Jindřich VI. Anglický

Jindřich VI.(6. prosince1421Windsor–21. května1471Londýn) byl v letech 1422–1461 a 1470–1471anglickým králema v letech 1422–1453 takéde iurekrálem francouzským. Byl posledním anglickým panovníkem z roduLancasterů. Jeho otcem bylJindřich V. Anglickýa matkouKateřina z Valois, dcera francouzského králeKarla VI.
Ve svém mládí žil u své matky Kateřiny z Valois a jeho državám veFranciii vAngliivládli jeho strýcové. Za jejich řízení pokračovalaAnglieve válce protiDauphinovi Karlovi, který po smrti svého otceKarla VI.vznesl nárok na francouzský trůn.
Jindřich byl ve svých osmi letech, v listopadu1429, korunován veWestminsterském opatství, ale byl ještě příliš mladý, aby mohl samostatně vládnout. Proto si jeho ministři podrželi úřady a dál se snažili kontrolovat záležitosti v obou zemích. V prosinci1431byl Jindřich korunován francouzským králem vPaříži. Francouzi ho však nepřijali a Angličané museli pod tlakem budoucíhoKarla VII.začít ustupovat. Již v této době začíná spor meziHumphreyem, vévodou z Gloucestru, akardinálem Beaufortem. Oba měli rozdílné názory na další vedení této války, zvanéstoletá válka. Humphrey chtěl ve válce za každou cenu pokračovat, zatímco Beaufort ji chtěl ukončit za nejvýhodnějších podmínek.
Koncem roku1435, když bylo králi 14, všechny úspěchy jeho otce ležely v ruinách. Když následujícího roku zemřela králova matkaKateřina z Valois, ukázalo se, že byla již po několik let provdána zavelšskéhostatkářeOwena Tudoraa měla s ním čtyři děti. V té chvíli ještě nikdo nemohl tušit, že rodTudorůjednou usedne na anglický trůn.
V květnu1445se Jindřich oženil sMarkétou z Anjoubez věna. Markéta byla velmi silná osobnost a brzy se naučila, jak přesvědčit krále, aby dělal to, co chce ona.
O dva roky později byl zavražděn vévoda Humphrey a o něco později zemřel i jeho nepřítel kardinál Beaufort. Jejich spor však nebyl zapomenut a převzali jej kardinálovi příbuznívévodové ze Somersetua Gloucestrův chráněnec,Richard Plantagenet, vévoda z Yorku. Touto dobou byla jižválka s Franciíztracena. Poslední bitva se odehrála17. července1453uCastillonu, kde se proti sobě postavily dvě armády, jedna pod vedením generála Talbota, druhá pod vlajkamiKarla VII. Francouzského. Francouzské dělostřelectvo rozprášilo anglickou armádu i s jejími lučištníky. Anglie touto bitvou ztratila veškerá území ve Francii kromě přístavuCalais. Když se Jindřich tuto zprávu dozvěděl, zešílel a šílený zůstal po dlouhou dobu jednoho a půl roku. Tím svou zemi odsoudil k dalším desetiletím války, tentokrátobčanské.
Poté, co král zešílel, sešel se v únoru 1454 parlament a jmenoval místodržícím království člena královského roduRicharda,vévodu z Yorku. Na začátku roku 1455 se králi začal vracet zdravý rozum. Dne 4. března 1455 předsedal Jindřich VI. zasedání rady v Greenwichi, kde začal mařit a rušit všechna rozhodnutí, která učinil protektor.
Po skončení tohoto zasedání královské rady opustili vévoda z Yorku,hrabě ze Salisburya mladýhrabě z WarwickuLondýn a vrátili se na své statky. Na květen svolala rada doLeicesteru, oblíbené pevnostiLancasterů, parlament. Pozvánky dostala jen vybraná skupina nepřátel Yorka a Nevillů. York, Salisbury a Warwick cítili, že na ně připravují past, a proto ozbrojili své družiny a vydali se na pochod do Londýna. Yorkova armáda ráno 22. května 1455 zaujala pozice v polích poblíž městaSt Albans.Vévoda z Buckinghamu, nově jmenovaný konstáblem, dorazil k St Albans kolem osmé hodiny ráno, několik hodin po Yorkistech.První bitvou u St Albanszačala občanská válka, která se nakonec táhla s přestávkami a střídavými úspěchy po třicet let.
Bitva u Towtonu27. března1461rozhodla o tom, že Jindřicha připravil o trůn Yorkův synEduard IV.a bývalý král byl uvězněn vToweru. V září1470přistál hrabě z Warwicku spolu svévodou z Clarencea šesti loďmi v Anglii a střetli se s vojskem Eduarda IV. Po Eduardově porážce byl Jindřich znovudosazen na trůn. V březnu 1471 se Eduard vrátil do Anglie s vojskem a Jindřich se znovu ocitl v Toweru, kde byl 21. května pravděpodobně zavražděn. Hlavní větev Lancasterů tak vymřela a moc v zemi připadlaYorkům.
Králova povaha byla složitá. Byl jistě slabý, snadno ovladatelný a příliš laskavý, ale uměl být i tvrdohlavý a pomstychtivý. Neměl schopnosti vládnout, mnohem víc ho zajímalo náboženství a vzdělání. Byl velice cudný, dokonce se říká, že jediné dítěMarkéty z Anjou,Eduard, nebylo Jindřichovo. Jak stárnul, prohlubovalo se jeho náboženské zanícení. Ve dnech církevních svátků a postu nosil žíněnou košili a dokonce nařídil, aby jeho jídlo začínalo krvavým kusem masa v upomínku na Ježíšovy rány. Postupně se stal zcela neschopný vyrovnat se se svými povinnostmi, kterých se zbavoval útěkem do apatie.