Germánské novopohanství

Germánskéaseverské novopohanstvíneboneopohanství(přívlastek „severské“ je kulturní a geografické upřesnění téhož směru), téžheidenismus(anglickyheathenry,heathenism), jsou moderní názvy směru řadícího se pod tzv.nová náboženská hnutí, který usiluje o obnovu předkřesťanského „pohanského“náboženství starých GermánůaSeveřanů(severních Germánů). Vyznačuje se obnovoupolyteismuprostřednictvím pečlivého rekonstruování, tento přístup je proto nazývánrekonstrukcionismem. Pro tento nový náboženský směr je charakteristické zejména to, že největší důraz klade na historickou autenticitu, ale v krajních případech se může pro svou rekonstrukci uchylovat také k „volnějším“eklektickým,esoternímnebo iokultnímzdrojům a přístupům.
Kořeny germánského, resp. severského novopohanství sahají do obdobíromantismu, přičemž jeho současná většinová podoba vznikala v70. letech 20. století. Hlavními prameny moderního heidenismu jsou zejména historie, archeologie a dochovanáseverská mytologieve dvou jedinečnýchstředověkýchislandskýchrukopisech, básnických sbírkáchskaldsképoezie pojmenovaných shodně jakoEddy. Dnes je rekonstruované náboženství vyznáváno zejména v oblasti jeho původu, tj. v zemíchSkandinávie, ale také veSpojeném královstvía stalo se populárním také vSeverní Americe.
Dnešní forma severského pohanství nazývaná jakoÁsatrúbyla zavedena skrze úsilíislandskéhosdruženíÍslenska Ásatrúarfélagið(Islandské společenství Ásatrú). Státem uznané náboženství je mj. naIslandu(od roku1973), vNorsku(od roku1994),Dánsku(od roku2003) aŠvédsku(od roku2007).
Ásatrú(zislandskéhoÆsir) jenové náboženské hnutí, které se hlásí k náboženství rozšířenému vestarověkuna severuEvropy. Termín se používá především ve Skandinávii a severním Německu. Čerpá inspiraci především z náboženství Skandinávie germánskéhovikinského období, tedy8.až11. století, jak je mimo jiné popsané vislandskýchEddách(tzn.Poetické EdděaSnorrihoProzaické Eddě). Tehdejšínáboženstvíbylo nuceno ustoupit tlakůmkřesťanskéEvropy.
Samotný výraz Ásatrú je novodobý: poprvé byl použit vdánskéforměAsatrodánským romantickým myslitelemN. F. S. Grundtvigemve spiseOptrin af Norners og Asers Kampz roku 1811.Grundtvig sám byl křesťanský duchovní, který měl nicméně hluboký zájem o předkřesťanské severské náboženství.Ásatrújestaroseverskýmaislandskýmekvivalentem dánského slovaAsetro. Po gramatické stránce se jedná o složeninu ze dvou výrazů. První jeÁsa-,genitivplurálu od slovaÁs, což je název pro boha z jedné skupinyseverských bohů. Druhá část slova,-trú, znamená „víra, důvěra, vyznání, přesvědčení“ ap. (ve staré angličtině slovotruthznamená „důvěru, dobrý úmysl (víru)“). Vnorštiněje jeho ekvivalentemÅsatru, všvédštiněAsatro, vdánštiněAsetroa vanglosaštiněĒsatrēowð, tyto formy se začaly používat v devadesátých letech. V anglofonních a německy mluvících zemí Evropy se slovem Ásatrú často míní veškeré germánské novopohanství.
Cílem a hlavním smyslem Ásatrú je rekonstruovat a praktikovat předkřesťanské náboženstvíEddy. Ásatrú bylo znovuoživeno v šedesátých a počátkem sedmdesátých let20. století. SdruženíÍslenska Ásatrúarfélagið(anglickyIcelandic fellowship of Æsir faith (Ásatrú)) bylo založeno o letním slunovratu1972. O rok později bylo Ásatrú uznáno islandskou vládou jako oficiální náboženství, zejména díky úsilíSveinbjörna Beinteinssna. Po nějakém čase AmeričanSteven McNallen, bývalý letecU. S. Army, začal vydávat nezávisle naÍslenska Ásatrúarfélagiðbrožurky s názvemThe Runsoneve Spojených státech. Založil organizaci s názvemViking Brotherhood, která se později přejmenovala naAsatru Free Assembly. McNallen také stál u zroduÁsatrú Folk Assembly(AFA), která existuje dodnes. Zasadil se o velké rozšíření Ásatrú nejen do USA.
