Mariánské Lázně

Mariánské Lázně(německyMarienbad) jsou město vokrese ChebvKarlovarském kraji, 27 km jihovýchodně odChebu. Město má rozlohu 51,78 km². Žije zdepřibližně 14 tisícobyvatel. Mariánské Lázně jsou nejmladší z prosluléhotrojúhelníku západočeskýchlázeňskýchměst. Od roku 2021 jsou na seznamuSvětového dědictví UNESCOsFrantiškovými LázněmiaKarlovými Varyv rámci položkySlavná lázeňská města Evropy. Sousedními obcemi sídla jsouValy,Zádub-Závišín,Trstěnice,Chodová Planá,Vlkovice,Velká Hleďsebe,Mnichov,Prameny,Lázně KynžvartaDrmoul.
Místo, na kterém dnes leží druhé největší lázeňské město vČechách, Mariánské Lázně, bylo v dávných dobách plné bažin a zcela pusté.
ŠlechticHroznatazaložil v roce 1197premonstrátskýklášterv osaděTeplá, pod jehož správu patřilo i území dnešních lázní. Řeholníci byli také první, kteří zaznamenali slaný pramen ve svých lesích a dokonce se zde snažili odpařováním získávat sůl. Tato sůl byla později úspěšně prodávána jakoprojímadlo.
O léčivých účincích minerálních vod mezitím začaly kolovat různé zvěsti a k pramenům zamířili první nemocní. Klášterní představitelé pak nechali vyčistit prameny a upravit cestu k nim. První pokusy založit lázně se však nepodařily. Místní obyvatelé lázním nedůvěřovali. Za vlády císařovnyMarie Tereziebyly minerální vody opět analyzovány a v tomto období se také poprvé objevuje názevMarienbad.
O vznik lázní se významně zasloužil doktorJohann Josef Nehr– klášterní lékař, který v roce 1779 přesvědčilopataa několik řeholníků, aby zkusililázeňskou kúru. Zjistil poté, že voda v nepatrném množství několikrát denně podávaná upravila trávení, povzbudila chuť do jídla a přinesla opatovi a řeholníkům osvěžující spánek. Klášter však musel bojovat o získání potřebných povolení ke stavbě lázeňské budovy až do roku1786. V roce 1812 byl Marienbad vyčleněn jako samostatná obec z dosavadní obceÚšovicea v roce 1818 získal status lázeňského místa.
Název Marienbad získaly podle první lázeňské budovy postavené uMariina pramene. Tento pramen byl dávno předtím kvůli pronikavému zápachu nazývánSmradlavý, svůj dnešní název však dostal podleMariánskéhoobrazu, který blízko pramene údajně připevnil voják vracející se z války jako poděkování za to, že si zde vyléčil svá zranění. O další rozvoj lázní se zasloužil tepelský opatKarel Kašpar Reitenberger, který počátkem19. stoletízačal s výstavbou lázeňských domů a pavilonů.
V roce 1820 navštívil Mariánské Lázně německý básníkJohann Wolfgang Goethe, který sem zavítal ještě dvakrát a prožil zde v roce 1823 svůj pozdní milostný román s mladou šlechtičnouUlrikou von Levetzow. Byl velmi nadšen zdejšími přírodními podmínkami a povzbuzoval opata Reitenbergera, aby nepolevoval ve výstavbě lázeňských domů. Také doporučil zdejším lékařům, aby kromě tradiční lázeňské péče prosazovali moderní léčebné metody. Přítomnost Goetha v Mariánských Lázních měla velmi příznivý dopad na návštěvnost. Lázně začala navštěvovat majetnější klientela.
Operní skladatelRichard Wagnernašel v Mariánských Lázních klid a inspiraci. Pracoval zde na dvou významných operách, a toLohengrin(v létě 1845) aMistři pěvci norimberští.
V roce 1897 poprvé do Mariánských Lázní zavítal budoucí britský panovníkEduard VII.Co rozhodlo, žeprincnavštívil právě tyto lázně, není známo. Avšak hned při první návštěvě si Eduard, vystupující pod titulem vévoda z Lancasteru, Mariánské Lázně zamiloval a celkově sem zavítal devětkrát. Britský král obrátil světovou pozornost na Mariánské Lázně, které se každou sezónu proměňovaly, aby dokázaly pojmout stále větší počet hostů. Většina budov byla v tomto období přestavěna a rozšířena a neustále se otevíraly nové hotely.
