Lichořeřišnice hlíznatá

Lichořeřišnice hlíznatá(Tropaeolum tuberosum) jevytrvaláužitková rostlinazčeledilichořeřišnicovitých.
Rostlina se převážně pěstuje v místech svého původu, v horských oblastech And, od Kolumbie přes Ekvádor a Peru až po severní oblasti Chile a Argentiny. Zkušebně se pěstuje i na Novém Zélandu.
Je tobylinas jedlými hypokotylnímihlízamivyrůstajícími z prvního článkustonku. Hlízy jsou obvykle 5 až 15 cm dlouhé o průměru 3 až 6 cm. Povrch hlízy má pokožkou, která po doteku působí mírně voskově. Barva i tvar hlíz jednotlivýchkultivarůse od sebe značně liší. Na horní straně hlíz těsně pod povrchem nebo v jeho úrovní rostou tenkéoddenkysadventivními kořeny. Shora na oddencích vyrůstajílodyhy. Nové narostlé hlízy se sklízejí za cca 6 až 8 měsíců po jejich výsadbě. Ponechané malé hlíz v zemi příští rok vzrostou a mohou se tak stát plevelným problémem.
Poměrně dužnaté lodyhy po vyrašení jsou vzpřímené, ale brzy se vyvrátí, stanou se plazivé a rostou po zemi nebo pokrývají jiné rostliny. Pokud mají oporu, vyrůstají až do výšky 2 m. Zachytávají se svými ovíjivýmilistys načervenalýmiřapíkydlouhými 5 až 20 cm.Čepele listůjsou dlouhé 4 až 6 cm a široké 5 až 7 cm s tupou špičkou mírně ohnutou nahoru, horní strana je tmavě zelená a spodní světle. Po ukončení produkčního cyklu lodyhy usychají, hlízy v zemi přežívají do příští sezony, zima jim nevadí.
Souměrnékvětyvyrůstají osamoceně na stopkách které jsou dlouhé 15 až 25 cm.Kalichmá pět nápadně zbarvených lalokovitých lístků, žlutě nebo červeně, spodní jsou kopinaté 12 až 14 mm dlouhé a 4 až 5 mm široké u báze, ostatní mají délku 18 až 22 mm a šířku 6 až 8 mm. V květu je 8 volnýchtyčinek,semeníkje svrchní,čnělkymají třiblizny. Lichořeřišnice hlíznatá začíná kvést 3 až 4 měsíce po vyklíčení a kvete 1 až 1,5 měsíce, květ bývá otevřen 8 až 15 dnů, je bohatý napyla láká hmyz i drobné ptactvo. Plodem jetobolkase třemi semeny. Přestože vytváří hodně semen která dobře klíčí, při tradičním pěstování se rostliny rozmnožuje hlízami.
Podle archeologických nálezů se lichořeřišnice hlíznatá vyskytuje v oblastí And od počátků doby Inků. Pěstuje se pro své jedlé hlízy, které se jedí jakokořenová zelenina, nejčastěji v nadmořských výškách od 3000 do 4000 m, v místech s extrémními teplotami, s kolísajícími srážkami, silnými větry a nekvalitní půdou. Je považována za důležitý potravinový zdroj na tamním venkově. Výživná hodnota hlíz je vysoká, suché hlízy obsahují téměř 80 %sacharidů, 15 %bílkovina velké množstvíbeta-karotenuavitamínu C.
Málokdy se lichořeřišnice hlíznatá pěstuje na poli jakomonokultura, většinou společně s další místníplodinou, např.brambory,šťavel hlíznatý,melok hlíznatý,merlík čilskýnebobob obecný. Často se pěstuje v řádcích ohraničujících políčka, za účelem odrazení živočišných škůdců i plísňových onemocnění, tato její schopnost se připisuje vysoké úrovniisothiokyanátů. Pokud se sází na celé pole, pak pro její minimální nároky na úživnost půdy, jako poslední rostlina před občasným „odpočíváním“ pole, kde pole leží jednu nebo dvě sezony ladem. Tamní rolníci mají k dispozici minimum hnoje a průmyslová hnojiva stejně jakopesticidyžádné. Snižuje se tak i případnézaplevelovánípůdy, neboť lichořeřišnice hlíznatá vyraší příští rok i z té nejmenší zapomenuté hlízky. Od vysázení do sklizně hlíz (za 200 až 245 dnů) se o plodinu nikdo nestará.
Syrové hlízy jsou nechutné, upravují se proto tepelně. Některé jsou pak sladké, jiné nahořklé. jsou vařeny nebo dušeny společně s masem, zeleninou, kukuřici, brambory nebo se jedí pečené a smažené jako příloha k zelenině. Mladé listy, květy i lodyhy se hodí na přípravu zeleninových jídel. Mají-li obyvatelé dostatek jiné stravy, lichořeřišnicí hlíznatou opouštějí.
Lichořeřišnice hlíznatá má v andském regionu široké použití v lidovém lékařství. Hlízy se používají jakodiuretikumaantiseptikumk léčbě nemoci ledvin, močového měchýře i k vypuzení ledvinových kamenů. Používá se také k léčbě kožních vředů a zbavuje lidí vší. Její pověst, že působí jakoantiafrodisiakumnebyla zcela prokázána, snižuje sice až o 45 % tvorbu některých mužskýchhormonů, ale ztrátafertilitynebyla pozorována.