Skandinávské Ásatrú, představované například islandskou organizacíÁsatrúarfélagið, založenou v roce1972, klade důraz napanteismusa skandinávskýfolklór. V současnosti se preferující spíše termíny jakoForn Siðr„dávný obyčej“ neboNordisk sed„severský zvyk“. V USA je Ásatrú chápáno jakodomorodé náboženstvíSeverní Evropy sahající hluboko do historie. Americký religionista a vědecMichael Strmiskataké poukazuje na více zbožný a emocionální ráz amerického Ásatrú.
Vyznavači Ásatrú („víry v bohy“) oslavují staré severské (severogermánské) bohy (neboliÁsy) a bohyně (neboli Ásynje), do jejichž rodu spadají také božstva z roduVanůa obrů (neboli jötunů, hrímtursů apod.). Vanové a obři jsou religionisty považováni za starší rody (archaičtější typy) božstev (na rozdíl od typicky indoevropských Ásů), kteří byli k Ásům postupně přidruženi. V porovnání s Ásy jsou bohové z rodu Vanů více zaměřeni na přírodu a plodnost, také se od Ásů lišili (dle severských mýtů) odlišnými zvyky a zákony, které však po jejich porážce byly nahrazeny novými. Vanové jsou totiž pravděpodobně reprezentanty staršího společenského uspořádání, které bylo postupně nahrazeno novějším-indoevropským, jež reprezentují Ásové.
Heidenismus (anglickyheathenryčiheathenism, ze staroseverskéhoheiðinn,staroanglickéhohæðen, starohornoněmeckéhoheidan) je germánskou obdobou latinského slovapaganus–pohan. Někteří zastánci tohoto označení jej používají pouze pro přísně rekonstrukcionistické přístupy a synkretické, okultní a mystické tradice do něj nezařazují. Často je preferováno zastřešujícími organizacemi jako jeBritish Heathen Alliance,American Heathen NationaCanadian Heathen House.
StaroseverskéForn Siðr, anglosaskéFyrnsidu,starohornoněmeckéFirner situ, současné skandinávskéForn SedaněmeckéFirne Sittejsou analogická sousloví znamenající "starý/dávný obyčej/zvyk". Užívá se především ve Skandinávii a Německu a to jak pro germánskou předkřesťanskou kulturu obecně, tak konkrétně pro náboženství.Forn Siðrje také název největší dánské novopohanské organizace, která je od roku2003v Dánsku oficiálně uznaným náboženstvím.
Theodismus neboÞéodisc Geléafa(staroanglicky „kmenová víra“) původně označoval hnutí usilující o rekonstrukcianglosaského náboženství. V současnosti se používá i pro ostatní germánské novopohany, a to především ty, kteří obhajují či praktikujíneotribalismus. Jiný termín související s anglosaským novopohanstvím je wodenismus (anglickyWodenism), který je odvozen od nejvyššího boha Wodena (Ódina).
Existuje také termínvanatrú, odkazující na uctíváníVanů, druhé božské rodinystaroseverského panteonu. Tito vyznavači alternativního proudu severského novopohanství označovanýchvanatrú(víra či důvěra veVany) se zaměřují na božstva plodnosti, bohatství a magie (Freyu,Freye,Njördaa někdy takéNerthus, starogermánská bohyně zmiňovanáTacitem, která tyto bohy doplňuje a ujímá se role družky-sestry Njörda a matky Freye a Freyi – pozn.).
Označenídístrú(víra či důvěra vdísy) se pojí k nižším bohyním osudu, vegetace a smrtinornyavalkýry. K dísám náleží také bohyněFreya. Pojemrökkatrú(ze slova soumrak) má zas pro změnu odkazovat k jinému druhu vyznavačů, kteří dávají přednost odvrácené temnější straně severskémytologie, sem náleží spíše záporné božstva a bytosti jako jsouLoki(dle mýtů přijatý mezi Ásy, avšak zrazující je),Fenrir,Angrboda,Jörmungandr,NidhoggaSurtr, kteří v kosmologii hrají úlohu negativní nebo zcela destruktivní, úlohy a dle mýtů mají rozpoutat i poslední bitvu s bohyRagnarök. V hlavním proudu mohou být pochopitelně tyto postavy přehlíženy a jiní novopohané jim z nějakých důvodů mohou dávat přednost, ať už jsou jejich důvody jakékoli.
