Bitva u Zborova

Bitva u Zborova(1.–2. července1917) představovala součástKerenského ofenzívya představovala první významné vystoupeníČeskoslovenských legiínavýchodní frontě. Úspěch československých jednotek byl natolik výrazný, žeruská prozatímní vládapoté zrušila veškerá omezení na formování nových jednotek z českých a slovenskýchzajatců.
Ještě před bitvou, která byla vedena v blízkostiukrajinskéobceZborov, byli v průběhu dělostřelecké přípravy těžce zraněni dva pozdější významníčeskoslovenštígenerálovéJan Syrový(přišel o oko) aOtakar Husák.
Legionářská střelecká brigáda o síle asi 3500 mužů (1. střelecký pluk „Mistra Jana Husa“, 2. střelecký pluk „Jiřího z Poděbrad“, 3. střelecký pluk „Jana Žižky z Trocnova“) dosáhla úspěchu na vedlejším směru v rámciKerenského ofenzívy, když prorazila přes čtyři linierakousko-uherské armádyaž do hloubky asi 5 km a získala velký počet zajatců a válečného materiálu. Proti legionářům zde stály české pěší plukyč. 35 (Plzeňský)ač. 75 (Jindřichohradecký)z 19. pěší divize a část 86. pěšího pluku a 6. pěšího pluku 32. uherské pěší divize o síle asi 5500 mužů, dobře vystrojených a výborně vyzbrojených.
Oproti tomu měla legionářská brigáda velmi slabou výzbroj, nedostatekkulometůa zcela nedostatečná byla i výstroj vojáků. Ztráty legionářské brigády při této bitvě byly 185 padlých a zemřelých následkem zranění a asi 700 zraněných. Oproti tomu legionáři (společně s Rusy) pobili 1800 Čechů a Němců ze 35. pěšího pluku(po bitvě prý z tohoto regimentu zbylo 51 Němců a 476 Čechů).
S bitvou jsou spojování hned tři budoucíčeskoslovenští prezidenti. ZatímcoT. G. Masarykbitvu sledoval zPetrohradupomocí telegramů a válečných vývěsek,Ludvík Svobodase jí účastnil v poli jako legionář. Jako příslušník rakousko–uherské armády se podle Historického ústavu AV ČR pravděpodobně zúčastnil bitvyKlement Gottwald.Přítomnost Klementa Gottwalda v bitvě však nelze podle dobových pramenů potvrdit. Podle historičky Lenky Bobíkové byl v červnu 1917 na východní frontě zraněn a z nemocnice v Marmaros-Sighetu se vrátil až v srpnu téhož roku.
U Zborova bojoval 1. střelecký pluk ještě pod názvem pluk„Svatého Václava“. Po zborovské bitvě, když profesor Masaryk navštívil československé legionáře, dovolil si jako předsedaČeskoslovenské národní radytento pluk přejmenovat na pluk„Mistra Jana Husa“.Souhrnně byly výše uvedené pluky označeny ruským velením čestným názvem „pluky 18. června“ (na tento den přišlo dleruského kalendářezahájení Kerenského ofenzívy, den před zborovskou bitvou) a mohly si na své prapory a korouhve připevnit čestnésvatojiřské stuhy. Vrchní velitel ruských vojsk generálAlexej Alexejevič Brusilovocenil československé legionáře tím, že se před jejich velitelem T. G. Masarykem poklonil pomužicku, až po pás.Poznamenejme, že mu TGM věnoval pozornost jako prezident, když se po válce, jako exulant, léčil v Karlových Varech. Na urgentní sbírku obětem od Zborova v Petrohradě věnoval Masaryk ihned "celý obsah své peněženky".
Bitva u Zborova se v meziválečném období stala symbolem příkladného hrdinství československých vojáků. Na počest jejích účastníků byly postaveny pomníky, napsány knihy, natočen film. V roce 1937 byla bitva připomenuta vydáním československé poštovní známky (autoři:Jindřich Vlček,Bohumil Heinz).
Neúplný výčet: