tak ji obvinili z ohavných činů.
Podobným případem v Čechách byl soud se šlechtičnouKateřinou z Komárova, odsouzenou v roce 1534 k doživotnímu vězení za vraždy poddaných.
Stejně tak, jako se o příběhu vynořila řada mýtů a spekulací, někteří badatelé se pokoušeli o rehabilitaci Alžběty Báthoryové s tím, že byla obětí spiknutí. Tyto alternativní pohledy jsou např. shrnuty v bakalářské práci.Verzi, která Báthoryovou ospravedlňuje, předvádí i filmJuraje JakubiskaBathory.
Příběh Alžběty Báthoryové se pokoušelo zfilmovat několik významných československých i zahraničních režisérů. V 70. letech 20. století vzniklo hned několik filmů. S výjimkou erotického povídkového filmuContes Immoraux, animovanéKrvavé panía komedieRadošinského naivného divadlašlo vždy ohororyoupírechavlkodlacích.
K tématu se filmaři znova vrátili v posledních letech, když se o zfilmování pokoušelo nezávisle na sobě hned několik producentů. Kanadský hororEternalz roku2004, jehož děj začíná v obciVišňovéuNového Mesta nad Váhom, jako jediný ze všech zahraničních filmů použil slovenské reálie. FrancouzkaJulie Delpynatočila r. 2009 historický filmHraběnkapodle vlastního scénáře. Český režisérZdeněk Troškavlastní práva naNižnánskéhorománČachtická paní. V roce2006dokončil maďarský režisér Jenö Hodi svůj upírský hororMetamorphosisv hlavní roli sChristopherem Lambertem. Hrad Alžběty Báthoryové v něm umístili dotransylvánskýchKarpat.Juraj Jakubiskodokončil v červnu roku 2006 historické drama podle vlastního scénářeBathory. Premiéra byla v roce 2008.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuAlžbeta Bátoriována slovenské Wikipedii.