Ať už členové Ásatrú, nebo lidé, kteří sami sebe označují jinak, jsou ve všech případech vyznavači stejné germánské (resp. severské) mytologie a svou verzi polyteistického náboženství budují na základě stejných středověkých pramenů, především to jsou oboje islandské sbírkyEddy, jež jsou pro rekonstrukci germánského náboženství jakožto jediné záznamy germánských mýtů a náboženských představ seveřanů zcela nepostradatelné, avšak ani ty se neobejdou bez důkladných historických a archeologických zdrojů.
Termín ódinismus je odvozený od čelního boha severské mytologie a panteonuÓdina, se vžil zejména s hnutím spojeným srasovounebovölkischideologií. Obdobným označením jewotanismus, používané pro hnutí založené na myšlenkách americkéhoneonacistyDavida Lanea.
Germánské novopohanství je zpravidla rekonstrukcionistické a jeho vyznavači uctívají více bohů a bohyní. Běžný je však také panteismus a měkkýpolyteismus, například Ásatrúarfélagið definuje Ásatrú jako „severský panteismus“. Většina z tradic sdílí pohled na svět zahrnující víru veWyrd, tj. osud a božský řád světa.
Germánské novopohanství tradičně rozděluje bohy a jim podobné bytosti do „třech skupin“:Ásya Ásynje (bohy a bohyně) spojených především s kosmickým řádem, právem a válkou, mezi ně se řadí i někteříVanové, přidružených k Ásům, ti jsou obvykle spjati s bohatstvím, přírodou a plodností. Třetí skupinou jsou Dísy, mezi ně patří norny i valkýry, které určují osud všem bytostem, smrtelníky i bohy nevyjímaje. Důležitou funkci mají také různí duchové jako např.álfové,landvættira další. Dále jsouuctíváni předkové.
K obyvatelům devíti světů patří také rasa obrů (mraziví obři – „hrímtursové“ a skalní obři), patří mezi něJötunnovéobývající svět zvanýJötunheim. Obři jsou spojeni s prapůvodními (primordiálními) přírodními živly, chaosem a rozkladem. Germánské novopohanství je zpravidla neuctívá a obři plní spíše negativní úlohu démonů a protivníků lidí i bohů, nicméně někteří příslušníci tohoto druhu byli přijati mezi Ásy (tj. bohy) a jako bohové mohou být uctíváni.
Podle severských mýtů došlo mezi Ásy a Vany k mytické válce, která skončila smírem a výměnou rukojmí. VanovéNjörd,FreyaFreyabyli přijati mezi Ásy (bohy) a jsou od tohoto momentu severskou mytologií označováni také jako Ásové (bohové), podobně jako někteří obři (napříkladLoki, jež je někdy označován také jako „lstivý Ás“, dle mýtů uzavřel sÓdinempokrevní bratrství). Existují tedy četné hypotézy o tom, že Vanové a obři mohli být staršími převzatými božstvy staršího (ještě před-germánského) obyvatelstva, které bylo postupně novou indoevropskou (germánskou) populací porobeno a asimilováno.
Ásatrú tedy uctívá všechny severské bohy (Ásy) včetně těch, kteří se dle mýtů k Ásům (bohům) přidali (Vanové a někteří obři), k tomu také náleží nižší božské bytosti jakými jsou například dísy (neboli nižší bohyně jako jsouvalkýryanorny),álfové(elfové),skřítcia další přírodní bytosti ze severské mytologie a folklóru, též nechybí ani bytosti obávané, jako jsou například obři čitrollovéapod.
Blót(tzn. „oběť“) je staroseverský výraz proobětováníneborituální porážku. Ačkoliv původně označoval především obětování hospodářských zvířat, v současnosti se takto obvykle nepraktikuje. Dnes zahrnuje především pozvání božstva a nabídnutí jídla a nápojů, z nichž část je zkonzumovaná účastníky a většina obětována, v případě nápojů ve formě úlitby. Nejčastějším obětovaným nápojem jemedovina, popřípadě jiný alkohol, nabídnuta může být i píseň či báseň speciálně složená pro blót.
