Kočičí kavárna

Kočičí kavárnaje tematickákavárna, jejíž atrakcí jsoukočky, které lze pozorovat a hrát si s nimi.Návštěvníci obvykle platí vstupné, zpravidla hodinové, a proto lze kočičí kavárny považovat za formu půjčovny domácích zvířat pod dohledem.
První kočičí kavárna na světě „Kočičí zahrada“ (貓花園,Mao chua-jüan) byla otevřena v roce 1998 vTchaj-pejinaTchaj-wanua nakonec se stala světovou turistickou atrakcí.Koncept kočičích kaváren zaznamenal rozmach především vJaponsku,kde byla v roce 2004 vÓsaceotevřena první kočičí kavárna s názvem „Neko no džikan“ („Čas na kočky“). Vzhledem k rozloze a počtu obyvatel Japonska žije mnoho obyvatel v malých bytech nebokondominiích, které neumožňují chov domácích zvířat, takže kočičí kavárny jsou velmi oblíbeným cílem mladých pracujících, kteří hledají jejich společnost a pohodlí. První kočičí kavárna vTokiu, pojmenovaná „Neko no mise“ („Kočičí obchod“), byla otevřena v roce 2005. Poté popularita kočičích kaváren v Japonsku prudce vzrostla. Od roku 2005 do roku 2010 bylo v celé zemi založeno 79 kočičích kaváren.
Kočičí kavárny jsou vJaponskupoměrně oblíbené. V roce 2015 bylo jen vTokiu58 kočičích kaváren.První z nich byla „Kočičí obchod“ (猫の店,Neko no mise) majitele Norimasy Hanady, která byla otevřena v roce 2005. Obliba kočičích kaváren v Japonsku je připisována skutečnosti, že v mnoha bytech jsou domácí zvířata zakázána a kočky poskytují pohodovou společnost v jinak stresujícím a osamělém městském životě. V Japonsku jsou běžné i jiné formy půjčoven domácích mazlíčků, například králičí kavárny.
V Japonsku existují různé typy kočičích kaváren. V některých jsou chovány specifické typy koček, jako jsou černé kočky, tlusté kočky, kočky vzácnýchplemennebo bývalé toulavé kočky. Kočičí kavárny v Japonsku musí získat licenci a dodržovat tamní zákon o zacházení se zvířaty a jejich ochraně.
V japonských kočičích kavárnách platí přísná pravidla zajišťující dodržování hygieny a dobré životní podmínky zvířat. Zejména se snaží zajistit, aby kočky nebyly obtěžovány nadměrnou a nežádoucí pozorností, například malých dětí nebo při spánku. Mnoho kočičích kaváren se také snaží zvyšovat povědomí o tématech týkajících se životních podmínek koček, jako jsou opuštěné a toulavé kočky, a v mnoha z nich jsou často k vidění kočky z místních zvířecích útulků, které se tak zbavují strachu z lidí a jsou inzerovány k případné adopci. Od roku 2012 mohly být kočky v kavárnách navštěvovány do osmé hodiny večerní, ale v roce 2016 směrnice ministerstva životního prostředí tento limit prodloužila do desáté hodiny večerní.
První kočičí kavárnou vSingapuruje „Neko no niwa“ (česky „Kočičí zahrada“).Ve městě funguje nejméně pět kočičích kaváren.
Singapurské kočičí kavárny jsou regulovány a licencovány Singapurským zemědělsko-potravinářským a veterinárním úřadem a všechny jsou vázány „etickým kodexem“. Jednotlivci, kteří mají problémy s chovem koček, se mohou přihlásit do Společnosti pro ochranu koček, která pomáhá s úhradou lékařských poplatků a nákladů na sterilizaci nebo adopcí koček. Kočičí kavárny mají obvykle svůj vlastní specifický domovní řád.
VJižní Korejije kočičích kaváren několik, převážně vSoulu. Kočičí kavárny v Jižní Koreji jsou velmi úspěšné jak mezi obyvateli, tak mezi turisty. Zákazníci si zde mohou kočky adoptovat.
Kočky jsou naTchaj-wanuoblíbenými domácími mazlíčky a jejich populace v posledních letech rychle roste.První kočičí kavárna na světě s názvem „Kočičí zahrada“ byla otevřena v roce 1998 vTchaj-peji,kde se nachází také luxusní „Cathy Hotel“ určený speciálně pro kočky.Koncept tchajwanských kočičích kaváren se poté rozšířil do Japonska a později do většiny dalších zemí světa.
VThajskuje několik kočičích kaváren, většinou vBangkoku, například Cat Cafe by Dome, Cat Up Cafe a Purr Cat Cafe Club.V každé z nich se podává pečivo s malou nabídkou hlavních jídel a káva a čaj. Mnohé z nich mají speciální ceník na čas strávený mazlením s konkrétní kočkou. Ceny jsou obvykle o něco vyšší než ve většině ostatních kaváren. Všechny mají pravidla týkající se chování hostů ke kočkám a často chovají čistokrevné kočky.
Kočičí kavárna je i v Umm Suqeimu vDubaji. V roce 2018 ji zde založila místní podnikatelka.
První indická kočičí kavárna Cat Café Studio byla otevřena v roce 2015 vbombajskéčtvrti Versova. Všechny kočky v Cat Café Studio jsou starší kočky a kočky se speciálními potřebami, které zachránila nevládní organizace The Feline Foundation a jsou vhodné k adopci. Mateřskou společností je Zcyphher – An Independent Creative Agency, jejíž zakladatelé Mriidu Khosla, Charu Khosla a Jason Moss začali v roce 2010 zachraňovat toulavé kočky, starat se o ně, pečovat o jejich zdraví a nabízet je k adopci.
Po ohromující odezvě na koncept kočičí kavárny pak zakladatelé v roce 2015 otevřeli kavárnu Cat Café Studio. Dnes se z ní stalo velké adopční centrum. Kavárna je soběstačným sociálním podnikem, výtěžek z kavárny jde na péči a usnadnění adopce zachráněných koček. Za návštěvu jejich „kočičího prostoru“, kde lze s kočkami trávit neomezený čas, se vybírá vstupné ve výši 200rupií, přičemž tento poplatek přispívá na péči o kočky.
Studio Cat Café má také vyhrazený ateliér The Art Studio, kde mohou pořádat akce různí umělci. Každoročně také pořádají několik velkých oslav při příležitosti Valentýna, Mezinárodního dne koček, Diwali a Vánoc a také akce zaměřené na osvětu ohledně adopcí, které navíc mohou sloužit k získávání finančních prostředků.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuCat caféna anglické Wikipedii.