Mariánské Lázně se staly také dějištěm několika politických jednání. V září 1899 se zde rozhodovalo v záležitostech předcházejících vznikubúrské válkyv jižní Africe. Dne 16. srpna 1904 se vhotelu Nové Lázněsešli při oficiálním setkání císařFrantišek Josef I.a britský král Eduard VII. V dalších letech zde proběhla jednání meziBritániíaRuskemčiBulharskem. Král Eduard VII. zemřel v roce 1910, poté následovalo obdobíprvní světové válkya další rozvoj lázní byl pozastaven.
Po první světové válce a vznikuČeskoslovenskase do lázní opět vrátili hosté. Prudký růst dopravy přilákal další návštěvníky a lázně musely řešit ubytovací problémy. Záhy však přišla ekonomická krize, která další rozvoj města opět zastavila.Druhá světová válkanaštěstí město téměř ušetřila a tak lázeňský ráz města zůstal zachován. Během tzv.Křišťálové nociroku 1938 byla nacisty zničenažidovskásynagoga. Pozemek po zničené synagoze na Hlavní třídě zůstal prázdný až do dnešní doby.
Po poválečnémodsunu německých obyvatelnastala  výměna obyvatelstva, která přinesla chátrání části budov. Lázně připadly Státním lázním a lázeňský provoz fungoval dále. V roce 1986 je realizována Zpívající fontána. Rok 1989 přinesl nové možnosti revitalizace budov. Na druhé straně mnoho historických objektů posloužilo spekulantům, kteří odmítali do státem chráněných budov investovat. Důsledkem např. bylo vyhoření a následná demolice hotelu Rozkvět (Halbmayr Haus) z roku 1848 na Mírovém náměstí v roce 2014. Nebo zřícení stropu v rezidenci Kavkaz z roku 1821 na Goethově náměstí. Pozitivním příkladem je významný hotelLesní mlýn(později ozdravovnaROHDonbas) s tradicí od roku 1833, který po letech chátrání a změnách majitelů získali 8. srpna 2018 noví majitelé, kteří ihned započali s rekonstrukcí a objekt již částečně zpřístupnili.Některé historické lázeňské budovy však zůstávají opuštěny dodnes, jako například lázeňský komplexKavkazna Goethově náměstí, ve kterém pobýval britský králEduard VII.V případě architektonicky významného hoteluHalbmayr Haus(pozdějiRozkvět)vybudovaného na Mírovém náměstí došlo po delším chátrání v roce 2014 k vyhoření objektu a v následujícím roce i k jeho demolici.
Mariánské Lázně pravidelně navštěvovalo mnoho významných hostů, kteří se zasloužili o jejich věhlas ve světě.
Město dnes opět žije především lázeňstvím a cestovním ruchem. Mezi další ekonomická odvětví patří zemědělství, lesnictví a potravinářství (velmi známé jsouLázeňské oplatkyod firmyOpavia).
Mariánské Lázně leží přímo na železniční i silniční trasePlzeň–Cheb, což umožňuje dobré spojení se světem. V Mariánských Lázních, v místní částiSklářeje také bývaléletiště, které za doby největší slávy fungovalo jako spojení s Ruskem, ale po únosu letadla v 70. letech 20. století bylo letiště uzavřeno. Dnes slouží pro rekreační účely a pro podnikání vyhlídkových letů nad městem.
Dominantou Mariánských Lázní jsou především lázeňské parky, díky kterým město patří mezi nejkrásnější zahradní města v Evropě. O tyto přírodní skvosty se postaralVáclav Skalník, který zde byl zaměstnán tepelským klášterem jako zahradní architekt. Velmi významnou stavbou v městě jeKolonáda Maxima Gorkéhoz let 1888–1889 (dle projektu architektů Miksche a Niedzielského).Litinovákonstrukce byla odlita v železárnáchBlansko. Unikátní výzdoba – dřevěný kazetový strop a nástropní fresky – pocházejí z roku 1979, jejich autorem je akademický malíř Josef Vyleťal. Na lázeňské promenádě lze také najítZpívající fontánu, která každou lichou hodinu hraje jednu z mnoha známých a slavných skladeb, ve večerních hodinách je hudba doplněna světelnými efekty.