Některé skupiny, především theodisté, se striktně drží historických rituálních textů, jiné používají modernizované varianty. Oblečení bývá zpravidla přizpůsobeno ročnímu období, protože obětování se často odehrávají ve volné přírodě. Theodisté preferují obřadní oděv odpovídající oděvu původních pohanů. V případě skupinových rituálů je obřad zpravidla veden knězem, který je nazývángoði, nebo kněžkou nazývanougyðja. Posvátná místa ve volné přírodě a háje se nazývajívé, chrámyhof.
Staroseverské slovosumbela staroanglickésymbelznamená oslavu, hostinu či shromáždění a označuje vážně míněnou slavnost zahrnující konzumaci medoviny či piva z rohu, smyslem tohoto zvyku jsou rituální přípitky, proslovy a rozdávání darů.
Množství germánských novopohanských organizací lze nalézt především Skandinávii, Německu, Spojeném království, Severní Americe, Austrálii a Jihoafrické republice. Další organizace a jednotliví vyznavači ovšem existují i ve zbytku Evropy a v Latinské Americe.
Přesný počet následovníků je neznámý, už proto že chybí jasné definice odlišující Ásatrú či ódinismus od jiných podobných náboženství. Několik tisíc vyznavačů žije v Severní Americe (10 000–20 000 podle McNallena), okolo 1 290 na Islandu, tisíc či více v Melbourne a 350 organizovaných v Německu.
Jedním z velkých témat germánského novopohanství je přístup k otázceetnicity. Ten může sahat od etnického nacionalismu představovanémneo-volkischhnutími, přes tribalismus, který klade důraz na etnicitu založenou na tradici a kultuře, pouniversalismus, který neklade důraz na rozdíl mezi etnickými tradicemi.
Různý je také přístup k historické přesnosti. Na jedné straně stojí rekonstrunisté, jejichž cílem je porozumět předkřestanskému germánskému náboženství pomocí akademického výzkumu a jeho aplikace. Na druhé straně stojí tradicionalisté či folkloristé, ve Skandinávii známí jako Folketro, kteří zdůrazňují jako základ svého náboženství živé lokální tradice. Mimo tuto škálu stojí eklektické proudy, často kladoucí na "osobní gnózi".
Germánské novopohanství se běžně praktikuje samostatně nebo v malých rodinných či přátelských kruzích. Ty jsou často nazýványkindred(příbuzní, rodní) nebohearth(„krb“). Organizace působí od 70. let 20. století, ale ve většině případů se jedná o volná sdružení bez centrální autority a své členy nezavazují podobným způsobem jako církve.
Termínemgoðarčigothije ve staroseverském jazyce označovánknězči vůdce. Slovogyðjaoznačuje kněžku.Goðidoslova znamená „ten, co mluví s bohy“ a je používán pro stav kněžství či pro ty, kdo prošli oficiálním rituálem Ásatrú. Sdružují se do malých skupin a mají svůj duchovní program. Mezi jednotlivými skupinami však nejsou stanovené podmínky, kdy je možné používat označenígoðar, takže jsou titulem většinou označováni ti „schopnější“.
Jako takzvanýkindredjsou obyčejně chápány méně početné venkovské skupiny, které mohou či nemohou být přičleněny k velkým národním organizacím jako jsouAsatru Folk Assembly,Ásatrú AlliancečiThe Troth.Kindredmohou tvořit jak celé rodiny, tak jednotlivci. Jejich funkce je rozšiřovat skupinu. Pokud se někdo chce stát členem, musí daná skupina souhlasit. Kindredy mají obvykle v čele jednoho Goði, který vykonává náboženské rituály (jednotlivígoðinemusí mít žádný vliv na ostatní skupinykindred). Ostatní členové vykonávají funkce, které jsou běžné v moderních společnostech.
Organizace Ásatrú má členy, jejichž duchovní a politická odlišnost je velmi široká. Mnoho příznivců náboženství Ásatrú jsou osamocení jedinci, kteří náboženství vyznávající pouze v rodinném kruhu či malé komunitě a nejsou nijak zapojeni v organizaci Ásatrú jako takové. Navzdory tomu, že existují velké odlišnosti politiky i víry jednotlivých skupin, mají společný jeden cíl – rekonstruovat a praktikovat předkřesťanské náboženstvíEddy.
