Francis Bacon

Francis Bacon, 1. vikomt St. Albans, baronzVerulamu; (22. ledna1561Londýn–9. dubna1626tamtéž) bylanglickýfilosof, vědec,historika politik, propagátor vědeckého experimentu. Iniciátor novověkého pojetí poznání, podle kterého je cílem vědy a filozofie zlepšovat podmínky lidského života. Zakladatel anglického materializmu,empirismua novodobé experimentální vědy. Založil a zpopularizoval induktivní metodu provědecké bádání(tzv.Baconova metoda). Dosáhl nejvyššího úřadu v Anglii, tj. poziceLorda kancléře.
Francis Bacon se narodil do rodiny Sira Nicholase Bacona, lorda strážce pečeti, a jeho druhé manželky Anny Cook. Jeho rodina pocházela z tzv. nové šlechty, která získala své majetky po likvidaci statků římskokatolické církve v Anglii. Strýclord Burghleybyl významným ministrem.
Francis Bacon byl ve dvanácti letech poslán do šlechtické přípravky nauniverzitu v Cambridge, kde jako dítě vynikal svou genialitou. Když se hanlivě vyjádřil oAristotelovia stoupencíchscholastiky, byl nucen školu opustit.Již v mládí si byl vědom toho, že je třeba reformovat současnou vědu a školství. Uchýlil se do Francie a doprovázel anglického velvyslance na dvůrJindřicha III. Po necelých třech letech se kvůli smrti svého otce v únoru 1579 vrátil doAnglie. I když se připravoval na právnickou kariéru a s úspěchem začal studium judikatury, dal nakonec přednost politice.S podporou svého strýce se Francis Bacon stal členem parlamentu (rok 1584), kde působil téměř čtyřicet let a získal pověst vynikajícího řečníka.Byl přítelem a právním poradcemRoberta Devereuxe, 2. hraběte z Essexu, favorita královnyAlžběty I., ale v procesu po pokusu o státní převrat se postavil na stranu královny, předložil důkazy proti spiklencům a obvinil je z velezrady. Jeho vystoupení bylo veřejností odsouzeno.
Jako královnin rádce svou státní politiku Bacon opíral oMachiavellihoučení a podporoval ji ve snaze o získávání nových území a ovládnutí mořských cest, v čemž viděl předpoklad hospodářského rozvoje říše. Měl dokonalý přehled o vnitřním stavu království a v parlamentu prosazoval mnohé reformy v řízení státu. Je autorem slavné větyScientia potestas es (Vědění je moc),kterou pronesl v roce 1597.
KrálJakub I.si Bacona vážil a postupně mu přiděloval stále významnější funkce. V roce 1604 byl Francis Bacon jmenován radou koruny, v roce 1607 vrchním prokurátorem a v roce 1613 vrchním výběrčím daní. Na přímluvuvévody z Buckinghamuse stal strážcem pečeti (1617) a nakonec i lordem kancléřem (1618).Též jej jmenoval rytířem v roce1603,baronemz Verulamu (1618) a nakonec vikomtem St. Albans v roce1621. Bacon mu pomáhal svými radami řídit Spojené království Anglie a Skotska a provést mnoho užitečných reforem.
Je historicky doloženo, že během svého dvouletého působení ve funkci kancléře přijal peníze za udělení koncesí a privilegií. Za tuto korupci byl roku1621odvolán z úřadu.Soudempeerůbyl odsouzen k uvěznění vlondýnskémToweru, k pokutě 40 000 liber šterlinků a byl zbaven všech poct a veřejných funkcí. Bacon svou chybu uznal, pokutu zaplatil a od té doby už nikdy nevstoupil na půdu parlamentu. Vzhledem k tomu, že byl oblíbencem krále Jakuba I., a bylo možné, že se stal obětí politických intrik, udělil mu král po pár dnech ve vězení milost a odpustil mu i udělenou pokutu. V roce1624mu udělil generální pardon.
Po odchodu z parlamentu se Francis Bacon věnoval vědě a práci na filozofických spisech. Bacon zemřel v roce 1626 na zápal plic, který dostal při svých pokusech se zmrazováním masa.
