Rallye Dakar

Rallye Paříž-Dakarnebo jinak takéDakarská Rallyea zkráceně pouzeDakarje každoroční závodterénníchvozidel. Soutěž je organizovánaA.S.O. – Amaury Sport Organisation. Závodu se mohou zúčastňovat závodníci jak z řad profesionálů, tak i z řad amatérů, kteří běžně tvoří kolem 80 % zúčastněných.
I když oficiální název zní „rallye“, jedná se spíš o vytrvalostní závod v terénu, kde se více používají upravené terénní speciály než klasické soutěžní stroje používané v závodech rallye. Většina měřených úseků vede těžkým terénem. Převážně sestávají z průjezdů písečnými dunami, blátem, travnatými pláněmi a skalními úseky. Délka etap se pohybuje od několika desítek kilometrů do stovek kilometrů denně.
V roce1976sefrancouzskýmotocyklový závodníkThierry Sabinezúčastnil motocyklové soutěže zAbidžanu(Pobřeží slonoviny) do letoviskaNice(Francie). Přibližně za polovinou africké části na pomezíČaduaLibyezabloudil v pohoříTibestia poté, co mu došel benzín, strávil bez jídla a pití tři dny hledáním civilizace. Při tomto doslova boji o život se rozhodl, že pokud přežije, vrátí se do Afriky jako organizátor bezpečného závodu, ve kterém bude organizačně a záchranářsky postaráno o každého účastníka, ať to bude člen továrního týmu nebo amatérský nadšenec. Tímto směrem se začala orientovat i jím založená společnostTSO(„Thierry Sabine Organisation“), dosud zaměřená na pořádání dobrodružných soutěží pro desítky až stovky motoristických posádek.
První taková rallye byla odstartována 26. prosince1978.
K legendám závodu patří zejménaHubert Auriol, který vyhrál v roce 1992 Dakar v kategorii automobilů po předchozím vítězství v závodu kategorie motocyklů a stal se prvním řidičem, který vyhrál závod na dvou i na čtyřech kolech. Jedním z nejúspěšnějších závodníků v kategoriikamionůse stalKarel Loprais, kterému se díky jeho 6 zlatým, 4 stříbrným a jedné bronzové medaili přezdívalo „Monsieur Dakar“.
Po 23 letech v roce 2024 vyhrál Čech -Martin Macíkse svou posádkou v kategorii kamionů.
První ročníky rallye zPaříže(Francie) doDakaru(Senegal), s přerušením při převozu přesStředozemní moře, vedly víceméně podobnou trasou až do ročníku1994. Politická situace a další faktory však od 90. let způsobily řadu změn trasy, a to včetně startu a cíle. Kvůli stížnostemstarosty Pařížebyl od roku1995cíl přesunut zAvenue des Champs-ÉlyséesdoEuroDisneylandu. To také způsobilo, že organizátoři naplánovali v následujících letech Rallye do různých míst. V posledních ročnících vedla trasa rallye v Africe přesMaroko, ZápadníSaharua po pastvinách a pouštích vMauritánii. Etapy probíhající skrzAtara přes písečné duny a kaňony v mauritánskéoblasti Adrarjsou nejvíce dobrodružné ze všech maratónských závodů. Ve čtyřech ročnících byl také cíl přesunut z Dakaru do jiných afrických míst. V roce2008byl závod zcela zrušen, protože několik dní před startem došlo k teroristickým útokům vMauritánii.
Od roku2009byla rallye přesunuta doJižní Ameriky, konkrétně doArgentinyaChile, v roce2012k nim přibylo iPeru. Původní africkou trasu využíval méně rozsáhlý závodAfrica Eco Race.
Od ročníku 2020 se rallye přesunula doSaúdské Arábie.
