Tykvovité

Tykvovité(Cucurbitaceae) je čeleďvyšších dvouděložnýchrostlin z řádutykvotvaré(Cucurbitales). Čeleď zahrnuje asi 850 druhů ve 118 rodech a vyskytuje se po celém světě mimo nejchladnějších pásem. Jsou to převážně popínavé byliny súponky, najdou se ale mezi nimi i dřevnatéliány, vzpřímenésukulentya rostliny s mohutnou přízemní stonkovou hlízou. Mají nejčastěji pětičetné jednopohlavné květy v úžlabních květenstvích. Plody jsoubobulenebotobolky. Hořkou chuť způsobuje obsah často jedovatých kukurbitacinů, které mohou způsobit akutní otravu.
Mnohé druhy tykvovitých jsou důležitými plodinami pěstovanými pro jedlé plody, například okurka, dýně, melouny, tykve. Další druhy jsou využívány na výrobu nádob a hudebních nástrojů nebo jako mycí houby. Mnohé mají také využití v medicíně.
V české květeně není žádný druh původní, široce ale zdomácněly dva druhy roduposed(Bryonia).
Tykvovité jsou jednoleté nebo vytrvalébylinys popínavými nebo plazivýmilodyhami, řidčejiliánys měkkým dřevem. Někteří zástupci mají velkou stonkovou hlízu, z jejíhož vrcholu vyrůstají popínavé lodyhy (např. americký rodIbervilleaa africkéGerrardanthusaKedrostis). DruhDendrosicyos socotranusz ostrovaSokotramá charakter robustního vzpřímeného sukulentu. Trnité stonky má např. africký druhAcanthosicyos horridus.Kořenyjsou tenké nebo hlízovitě či řepovitě ztlustlé. Stonky i listy jsou nejčastěji alespoň poněkud sukulentní. Rostliny jsoujednodoménebodvoudomé.Úponkyjsou 2 až 3x větvené nebo jednoduché, vyrůstají po straně v paždí listů, u některých zástupců chybějí. Charakteristické jsou bikolaterálnícévní svazky.Chlupyjsou jednoduché, často mineralizované, scystolityna bázi.Listyjsou střídavé, jednoduché nebo řidčeji dlanitě složené (trojčetné listy mají např. některé druhy rodůGurania,Helmontia,Psiguria), bezpalistů.Čepelje často dlanitě laločnatá, s dlanitoužilnatinou.Květyjsou obvykle jednopohlavné, pravidelné (andreceumje nezřídka souměrné), s krátkou nebo prodlouženoučešulí, jednotlivé nebo v úžlabních, často jednopohlavnýchkvětenstvích. Květy se často otevírají jen na jeden den. Samčí a samičí květy mohou být zcela odlišného vzhledu i velikosti.Kalichikorunajsou většinou z 5 lístků (řidčeji 3 až 6). Kalich je na bázi srostlý v češuli, koruna je srostlá nebo volná.Tyčinekv samčích květech je primárně 5, často ovšem srůstají ve 2 nebo 3.Semeníksamičích květů je polospodní až spodní, srostlý obvykle ze 3plodolistů, s 1 nebo 3 komůrkami, s jedním až mnoha vajíčky a parietální nebo axilárníplacentací. Plodem je dužnatá nebo vysýchavábobule, řidčejitobolka. Nezralé plody jsou velmi hořké. Semena jsou plochá, bezendospermu.Pylová zrnajsou velká, u některých rodů (např.tykev–Cucurbita) mohou být jednotlivá zrna vidět pouhým okem.
Tykvovité při nízkých teplotách velmi rychle vadnou a odumírají. Nepříznivé klimatické podmínky nejčastěji přežívají v podobě semen nebo podzemního oddenku.
Květy jsou opylovány nejčastějivčelami,můrami,kolibříkyanetopýry.Semena z dužnatých plodů jsou šířeny různými zvířaty. Bobule středomořskétykvice stříkavé(Ecballium elaterium) se za zralosti při sebemenším podnětu oddělují a prudce vystřikují kašovitý obsah se semeny. BobuleCyclanthera explodensza zralosti explodují a rozstřikují semena do okolí.
Čeleď má kosmopolitní rozšíření, chybí v polárních oblastech a v chladných částech mírného pásu. Největší diversity dosahuje v sušších oblastech Afriky.
V České květeně není žádný druh tykvovitých původní. Široce zdomácnělé jsou druhyposed bílý(Bryonia alba), pocházející z oblasti od jihovýchodní Evropy po Střední Asii, aposed dvoudomý(Bryonia dioica), rostoucí přirozeně veStředomoří.