V bohatém kulturním životě současných Mariánských Lázní dominuje činnost nejstaršího symfonického orchestru v českých zemích založeného roku 1821 – Západočeského symfonického orchestru Mariánské Lázně.
Město se nachází v údolí jižně odCHKO Slavkovský les. Parky v centru města protéká ze severu na jihÚšovický potok, který je veden v regulovaném korytě. V jedné části města je sveden do tunelu pod zástavbu. Z východních svahů do města přitéká takéPstruží potok. Na území města se nacházíKladské rašelinysNaučnou stezka Kladská,Přírodní rezervace Smraďoch,Přírodní rezervace Hamrnický mokřadaKoňský pramen.
Klima ve městě a v okolí ovlivňuje vyšší nadmořská výška a poloha výrazně na západě, tedy blíže k oceánskému podnebí. Léta zde bývají relativně chladnější a vlhčí, zimy jsou středně studené. Průměrná roční teplota je +6,4 °C, přičemž v nejteplejším měsíci červenci je to +16 °C a v nejchladnějším lednu -3,1 °C. Tyto údaje jsou dlouhodobými průměry za léta 1901–1950. Délka slunečního svitu je 1670 hodin ročně. Roční srážky činí 702 mm, což je na horní hranici celorepublikového průměru. Jednoznačně zde převažují západní větry, které tvoří 46 % proudění. Naopak nejméně, cca 5 %, proudí vzduch během roku ze severu. Vliv na mikroklima má velké množství parků a lesů jak ve městě, tak v blízkém okolí. Stromy čistí vzduch, regulují vlhkost, zmírňují extrémy a obohacují vzduch kyslíkem.
Zdejší květenu zkoumal při svých návštěvách iJohann Wolfgang von Goethe. Roku 1835 připravil saský princFriedrich August II.herbář, jenž zachycoval 512 druhů rostlin. Na jeho vztah k přírodě odkazuje i pamětní deska osazená do balvanu vMalém Švýcarsku.
Ke zdejším rostlinám patřílýkovec jedovatý,vřesovec pleťový,podběl léčivýčiplicník lékařský. Nalézt lze iprvosenku vyšší,samorostlík klasnatý,rozchodník skalní,orlíček obecnýčikonvalinku vonnou. Ke chráněným druhům zdejší flóry patřívstavač plamatý,kosatec sibiřský,náprstník červenýneboupolín evropský. Okolí města zamořuje z kynžvartského zámku vycházejícíbolševník velkolepý, jehož jedinci dosahují výšky i čtyř metrů.
Podrosty lesů tvořívřesovec pleťový,zimostrázek alpinský,kociánek dvoudomýnebo endemickýrožec kuřičkolistý. Vyskytuje se tu taképrha arnika, která bývala ve znakuchráněné krajinné oblasti Slavkovský les, dálesilenka nadmutá,sleziník netíkový,hadcovýinepravý,vratička měsíčníčibrusinkaatřtina rákosovitá.
Pod vrchem Martinovem bývala před druhou světovou válkou malá botanická zahrada.
V okolí města se vyskytujejelen lesní,srnec obecnýneboprase divoké. Objevuje se tady takéjelen sikavýchodní,daněk skvrnitý,jezevec lesníčiveverka. Nad krajinou létákáně lesní,poštolka obecná,výr velký,kulíšek nejmenšíčisýc rousný. Býval zde itetřev hlušec. V okolí vod se vyskytujeskorec vodníneboledňáček říční. Na zimu sem ze severu přilétá přezimovatbrkoslav severní. Vyskytuje se zde takéčejka obecná,křivka obecnáčistrakapoud velký. Ve vodách žijekapr obecný,štika obecnáa vzácněcejn,jelec tloušť,síh maréna,siven americkýa z Ameriky dovezenýpstruh duhový.
Poslednímedvědbyl zastřelen v kynžvartských lesích roku 1698, ale přesto je po těchto zvířatech pojmenováno několik míst, například Medvědí pramen či Medvědí doupata.