Dvěma základními soutěžními kategoriemi Dakarské rallye bylymotocyklyaautomobily(v rozsahu odbuginpo malé náklaďáky), v roce 1980 byla pro motivaci a ocenění posádek velkých doprovodných náklaďáků zavedena kategoriekamiony, hodnocená původně i ve společné listině auto-camion. V průběhu 21. století byly zavedeny další kategorie.
Mnoho výrobců automobilů využívá drsné prostředí rallye k testování svých vozidel a také z reklamních důvodů k demonstraci jejich odolnosti a spolehlivosti, i když sériové vozy jsou většinou velmi upravené.
Český závodník se na startu objevil v roce 1983, šlo o motocyklistuMiroslava KubíčkanaKTM. Umístil se v kategorii motocyklů na 18. místě. Československá média však jeho start (i celou soutěž) ignorovala, když šlo o emigranta, který zemi opustil poudálostech v srpnu 1968.V rallye závodil ještě v dalších dvou ročnících, v roce 1984 se mu v kategorii motocyklů podařilo vyhrát poslední etapu.
V roce 1985 se rallye zúčastnil tovární týmLIAZuse dvěma kamiony, když jeden z kamionů skončil na 13. místě. V roce 1986 se poprvé zúčastnil tým automobilkyTatra. V roce 1988 jej vůz s řidičemKarlem Lopraisemv kategorii kamionů zvítězil a toto vítězství si v mnoha dalších ročnících zopakoval.
V roce 1989 nebyla vypsána kategorie kamionů a rallye se nezúčastnil žádný český závodník, od dalšího ročníku se již Češi zúčastnili každého závodu. V roce 1994 se zúčastnili poprvé i v kategorii automobilů. V roce 1998 motocyklistaStanislav Zlochskončil ve své kategorii desátý, což je zatím nejlepší český výsledek v této kategorii.V roce 2009, kdy byla poprvé samostatně vyhlášena kategorie čtyřkolek, v této kategorii zvítězilJosef Macháčeka své vítězství si v následujících letech několikrát zopakoval. V roce 2018 se první českou účast v kategorii bugin SSV postaralaOlga Roučková. Ta byla spolu sGabrielou Novotnou, startující v kategorii motocyklů, první českou na startu rallye. V roce 2019 skončilMartin Prokopšestý v kategorii automobilů, což je zatím nejlepší český výsledek v této kategorii.
Češi se také účastní od počátku i kategorie Klasik, někteří i s českými vozy (Škoda 130 LR,Tatra 815).
Závod se stal předmětem kritiky z několika důvodů, hlavně pro dopady závodu na obyvatele zemí, přes které vede. Rallye je kritizována za to, že vede přes sporná, neosídlená území západníSaharybez formálního projednání s hnutímPolisario, které rozhodnutím reprezentuje obyvateleSahrawi. Po závodu začaly otázky ohledně formálního povolení od hnutí Polisario, od roku2000však směřují k tomu, že by to neměl být problém.
Po závodě v roce1988, kdy byli v jeho průběhu zabiti 3 afričtí obyvatelé, PANA, tisková agentura se základnou v Dakaru napsal, že tato úmrtí byla „bezvýznamná pro průběh závodu“. Vatikánské novinyL'Osservatore Romanonazvaly závod „Vulgární přehlídka síly a bohatství v místech, kde lidé stále umírají hladem a žízní“. Během roku2002protestovala na startu ve francouzskémArrasufrancouzská politická stranaLes Verts(Strana zelených) svým prohlášením, a označila závod jako „Kolonialismus, který je třeba vymýtit“.
Někteří místní obyvatelé kolem trasy závodu uvedli, že vidí omezené příležitosti zisku ze závodu, protože účastníci závodu utratí nějaké peníze za zboží a služby v místních ubytovacích kapacitách. Závodníci vytvářejí mohutná množství prachu na tratích a jsou obviňováni z toho, že srážejí a zabíjejí dobytek, a navíc někdy také obyvatele.