Francis Bacon je autorem několika desítek děl, z nichž většina zůstala nedokončena. Mnoho jeho prací bylo vydáno až po jeho smrti. Jako své nejdůležitější a vrcholné dílo plánoval Bacon napsat spisVelké obnovení věd, které se mělo skládat ze 6 částí. Jednotlivé oddíly měly obsahovat:
Z tohoto plánu Bacon dokončil pouze předmluvu a druhou část nazvanouNové organon. Místo první části pouze odkazuje na dříve vydaný spisO pokroku vědění. Z ostatních částí se dochovaly pouze některé rozpracované zlomky jako napříkladPopis větrů, Popis hustého a řídkého, Zkoumání magnetu(vše k 3. části) a 2 předmluvy (ke 4. a 5. části).
Mezi Baconovy nejvýznamnější spisy patří:
Filozoficky nejdůležitější dílo Francise Bacona je spisNové organon. Název úmyslně odkazuje na jiný spis, jehož autorem je Aristoteles a jehož název jeOrganon(tzn. řecky nástroj). Francis Bacon chtěl svým dílem dát vědcům a filozofům "nový nástroj", který umožní překonání dosavadní vědy a filozofie. Nástrojem je induktivní metoda, která spočívá v postupu od konkrétních dat k obecným závěrům a liší se tak od dosavadní převažující metody dedukce, která spočívá v postupu od obecných zákonitostí ke konkrétním jednotlivostem. Baconova metoda tak klade důraz na empiricky zachytitelná data, na pozorování a experiment a Bacona tak lze považovat za otce moderní vědy.
Bacon kritizoval výsledky staré scholastické vědy a filozofie jako neplodné filozofování, které nemá často užitek pro člověka, a požadoval po vědě užitečnost člověku a zlepšování podmínek života lidí.
Idoly jsou v Baconově pojetí překážky objektivního poznání. Bacon vyjmenovává následující čtyři:
Idol lidského rodu: Jsme lidé, příslušníci lidského rodu. Svět kolem nás tedy vnímáme právě jako lidé. Jak ale můžeme vědět, že my lidé svět vnímáme pravdivě? Například moucha se svým složeným okem vnímá svět jistě jinak. Nevnímá ona svět pravdivěji než člověk?
Idol jeskyně: Každý člověk je trochu odlišný. Jak tedy můžu vědět, že svět vnímám pravdivě právě já? Například existují barvoslepí lidé, kteří vnímají svět jinak než lidé, kteří vnímají barvy. Jak ale můžu vědět, že to nejsou barvoslepí, kteří nevnímají svět pravdivěji, nebo že i já nemám jakousi vadu, která brání pravdivému poznání?
Idol tržiště: Lidé užívají jazyk, ale užívají ho špatně. Například lidé používají slova, kterým nic ve světě neodpovídá (štěstěna, živel ohně) a pomocí těchto pojmů potom člověk poznává a interpretuje svět.
Idol divadla: Lidé mají určitě vědecké, filozofické teorie. Každý nový poznatek tedy vykládáme vždy z již existujících předpokladů. Jak ale víme, že jsou tyto teorie opravdu pravdivé?
Nová Atlantisje krátká novela vydána v roce1626, nikdy nebyla dokončena. Vedle dělThomase MoraaTommasa Campanellypatří mezi slavnéutopieraného novověku (z řeckého ú-topos, tj. žádné místo, nikde, apod.). Bacon vNové Atlantispopisuje zřízení fiktivního ideálního státu na ostrově Bensalem. Klade důraz na význam vědy pro společnost a z vědeckých metod akcentuje experiment a pozorování.
Esejeje soubor 59 krátkých textů na nejrůznější témata, která se zabývají společenskými a politickými tématy. První verziEsejůvydal Bacon v roce 1597, svazek tehdy obsahoval pouze 10 krátkých pojednání. Postupně během svého života Bacon dílo stále doplňoval a rozšiřoval, až se počet esejů zastavil na čísle 59.Esejenejsou hlubokým filozofickým dílem, ale spíše osobním pojednáním o tématech pravdy, pomsty, smrti, lásky, ateismu, moudrosti, šlechty, panování atd. Podtitul díla zní Rady mravní a politické. Bacon vEsejíchradí, jak přistupovat k jednotlivým situacím v životě, váží vždy jednotlivá pozitiva i negativa, snaží se přistupovat k problémům pragmaticky.