Výživa drůbeže

Výživaje jedním z nejdůležitějšíchekologickýchvlivů, který výrazně ovlivňujeefektivnostchovůdrůbeže,užitkovosta zdravotní stav zvířat, včetně jeho vlivu nabiologickou hodnotu násadových vajec. Pro realizacigenetickéhopotenciálu pro růst asnáškuu současnýchhybridů drůbežemusí krmné směsi obsahovat všechny nepostradatelnéživiny, jako jsoubílkovinyaaminokyseliny,cukry,tuky,vitamíny,anorganické látkyavoda. Délkatrávicího traktujeptákůkratší než usavců, proto je jejichmetabolismusmnohem intenzivněji; v porovnání s polygastrickými zvířaty probíhají takémikrobiologicképrocesy pomaleji a mají menší význam prokompenzacipřípadných nedostatků v krmení. Optimální složení krmné dávky a zajištění biologicky hodnotnévýživyje pro chovatele drůbeže i oblíbenýchptákůprvořadým úkolem. Potřeba živin aenergieu drůbeže je dána druhovou, typovou a věkovou příslušností, spotřebou krmiva, teplotou prostředí a užitkovostí.
Náklady na krmení tvoří 55-70 % z celkových nákladů na chov drůbeže. Řadanemocíu ptáků je podmíněna nebo ovlivňována kvalitou výživy, proto je nutné věnovat maximální pozornost optimálnímu složení krmné dávky, zajištění biologicky plnohodnotné výživy a vhodné technice krmení.Krmivarostlinného i živočišného původu se v podstatě skládají ze stejných látkových skupin, tj. zvody, organických (bílkoviny,tuky,cukry) aminerálních látek. Ve složení krmiv jsou ale velkékvalitativníikvantitativnírozdíly. U živočišných krmiv převládají bílkoviny a podíl cukrů je malý, u rostlinných krmiv je situace opačná.
Vodaje nezbytnou součástívýživy, protože umožňuje průběh všech životních pochodů vorganismu- změkčuje potravu, účastní setráveníametabolismuv těle, podílí se na vylučování odpadních látek a pomáhá regulovattělesnou teplotu. Při nedostatku vody dochází k omezení růstu mladé drůbeže, u nosnic způsobuje poklessnášky. Drůbež hyne z nedostatku vody mnohem rychleji než z nedostatku potravy.
Bílkovinyjsou nejdůležitějšíživinou; jejichbiologickáhodnota je určena množstvím jednotlivýchaminokyselina jejich vzájemným poměrem. Nejhodnotnější jsou bílkoviny živočišného původu (rybí a masové moučky,mléko,vejce), jejich využitelnost je 70-95 %. Z ekonomických důvodů se nahrazují méně hodnotnými rostlinnými bílkovinami (využitelnost 60-65 %). Komponenty používané při výrobě krmných směsí se kvantitativně i kvalitativně liší v obsahu aminokyselin, proto musí být krmné směsi pro drůbež těmito aminokyselinami doplňovány. Nejvyšší potřeba bílkovin je v raném období života drůbeže (vysoká intenzita růstu,opeřování) a s postupujícím věkem klesá. Vysoká potřeba je až opět přisnášce(vliv na produkci abiologickou hodnotu vajec). Bílkoviny mohou nahrazovat nedostatek tuků a cukrů v krmné dávce.
Biologická hodnota bílkovin je dána přítomností deseti absolutně nepostradatelných aminokyselin v krmivu  pro drůbež (arginin,histidin,izoleucin,leucin,lyzin,methionin,fenylalanin,treonin,tryptofanavalin), dvěma aminokyselinami (cysteinatyrozin), které mohou být syntetizovány z nepostradatelných aminokyselin, dvěma dalšími aminokyselinami nepostradatelnými pro kuřata (glycinneboserinaprolin) a ostatními aminokyselinami potřebnými pro syntézu zbývajících dusíkatých látek (neesenciálních aminokyselin,purinů,pyrimidinůaj.).