V širším okolí Mariánských Lázních vyvěrá na 100 minerálních pramenů s obsahemoxidu uhličitéhoa minerálních solí, z nichž je zachyceno a využíváno 53 pramenů. Jedná se především o studené železnaté kyselky, odlišného chemického složení. K pitným kúrám se používá těchto šest hlavních pramenů:Křížový,Rudolfův,Karolinin,Lesní,AmbrožůvaFerdinandův.Mariin pramen, který dal městu název, je pouze vývěr plynu – oxidu uhličitého. Prameny a jejich léčivé účinky byly známy dávno před založením lázní obyvatelům okolních vesniček. K dalším pramenům Mariánských Lázní patří:Alexandřin,Antonínův,Balbínův,Hamelika,Farská kyselka,Medvědí,Pirátův,Prelátův,Myší,SrnčíaVlčí prameny.
Počátkem 17. století se zdejší prameny začaly stáčet do sudů a vozit ke koupelím do okolních klášterů vTeplé,Chotěšově,KladrubechčiPlasích. Tyto vody se podle kláštera v Teplé označovaly „tepelské kyselky“. O dvě stě let později, na začátku 19, století, se začaly mariánskolázeňské prameny stáčet a exportovat. Prvními byly prameny Křížovka a Ferdinandka, jež pak následoval také Lesní pramen. Roku1818se stáčelo za rok 75 tisíc džbánků a místní vody se exportovaly do vzdálených měst. VPrazeaVídninavíc ještě vznikly jejich sklady. Postupně začal vývoz i do Německa, například doVýmaru, kde ji roku1820pil i J. W. Goethe.
Minerální voda se stáčela dokameninovýchdžbánků o objemech od 20 do 35 uncí, které byly doplněny oušky. Ty se nejprve vyráběly vChebu, dále vKynšperkua Lorettu u Chebu. Roku 1823 si tepelský klášter otevřel vlastní výrobnu ve Sklářích u Mariánských Lázní, kam potřebnou surovinu dovážel z Loretty. Jednotlivé džbánky nejdříve hrnčíři vytočili nakruhu, následně se nechaly uzrát, opatřily se razítkem s nápisem „Marienbad“ a znakem tří paroží, což byl emblém kláštera v Teplé, a nakonec se vypálily v peci, do níž se jich najednou vešlo 4 až 12 tisíc. Pak ještě pozvolna několik dní chladly.
Před naplněním minerálkou se džbánky vymyly, vyzkoušela se jejich vodotěsnost a ty, které nevyhověly, se ihned rozbily. Při plnění se džbánky uchopily kovovými kleštěmi a u pramene se ponořily do nádoby s minerální vodou. Po naplnění se hrdlo džbánku uzavřelo vyvařenou korkovou zátkou, jež se do džbánku ručně natloukla palicí. Pak se korek ořízl. Následně se hrdlo překrylo kusem ovčí kůže neboměchuřiny, převázalo se nití, ponořilo do horké smoly a pečetidlem orazilo značkou s ročníkem. Při balení se skládaly do beden, do nichž se jich vešlo až 72, případně se nakládaly přímo na vůz a prokládaly se slámou nebo mechem.
Do roku 1840 se vyvezlo asi šest milionů džbánků s vodou. Kolem roku 1845 činil jejich roční počet téměř 600 tisíc.
Od roku 1850 se hrdlo džbánků začalo překrývat také cínovou kapslí. Postupně se začaly využívat také skleněné lahve, jež se vyráběly z tmavéhohyalitového skla. Jejich uplatnění ale bylo s ohledem na jejich cenu pozvolné. Až po roce 1872 vytlačily lahve kameninové džbánky úplně. Lahve se sice označovaly papírovými etiketami, nicméně ale se ale objevovaly obavy z jejich falšování a možných záměn. Kyselky Křížovka a Ferdinandka dosahovaly v polovině 19. století takového věhlasu, že se dočkaly i oficiálního napodobení, a to vdrážďanskýchlékařských ústavechFriedricha Adolpha Augusta Struveho(1781–1840).
Městem neprotéká žádná řeka, protéká jím ale několik potoků:Drmoulský potok,Dlouhá stoka,Panský potokaÚšovický potokna kterém jepřehradní nádrž Mariánské Lázně. Tyto potoky se ve městě vlévají do většího,Kosového potoka, který se později vlévá doMže. Dále Mariánskými Lázněmi protékáMnichovský potok, který se později vlévá doPramenského potokaa ten do řekyTeplá. Na Pramenském potoku je ještěKladský rybník.
