Sodovka

Sodová vodanebolisodovka,sifončisycenáneboperlivá vodajepitná vodauměle nasycenáoxidem uhličitým, který vytváří ve vodě bubliny. CO2je ve vodě převážně rozpuštěn, jen méně než 1 % připadá nanedisociovanoukyselinu uhličitou(H2CO3),která je velmi nestabilní a samovolně se rozkládá na oxid uhličitý avodu, avšak za dostatečného tlaku (cca 120 kPa) drží pohromadě. Proto také otevřená láhev „vyprchá“ mnohem rychleji, než zavřená, kde se požadovaný tlak snadno vytvoří právě uvolňováním zmiňovaného plynu.
Oxid uhličitý způsobuje zvýšenou tvorbughrelinu, a tak může vést ke zvýšenému příjmu potravy.
Perlivou vodu lze zakoupit v běžných obchodních řetězcích balenou v plastové či skleněné lahvi, v čistých nebo ochucených variantách. Tvoří základ všech sycených nápojů a lze si ji připravit i doma pomocí tlakové lahve a zásobníku s oxidem uhličitým, podobně jako sprej se šlehačkou, kde místo oxidu uhličitého se používáoxid dusný.
Sodová voda vznikla v druhé polovině18. stoletía její vynález je připisován dvěma autorům, kteří ji vynalezli nezávisle na sobě. V roce 1771 to byl švédský chemikTorber Bergman, kterému se podařilo smísit vodu s plynným oxidem uhličitým, získávaným při reakci sody s kyselinou – proto název „sodová“, přestože již nemá se sodou ani se sodíkem nic společného. V roce 1772 to byl anglický sládekJoseph Priestley, který jímal oxid uhličitý vznikající při kvašení piva a poté ho míchal s vodou.
V době před druhou světovou válkou také vyráběli cukráři „sodovku“ tak, že do ovocné šťávy nebo do roztoku kyseliny citronové přidávalijedlou sodu, která s kyselinou reagovala a za vývinu oxidu uhličitého, který se dále ve vodě rozpouštěl, vznikala „sodovka“, jejíž název byl odvozen od použitéjedlé sody. Zde je jistá asociace smoravskýmoznačením „sodovka“ pro perlivé ovocné limonády, kdežto obyčejné sycené vodě se zde říká „sifon“.
Dnes je sodová voda základem při výrobě všech druhů limonád, od roku 1888 je takto sycenaCoca-Colaa nebo od roku 1897Baťovka.
Vyrábí se mísením – sycením vody oxidem uhličitým. Pro domácí použití je známá tzv.sifonová láhevnebo větší výrobníky sodové vody –sodobary. V sodobarech je umístěn tzv. saturátor (karbonátor) naplněný stlačeným oxidem uhličitým, do kterého se rozstřikuje voda. Ze saturátoru je pak odváděna hotová sodová voda přímo k výčepnímu kohoutu. Sodobar pro profesionální účely bývá vybaven chlazením a přimícháváním ochucovadel pro přípravu limonád. Nejnověji je v USA experimentálně provozovaný automat Coca-Cola až s desítkami přísad, navíc navzájem prakticky libovolně kombinovatelných.
Pokud je obsah oxidu uhličitého pod 2 g/l, jedná se o nesycenou limonádu. Coca-cola obsahuje až 8 g/l.
Přírodní roztok oxidu uhličitého ve vodě s obsahem alespoň 1 g/l volného rozpuštěného oxidu uhličitého je kyseláminerální vodazvanákyselka. Podle návrhu vyhlášky z roku 2009 se však označení „kyselka“ mělo používat pro přírodní minerální vody (přirozeně sycené) s obsahem volného CO2nad 0,25 mg/l.
Sodovka,sodanebolisodová vodase nazývá téžsifon, zejména naMoravě.Limonádasemoravskynazývásodovkaa samo slovo „limonáda“ se spíše neužívá.Slovník spisovné češtiny pro školu a veřejnost (Academia Praha 1994) i Etymologický slovník Jiřího Rejzka (LEDA Voznice 2001) uvádějí sodovku jako první význam slovasifona neznačí u něho žádnou nářeční ani stylovou příznačnost. Nový akademický slovník cizích slov (Academia Praha 2005) uvádí jako první význam tlakovou nádobu na sodovku a současně i sodovku, zvláště z této nádoby.