V roce1982se syn britsképremiérkyMargaret Thatcherovéspolečně se svým francouzským spolujezdcemCharlotte Verneya jejich mechanikem ztratili a byli po šest dnů pohřešováni. 9. ledna se trio oddělilo odkonvojevozidel po zastavení k provedení opravy porouchané řídící tyče. 12. ledna byli prohlášeni za pohřešované. Po rozsáhlém pátrání byl spatřen pátracím letounemC-130 HerculesAlžírskéarmády jejich bílý Peugeot504přibližně 50 km od trasy. Thatcher, Verney a mechanik byli nezraněni.
V roce1986zemřel při rallye organizátor a zakladatel této rallye Thierry Sabine po tragické haváriivrtulníku.
Během závodu v roce1988zahynulo šest lidí. 10. 1. 1988 vnigerskédesáté etapěDjado–Agadezhavaroval krátce po startu kamionDAF95X2 Turbotwin (se dvěma motory 11,6 l disponoval výkonem 726 kW), startovní číslo 601: při přejezdu trojice terénních vln rychlostí cca 170 km/h byl desetitunový kamion katapultován a po dopadu se několikrát převrátil. Řidič Theo Van de Rijt a druhý jezdec Chriss Ross přežili s těžkým zraněním, navigátor Kees Van Loevezijn zemřel (jeho sedadlo bylo vymrštěno čtyřicet merů daleko a spekulovalo se o tom, že spoluviníkem jsou bezpečnostní pásy kotvené do sedaček namísto do rámu). Vedení automobilky DAF ze závodu okamžitě odvolalo zbylé posádky a o dva dny později vydalo prohlášení, že se této rallye už nikdy nezúčastní. Téhož dne se uArlituve zvířeném prachu čelně srazil Range-Rover s jiným vozem, řidič René Boubet přežil, navigátor Patrick Canado byl na místě mrtvý. 16. ledna v etapěTimbuktu–Bamakotěžce havaroval motocyklista Jean-Claude Huger na BMW RT100, dva dny nato zemřel v nemocnici. 17. ledna krátce po startu zBamakovběhla pod soutěžní toyotu francouzské posádky desetiletámalijskádívka Baye Sibi, zraněním podlehla krátce nato v nemocnici. V předposlední den soutěže pak vozidlo filmového štábu usmrtilo dívku v Mauritánii a téhož dne havarovalo i auto, ve kterém zahynul jeden novinář. Závodníkům bylo také vyčítáno, že rozpoutali požár, který způsobil paniku ve vlaku jedoucím meziDakaremaBamako, kde bylo zabito více lidí.
V pondělí 10. ledna2005zemřel ve své vlasti v Alicante, španělský motocyklistaJosé Manuel Pérezpo nehodě, která se stala předešlý týden ve čtvrtek v průběhu 7. etapy. Druhý motocyklista během 2 dnů, ItalFabricio Meoni, zahynul 11. ledna, během 11. etapy si při havárii na 184. kilometru zlomil vaz. Dvojnásobný vítěz soutěže (2001 a 2002), byl 11. motocyklista
a 45. závodník, kteří zemřeli v celkové historii závodu. 13. ledna byla sražena pětiletásenegalskádívka pod kola servisního vozu při jízdě na hlavní silnici, což celkově zvýšilo počet mrtvých na 5.
9. ledna2006zemřel 41letýaustralskýřidič motocyklu KTMAndy Caldecottna 250 km při vjezdu do 9. etapy mezi Nouakchott a Kiffa si při nehodě zlomil vaz, pouze pár kilometrů od místa, kde předešlý rok zahynul F. Meoni. Byla to Andyho třetí účast v závodu. Vyhrál třetí etapu závodu v roce2006mezi Nadorem a Er Rachidiou pouze několik dní před svou smrtí. 13. ledna zemřel desetiletý chlapec, který byl sražen projíždějícím vozemLotyšeMarise Saukanse při přecházení tratě, zatímco 14. ledna byl zabit dvanáctiletý chlapec projíždějícím podpůrným vozem.