Přibližně tři kilometry od Mariánských Lázní v nadmořské výšce 790 metrů pramení na rašeliništních loukáchřeka Teplá.Prameniště Tepléje přírodní rezervací.
Podle sčítání z roku 1921 zde žilo v 442 domech 6 909 obyvatel, z nichž bylo 3 900 žen. 320 obyvatel se hlásilo k československé národnosti, 6 131 k německé a 67 k židovské. Žilo zde 6 183 římských katolíků, 197 evangelíků, 1 příslušník Církve československé husitské a 495 židů.Podle sčítání z roku 1930 zde žilo v 512 domech 7 202 obyvatel. 518 obyvatel se hlásilo k československé národnosti a 6 310 k německé. Žilo zde 6 479 římských katolíků, 179 evangelíků, 39 příslušníků Církve československé husitské a 405 židů.
Město je tvořeno šesti místními částmi, a siceHamrníky,Chotěnov-Skláře(tvořenouChotěnovemaSkláři),Kladská,Stanoviště,Úšovicea Mariánské Lázně.Každá z částí tvoří samostatnouzákladní sídelní jednotkua celé město vytváří čtyřikatastrální územípojmenovaná Chotěnov u Mariánských Lázní, Mariánské Lázně, Stanoviště u Mariánských Lázní a Úšovice.
Nynější území Mariánských Lázní dříve patřilo k obciÚšovice, která byla jednou z nejvýznamnějších obcí tepelského okresu. Mariánské Lázně o rozloze 772 hektarů byly z Úšovic vyčleněny po roce 1818.
Po vybudování železniční trati a nádraží v roce 1872 dostalo nádraží v tehdejších Úšovicích název Mariánské Lázně. Kolem hostince Schönau (Šenov, později Šumava), postaveného v roce 1838, a v okolí vyrostly čtvrti Šenov, Bellevue, Nádražní čtvrť a Luft. 19. června1886byla podána okresnímu hejtmanství Teplá žádost o založení nového městečka Šenov, složeného ze čtvrtí Šenov, Nádražní, Luft a Hamrníky. Obecní zastupitelstvo v Úšovicích se k žádosti vyjádřilo zamítavě. Klášter Teplá se vyjádřil, že ke vzniku nové obce nemá námitek. Okresní výbor Teplá v roce 1887 zjišťoval na místě názory občanů a došel k závěru, že většina majitelů domů a pozemků v dotčené oblasti s navrhovaným odtržením od Úšovic nesouhlasila. Další návrh, zahrnující tentokrát již jen čtvrti Šenov a Nádražní čtvrť, byl podán 5. května 1887. Účetnictví Úšovic začal zkoumat Okresní úřad v Teplé i Zemský výbor v Praze, obec Úšovice však opět nesouhlasila. Když ani po třech letech nebyla žádost vyřízena, Šenovští změnili návrh a začali požadovat připojení Šenova k Mariánským Lázním, s čímž Mariánské Lázně souhlasily, obec Úšovice i tento návrh odmítla. Výnosem Zemského výboru v Praze ze 17. října 1893 byly čtvrti Šenov a Nádražní odtrženy od Úšovic a připojeny k Mariánským Lázním. Součástí Úšovic zůstaly čtvrtě Luft a Bellevue a osady Hamrníky a Stanoviště. Dnem 1. dubna 1895 Mariánské Lázně převzaly správu nového území a následně přečíslovaly domy, 8 let poté byla k nádraží zavedena elektrická dráha. Jméno čtvrti a zamýšleného městečka Šenov postupně upadlo v zapomenutí.
15. října 1941 byly k Mariánským Lázním připojenyHenleinovýmpříkazem i Úšovice s osadami Stanoviště a Hamrníky, bylo však zachováno úšovické i hamrnické samostatné číslování domů. Po válce byl sice tento příkaz anulován, ale město Mariánské Lázně okamžitě požádalo o nové právní připojení Úšovic, které tak z hlediska dnešního práva nastalo v roce 1945. V šedesátých letech vznikl problém na novém sídlišti Panská Pole, jímž se proplétá klikatá katastrální hranice a systémy číslování domů se zde prolínají.