Nedostatekvitamínůnebominerálních látekv krmné dávce se u drůbeže projevuje typickými klinickými příznaky, zatímco deficience aminokyselin se projevuje nespecificky - u mladých kuřat se zpomaluje růst, příjem krmiva je redukován, snižuje se snáška i velikost vajec a dospělá drůbež ztrácí na hmotnosti. Nedostatek některých aminokyselin se sekundárně projevuje i nametabolismujiných živin. Např. nedostatek methioninu v krmivu může vyvolat deficiencicholinunebo vitamínů B12; nedostatek lyzinu zhoršuje pigmentacipeříu bronzovýchkrůtnebo způsobuje zakrslost kuřat, a nedostatekargininuzpůsobuje zkroucení peří na letkách.
Při nadbytku bílkovin v krmivu je přebytečný protein katabolizován a uvolněnídusíkje konvertován nakyselinu močovou. To se může projevovat hyperurikémií a kloubnídnou.
Tuky (lipidy) jsou důležitou součástí krmiva pro drůbež, protože představují koncentrovaný zdroj energie, tělního a vaječného tuku, některých živin akyselin linolovéaarachidonové. Drůbež nedokáže syntetizovat kyselinu linolovou, ale může ji konvertovat na kyselinu arachidonovou. Obě mastné kyseliny jsou nezbytné probuněčné organely,membránya tukovoutkáňa jako fyziologicképrekurzoryprostaglandinů. Jejich nedostatek v krmivu zpomaluje růst kuřat a způsobuje steatózujater, u nosnic pak redukuje snášku, velikost vajec a líhnivost. Drůbež využívá tuků pro zajištění využitelnosti vitamínů rozpustných v tucích a k hospodárnému využití bílkovin. Ze statkových krmiv obsahují tuk zejménakukuřiceapšenice, z dalších komponentů pak různé druhypokrutin. Energetickou hodnotu krmných směsí lze zvyšovat přidáním rostlinných a živočišných tuků (kukuřičnéoleje,lůj, vepřovésádloaj.). K zabráněníoxidacetuků se do krmiva přidávají antioxidační látky.
Cukryobsažené v krmných směsích jsou primárním zdrojemmetabolizovatelnéenergiepro drůbež.Škrobasacharózase snadno vstřebávají u kura. Aktivita střevnílaktázyukuraje nízká, což limituje množstvílaktózy, které může být tolerováno. Mléčné meziprodukty, i když jsou vhodným zdrojem vitamínů skupiny B a obsažené v menším množství v krmivu mají příznivý vliv, při nadbytku v dietě mohou zpomalovat růst a vyvolávatprůjem. Ten je způsoben u mnoha druhů ptáků přebytkem vody v dolní části střevního traktu a mikrobiálnífermentacínevstřebané laktózy.
Nejvhodnějším zdrojem cukrů jsou ze zrnin kukuřice a pšenice;ječmen,ovesa pšeničnéotrubyobsahují nadbytek vlákniny. Nadměrné zkrmování sacharidových krmiv vede ke tvorbě rezervního tuku, což se negativně projevuje zvláště v odchovu.
Vlákninanení zdrojem živin pro drůbež, ale v přiměřené formě a dávkách podporujeperistaltikutrávicího ústrojí a dráždí stěnu střevní ke zvýšené činnosti. Při výrazném nedostatku vlákniny v krmivu pro drůbež může docházet i ke vznikukanibalismu.
Minerální látkyjako regulátory fyzikálně chemických procesů v metabolismu živočichů jsou nezbytné pro růst a funkci buněk, tkání a orgánů. Mnohé z nich jsou složkami biologicky účinných látek, regulujíosmotický tlak, podílejí se na udrženíkoloidníhostavu bílkovin, majípufrovacífunkce aj. Z minerálií mají u drůbeže největší významvápníkafosfor(stavbakostia vaječnéskořápky), ale i ostatní podmiňují užitkovost a zdravotní stav. Krmné směsi pro drůbež jsou doplňovány minerálními látkami formou minerálních krmných přísad (makroprvky) a minerálních doplňků (mikroprvky).
Vitamínyjsou nejvýznamnější skupinou organických látek nezbytných pro normální růst, vývoj, užitkovost a zdravotní stav drůbeže. Drůbež má vysoké nároky na spotřebu vitamínů, protože obsah vitamínů v krmivu velmi kolísá a navíc není schopna pokrýt potřebu vitamínů mikrobiální syntézou v trávicím traktu. Proto jsou krmné směsi doplňovány syntetickými preparáty vitamínů.