Zatímco Ásatrú je především náboženstvím tolerance, bývá poměrně často chybně interpretováno cobyneonacistické. Tři největší Ásatrú skupiny na světě výslovně prohlásily, že nemají nic společného s rasistickými skupinami. Současně s těmito nařčeními v USA vládne nepřátelský vztah mezi tamějšími neonacisty a členy některé z Ásatrú organizací.
Počátky germánské novopohanství jsou spojené sromantismemanacionalismem19. století. Příkladem změny pohledu na předkřesťanské Germány je kdysi velmi populární románEin Kampf um Romz roku1867německého historikaFelixe Dahna, který vyzdvihuje staré Germány a kritizuje křesťanství.K oživení zájmu došlo i ve Skandinávii a ve Spojeném království se objevil zájem ovikinskédědictví.
Do 90. let19. stoletíse datují počátky vzniku díla rakouskéhookultistya spisovateleGuido von Listazaměřeného především naWotanaarunové písmo. V roce1908vzniklaGuido-von-List-Gesellschaft(Společnost Guido von Lista) a v roce1912Hoher Armanen Orden(Vysoký armanenský řád), jako její vnitřní kruh inspirovanýsvobodným zednářstvím.Ve20. letech 20. stoletíse pak objevila řada neogermánských organizací, které však neusilovaly o rekonstrukci předkřesťanského kultu. Namísto toho došlo k syntéze germánského pohanství známého z písemných pramenů, německého mysticismu aidealismuKanta,SchellingaaFichteho.Předkřesťanská spiritualita byla chápána jako vrozená německému národu a ač byli bohové vzýváni, například přislunovratech, byli považováni za pouhé archetypy. Mezi nejvýznamnější neogermánské organizacevýmarského Německapatřila Německá věroučná společnost Otty Sigrida Reutera a na ní navazujícíDie Nordungen. V AustráliiAlexander Rud Millszaložil ve 20. letech 20. stoletíanglosaskouodinistickouFirst Anglecyn Church of Odin, také s rasovým základem.Zakládal malépolygamickékolonie v anglosaském světě, ty ale zřejmě brzy zanikly.
Germánský mysticismus je často spojován s nacismem a někteří prominentní členovéNSDAPbyli členyokultníSpolečnosti Thule. To se projevilo například v širokém zneužití runového písma v nacistické symbolice. Mezi členy NSDAP patřil iKarl Maria Willigut, který vytvořel takzvaný „irminismus“. V praxi však nacistický režim o snahy obnovení germánského náboženství nestál, odmítal je a naopak prosazoval svou vlastní ideu „pozitivního křesťanství“ s úkolem se očistit od nežádoucíchžidovskýchprvků. Někteří následovníci germánského mysticismu byli i pronásledováni, napříkladFriedrich Bernhard Marbystrávil přes osm měsíců vkoncentračních táborechjako vězeň.
VeSpojených státechje počátek germánského novopohanství spojen s jménemElsy Christensen, narozené vDánsku, která roku1969pod vlivem myšlenekSpenglera,Junga,YockeyeaMillsezaložilaOdinistické bratrstvo.) Toto hnutí se zaměřovalo spíše na literární a ideovou činnost než na rituální praxi a pořádalo pouze čtyři sezonní setkání doplněnásumbelema oslavuHitlerovýchnarozenin.
VTexasuroku1973založilStephen McNallenAsatru Free Assembly(Svobodné shromáždění Ásatrú) zaměřené na rituální a magickou praxi. Ač se členské základy tohoto hnutí a Odinistického bratrstva částečně překrývaly, část členů AFA kladla větší důraz na duchovní stránku než narasismuscož vedlo k ideologickým sporům. V roce1978McNallen vyzval členy hnutí aby se zbavili nacistických uniforem ainsignií, ale pokračující spory vedly k zániku organizace v roce1987.
Po zániku AFA vznikly dvě nástupnické organizace,Ásatrú AllianceaRing of Troth. Prvně jmenovanou založil Mike Murray, původně členAmerické nacistické strany, později Odinistického bratrstva a nakonec AFA. Ač tato organizace odmítá rasismus nadále existuje personální propojení s odinistickým hnutím.Ring of TrothEdreda Thorssonase od rasismu odprostilo úplně.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuGermanic neopaganismna anglické Wikipedii.