Skláře nikdy nebyly katastrálně ani správně samostatné, vždy patřily pod Chotěnov. Některé ze zdejších četných samot byly v minulosti počítány pod Hamrníky (část Vysoká Pec s hamrnickým číslováním) a Stanoviště (7 domů s chotěnovským číslováním). Po druhé světové válce až do roku1969sídlil chotěnovský místní národní výbor ve Sklářích č. p. 21. Usnesením 15. řádné schůze městského národního výboru v Mariánských Lázních z 12. srpna 1969 byla dvojobec Chotěnov-Skláře připojena k Mariánským Lázním, k předání úřadu došlo 6. února1971.
1. ledna 1976 byla k Mariánským Lázním připojena obecValy. 1. dubna 1976 byly k Mariánským Lázním připojenyMaláaVelká Hleďsebe,Klimentov,Zádub,Závišín,Ovesné Kladruby,Milhostov,Vysočany,VlkoviceaMartinov. Zároveň byla připojena osadaKladská, která patřila dříve podLázně Kynžvart. Po roce 1989 se obce připojené v roce 1976 opět odtrhly, součástí Mariánských Lázní však zůstala osada Kladská, ležící veSlavkovském lese.
Západně od Mariánských Lázní je vedenasilnice I/21. Samotným městem procházísilnice II/230, která ho spojuje sBečovem nad Teplouna severovýchodě aChodovou Planouna jihu, po níž na území města jezdilo dlesčítáníprovedeného v roce 2010 celkem 2527 vozidel za den.V jižních částech Mariánských Lázní z této komunikace odbočuje severním směremsilnice II/215, jež město spojuje s obcíVelká Hleďsebe. Na území města podle sčítání z roku 2010 projelo během dne po této silnici 9618 vozidel.
Mariánské Lázně leží naIII. tranzitním koridoru železniční tratěPlzeň – Cheb. Vlastnístanice Mariánské Lázněprošla mezi lety 2008 a 2011 rekonstrukcí, včetně historické budovy. Na trati jezdí v dvouhodinovém taktu expresyCheb–Plzeň–Prahaa zpět, třikrát denně také vlaky EC Pendolino Ostrava - Olomouc - Pardubice - Praha - Plzeň - Františkovy Lázně/Karlovy Vary, které jsou proloženy spěšnými a osobními vlaky. Dále zde odbočuježelezniční trať Karlovy Vary – Mariánské Lázně, která umožňuje spojení s krajským městem. Zde zajišťuje dopravu společnostGW Train Regiose svými modernizovanýmijednotkami řady 813. Na této trati, označené v jízdním řádu číslem 149, leží ještě zastávkaMariánské Lázně – město.
Do Mariánských Lázní jezdí každý den takéPendolinoČeských drah. Spojuje tak Mariánské Lázně nejen s Plzní a Prahou, ale také sPardubicemi,OlomoucíaOstravou.
Od roku 1902 jezdily v Mariánských lázníchtramvaje, které byly v 50. letechminulého stoletínahrazenytrolejbusy. Po roce 2000 se debatovalo i o jejich zrušení. V současnosti není rušení v plánu, avšak názory na trolejbusový provoz se v městském zastupitelstvu různí, a proto se návrhy k nahrazení trolejbusůautobusyneustále vracejí. V roce 2004 bylo zakoupeno 5 trolejbusůŠkoda 24Tr(3 byly vybaveny vlastním agregátem, umožňujícím jízdu i beztrakčního vedení). V roce 2020 bylo zakoupeno 8 nových trolejbusůŠkoda 30Trs pomocným bateriovým pohonem, který umožňuje jízdu mimo trolejové vedení. Díky nim je nově zavedena páteřní linka 7, která nahradila linky 3 a 5.Dále jezdí ještě linka 6 doVelké HleďsebeaKlimentova.
Mezi hotely Koliba a Krakonoš také jezdí kabinkoválanovka, jejímž provozovatelem již ale není Městská doprava Mariánské Lázně, ale společnost Skiarea (nyní ve vlastnictví soukromé firmySnowhill).
V blízkosti Mariánských Lázní postupně fungovala tři letiště. První, veVelké Hleďsebi, i druhé, na panských polích, fungovaly jen krátce během 20. let 20. století. V roce 1927 bylo uvedeno do provozuletiště ve Sklářích, které fungovalo až do konce 20. století.