Vzácně zplaňují některé pěstované okrasné druhy:štětinec laločnatý(Echinocystis lobata),loubenka pochybná(Thladiantha dubia) alibenka hranatá(Sicyos angulata).
V teplejších oblastech České republiky jsou pro plody pěstoványokurka setá(Cucumis sativus),meloun cukrový(Cucumis melo),tykev obecná(Cucurbita pepo),tykev velkoplodá(Cucurbita maxima) alubenice obecná(vodní meloun,Citrullus lanatus).
V Evropské květeně je původní mimo výše zmíněného roduposed(Bryonia) ještětykvice stříkavá(Ecballium elaterium), rostoucí ve Středomoří. Občas také zplaňuje severoafrickákolokvinta(Citrullus colocynthis), pěstovaná k medicínským účelům.
Charakteristickými obsahovými látkami jsou zejména tetracyklickétriterpenoidyzvanékukurbitaciny, extrémně hořké látky jedovaté pro většinu obratlovců i bezobratlých.Hojně jsou zastoupeny také pentacyklické triterpenoidnísaponiny.
Čeleď tykvovité byla v minulosti řazena do řádu tykvotvaré – Cucurbitales (vTachtadžjanověaDahlgrenověsystému) nebo violkotvaré – Violales (Cronquistův systém). Jedná se o jasně monofyletickou skupinu, což dokazují i molekulární výsledky.
Dříve byla tato čeleď na základěčnělek(volné versus srostlé ve sloupek) dělena na dvě podčeledi: Zanonioideae (18 rodů) a Cucurbitoideae (asi 100 rodů). Toto dělení bylo však zpochybněno.Podle kladogramůAPGjsou tykvovité bazální čeledí větve tykvotvarých zahrnující ještě čeledikysalovité(Begoniaceae),DatiscaceaeaTetramelaceae.
Mnohé druhy tykvovitých náleží mezi důležité plodiny, některé byly domestikovány již v dávných dobách.
Okurka setá(Cucumis sativus) je domácí v severovýchodní Indii na úpatí Himálaje. Pěstovány jsou i africké druhy tohoto rodu, např.angurie(Cucumis anguria) akiwano(Cucumis metuliferus).Meloun vodní(Citrullus lanatus) pochází z jihozápadní Afriky, dnes se pěstuje v mnoha odrůdách po celém světě.Rodtykev(Cucurbita) pochází z tropické Ameriky. Mimo nejrozšířenějšího druhutykev obecná(cuketa,Cucurbita pepo) je pěstovánatykev velkoplodá(Cucurbita maxima),tykev pižmová(Cucurbita moschata),tykev fíkolistá(Cucurbita ficifolia) a další.Meloun cukrový(Cucumis melo) pochází pravděpodobně z východní Afriky, v Egyptě je pěstován již po tisíciletí.V tropech a subtropech je pro velké plody pěstovánabeninkasa voskonosná(Benincasa hispida), pocházející z jihovýchodní Asie. Plody vydrží dlouho čerstvé, dužnina má spíše neurčitou chuť. Ze semen se lisuje stolní olej, vosk z povrchu plodů se používá na výrobu svíček.Čajot(Sechium edule) je starou kulturní plodinouMayů,Aztékůa dalších indiánských kmenů na území Mexika.Dnes je pěstován v tropech a subtropech celého světa. Využívány jsou plody i škrobnaté kořenové hlízy.Podobné, ale menší plody poskytuje takétakako(Polakowskia tacaco), rostoucí ve Střední Americe.V Indii jsou rozšířenou zeleninou nezralé plody vlasokvětuTrichosanthes dioica, nazývané parval.Místní význam mají i plody mnohých jiných tykvovitých, např. asijských druhůCoccinia grandisaTrichosanthes anguina, africkéCucumeropsis edulis, jihoamerickákorila(Cyclanthera pedata),Sicana odoriferaaSicana sphaerica. Jedlé jsou také mladé plodylagenárie(Lagenaria siceraria),momordiky(Momordica charantia,M. cochinchinensis),lufy válcovité(Luffa cylindrica) alufy ostrohranné(Luffa acutangula).
V tropické Africe jsou pěstovány pro semenaTelfairia pedataaTelfairia occidentalis. Semena mají chuť mandlí, jsou konzumována přímo, nebo je z nich lisován olej.
Jedlá jsou semena i dužnina trnitého jihoafrického keřeAcanthosicyos horrida.
DruhHodgsonia macrocarpaje v Asii omezeně pěstován pro velká semena obsahující až 80% tuku.