První letadlo proletělo nad městem 4. srpna 1912, kdy z louky u Polomu vzlétl aeroplánBlériot XIpilotovanýruskýmaviatikem Slavorosovem.
Po městu Mariánské Lázně byl pojmenován zaoceánský parníkMarienbad. Loď, kterou provozovala společnost Lloyd Austriaco, byla spuštěna na vodu v roce 1913 a interiéry měla vyzdobeny výjevy z města.
Ve městě se nachází dvě devítileté základní školy, jedna základní škola praktická a speciální a jedna základní umělecká škola. V roce 2013 započala vzdělávací činnost téžSoukromá Základní škola a Rodinné centrum Čtyřlístek, která se specializuje na děti, vyžadující individuální přístup.
Veřejné střední školy jsou zde dvě:Gymnázium a obchodní akademieaHotelová škola. Dále ve městě působí soukromáJezdecká akademiea mezi lety 1994 a 2011 fungovala téžSoukromá střední škola drogistická.
Do roku 2014 se zde provádělo i vysokoškolské bakalářské studium při1. lékařské fakultě UKPraha oboru ergoterapie se zaměřením na fyzioterapii a balneologii.
K 1. září 2006 došlo ke sloučení Gymnázia se Střední odbornou školou ekonomickou, a Hotelové školy se Středním odborným učilištěm a později také ke sloučení 2. ZŠ Sever s 3. ZŠ Úšovice.
Bohatý kulturní život v Mariánských Lázních má dlouholetou tradici. Nejdůležitějšími kulturními institucemi ve městě jsouZápadočeský symfonický orchestr Mariánské Lázně, společnost KIS s.r.o., která provozuje iMěstské divadloa takéZákladní umělecká škola Fryderyka Chopina. Dále je zde kinoSlavia,Městská knihovnaaMěstské muzeum Mariánské Lázně.
Svou roli plní několik hudebních klubů, jakoClub Na Rampě,D-Club Dyleň,RC Morrison,Pueblo Mexicano,La Bazaar, a další.
Lázeňským hostům zpříjemňuje jejich pobyt bohatá nabídka kulturních a společenských programů. K životu lázní patří každoročně Chopinův hudební festival a nalázeňské kolonáděse v průběhu sezóny pořádají pravidelné koncerty. Každý druhý rok je to pak Mezinárodní klavírní soutěž F. Chopina a Festival hudby tance a pantomimy.
Tradiční součástí kulturního života v Mariánských Lázních se také stalo každoroční slavnostní zahájení sezóny, spojené se svěcením pramenů, které probíhá druhý květnový víkend v roce. Město si při oslavách zahájení lázeňské sezóny10. květnaroku 2008 připomnělo výročí 200. let od pojmenování nově vznikající osady jménem Mariánské Lázně.
Od roku 2016 se zde pořádá filmový festival Marienbad Film Festival. V roce 2020 zde byl založen také letní festival malých nakladatelů a knihkupcůKnižní lázně.
ZSO ML je nejstarší symfonický orchestr v ČR. Jeho historie sahá do roku1821, kdy vydal svolení tehdejšíopat tepelského klášteraa zakladatel Mariánských LázníK. K. Reitenbergerke zřízení lázeňského orchestru. Slavnou tradici nepřerušily žádné válečné ani politické události.
Dnešní těleso tvoří 45 profesionálních hudebníků v klasickém symfonickém obsazení, v jejichž čele působil v letech 2004–2011 jako šéfdirigent Michael Roháč. Od abonentní sezóny 2011/2012 působí jako novým šéfdirigent Martin Peschík.
Západočeský symfonický orchestr má statut obecně prospěšné společnosti a jeho zřizovatelem je město Mariánské Lázně. Úzce spolupracuje se společností KIS Mariánské Lázně s.r.o. a je dlouhodobě podporován ze strany společnosti Léčebné lázně Mariánské Lázně a.s.
Hlavní náplň činnosti mariánskolázeňských symfoniků jsou symfonické koncerty v rámci abonentních cyklů (abonentní sezóna je od září do června), celoroční večerní koncerty mimo abonentní řady, koncerty pro školy, rodiče s dětmi, operetní galakoncerty, zahraniční koncertní zájezdy, atd. Samozřejmostí je udržování tradice promenádních koncertů na kolonádě v Mariánských Lázních v letních měsících.