Plodylagenárie(Lagenaria siceraria) jsou po odstranění dužniny využívány jako nádobya k výrobě hudebních nástrojů. Druh pochází z tropů Starého Světa (některé zdrojeuvádějí jako pravlast Afriku, jinéjihovýchodní Asii), archeologické doklady o jeho využívání v Jižní Americe jsou staré staré i 6000 let. Některé přírodní národy v Africe, ve Venezuele a především na Nové Guineji používají dlouhé plody lagenárie jako pochvu na penis.
V tropické Americe jsou podobným způsobem na výrobu nádob využívány kulovité plodyPosadea sphaerocarpa.Vláknitý skelet plodůLuffa aegyptiacamá využití jako mycí houba.
Některé tykvovité jsou pěstovány jako okrasné rostliny, např. některé kultivarytykve obecné(Cucurbita pepo) s ozdobnými plody.
Mnoho druhů tykvovitých má lékařské využití.Posed bílý(Bryonia alba) aposed dvoudomý(Bryonia dioica) byly v minulosti používány v lidové medicíně jakolaxativa, dnes jsou pro obsah kukurbitacinů chápány jako jedovaté.Semenatykve obecné(Cucurbita pepo) obsahují olej, fytosteroly a kukurbitin (nebílkovinná aminokyselina) a jsou používány jakourologikumaprostatikum.Hořké bobulekolokvinty(Citrullus colocynthis) ze severní Afriky obsahují glykosid kolocynthin a mají silně projímavý účinek.
Extrakt ze semen druhuFevillea cordifolia, rostoucího v tropické Americe, slouží k neutralizaci hadího jedu.
Mezi další medicinálně využívané druhy patříčajot(Sechium edule),Coccinia grandisz tropů Starého Světa, středomořskátykvice stříkavá(Ecballium elaterium), v Americetykev smrdutá(Cucurbita foetidissima) aSicana odorifera, v AsiiGynostemma pentaphyllum,Hemsleya amabilisaSiraitia grosvenorii.
V čínské medicíně jsou využívány různé druhy rodu momordika (Momordica cochinchinensis,M. charantiaaM. balsamina) při léčeníabscesů,hemoroidů, zduřelých uzlin a poškození šlach.Hlízyvlasokvětu Kirilovova(Trichosanthes kirilowii) obsahují polypeptidtrichosanthina byly v tradiční čínské a jihoasijské medicíně používány jakoabortivum. V současnosti jsou studovány v souvislosti s léčenímAIDS.V čínské medicíně je dnes vlasokvět používán při kašli, zácpě a dalších obtížích.
Čeleď zahrnuje asi 850 druhů ve 118 rodech.
Abobra,Acanthosicyos,Actinostemma,Alsomitra,Ampelosicyos,Apodanthera(vč.Melothrianthus),Austrobryonia,Baijiania,Bambekea,Bayabusua,Benincasa,Blastania(vč.Ctenolepis),Bolbostemma,Borneosicyos,Brandegeea,Bryonia,Calycophysum,Cayaponia,Cephalopentandra,Ceratosanthes,Cionosicys,Citrullus(vč.Pseudocucumis),Coccinia,Cogniauxia,Corallocarpus,Cucumis,Cucurbita,Cucurbitella,Cyclanthera,Cyclantheropsis,Dactyliandra,Dendrosicyos,Diplocyclos,Doyerea,Ecballium,Echinocystis,Echinopepon,Eureiandra,Fevillea,Gerrardanthus,Gomphogyne,Gurania,Gynostemma,Halosicyos,Hanburia,Helmontia,Hemsleya,Herpetospermum,Hodgsonia,Hymenosicyos,Ibervillea(vč.Dieterlea,Tumamoca),Indofevillea,Indomelothria,Kedrostis,Khmeriosicyos,Lagenaria,Lemurosicyos,Linnaeosicyos,Luffa,Marah,Melothria,Microsechium,Momordica,Muellerargia,Neoalsomitra,Nothoalsomitra,Oreosyce,Papuasicyos,Parasicyos,Penelopeia,Peponium,Peponopsis,Polyclathra,Psiguria,Pteropepon,Raphidiocystis,Ruthalicia,Schizocarpum,Schizopepon,Scopellaria,Sechiopsis,Selysia,Seyrigia,Sicana,Sicydium,Sicyocaulis,Sicyos(vč.Sechium),Sicyosperma,Sinobaijiania,Siolmatra,Siraitia,Solena,Tecunumania,Telfairia,Thladiantha,Trichosanthes,Trochomeria,Trochomeriopsis,Wilbrandia,Xerosicyos,Zanonia,Zehneria