Přes nepříliš příznivé finanční podmínky je ZSO ML v posledních letech stále více oceňován odbornou veřejností jako vysoce kvalitní symfonické těleso a o jeho stálé oblibě svědčí stabilní vysoká návštěvnost na koncertech.
Konferenční centrum Casino je místo, kde se pravidelně konají četné kulturní akce, plesy, kongresy a slavnostní galavečery. Posledním nejvýznamnějším galavečerem byla slavnostní večeře pro člena britské královské rodiny prince Eduarda, hraběte z Wessexu. Tradice sahá až do minulosti, kdy Casino vítalo vzácné hosty. V roce 1904 zde vystoupila česká operní divaEma Destinnováa její vystoupení vyvolalo obrovský ohlas. V roce1946se právě zde konal 1. mezinárodní filmový festival v tehdejším Československu, který vzbudil velký zájem veřejnosti. Mariánské Lázně ale nedokázaly pojmout velké množství návštěvníků, a proto se další ročníky konaly vKarlových Varech, dnes pod názvemMezinárodní filmový festival Karlovy Vary. Koncerty zde hraje i Západočeský symfonický orchestr Mariánské Lázně.
Městské divadlo. Počátky divadla sahají až do roku 1820. Klasické kamenné divadlo však bylo postaveno až v roce 1868, tedy krátce po vyhlášení Mariánských Lázní městem. Slavnostně bylo divadlo otevřeno 17. srpna 1868, v předvečer narozenin císaře Františka Josefa I. Na svou dobu bylo divadlo velmi moderní a mělo vynikající akustiku. V roce 1952 bylo divadlo přejmenováno na Divadlo Nikolaje Vasiljeviče Gogola u příležitosti oslav ruské literatury, dnes nese opět název Městské.
ParkBoheminiumje park modelů českých památek v měřítku 1:25. Leží v nadmořské výšce 750 metrů, asi 1 kilometr od centra města, poblíž hoteluKrakonoš. Vede k němulanová dráha Koliba – Krakonoš.
Sportovní tradice je nedílnou součástí Mariánských Lázních. Ve městě je možno využít bezpočet druhů sportu. Zejména atletiku, cyklistiku, golf, jachting, lov, plavání,šachy, tenis až po zápasnická odvětví. Velmi významnou tradici má ve městěgolfa zimní sporty, které zastupuje např. hokejový klubHC Mariánské Lázně. Jsou zde pořádány významné sportovní akce, jako je běžecký závod „Golden Czech Trophy Mariánské Lázně“.Po řadu let bylo město místem kvalifikační skupiny mezinárodní juniorské soutěže v teniseGaleova poháru.
Royal Golf Club Mariánské Lázně. V Mariánských Lázních cca 3 km od centra se také nachází jedno z nejstarších golfových hřišť v Evropě. Hřiště bylo připravené již v červnu roku 1905, kdy přivítalo první hráče. Slavnostně bylo otevřeno společně s dokončenou klubovnou 21. srpna 1905 za přítomnosti britského králeEduarda VII.. Golfový klub dnes pořádá četné turnaje, a to jak světové amatérské soutěže, tak i profesionální turnaj Volvo Tour, což je první profesionální turnaj. V roce2003udělila britská královnaAlžběta II.golfovému klubu v Mariánských Lázních prestižní titul „Royal Golf Club“, kterým se může pochlubit jako jediný ve střední Evropě. V roce 2005 Royal Golf Club oslavil 100. výročí založení.
Ski Area Mariánské Lázněleží v nadmořské výšce 650–750 m na severovýchodním okraji města. Celý areál má délku sjezdových tratí 1450 metrů. K přepravě lyžařů slouží lanová dráha a dva vleky s celkovou kapacitou 2500 osob/hod. Od roku 2008 se v areálu jezdí mezinárodní závody v akrobatickém lyžování, nebo Evropský pohár ve snowboardingu, a také místní závody Auto Musil.
Mariánské lázně (Marienbad) byly na svém vrcholu v doběBelle Époquejedním z center evropské kultury. To kromě zařazení na seznam UNESCO dokazuje i odraz města v evropské kultuře: