Techniky přežití

Techniky přežití(anglickysurvival skillsnebo obecněsurvival) jsou dovednosti, které může člověk využít v nebezpečných situacích (např. přiživelních pohromách, při havárii na odlehlém místě, ztroskotání apod.) pro záchranu vlastního života nebo života jiných lidí. Jsou určeny k zajištění naprosto základních potřeb jako jsouvoda,jídlo, přístřeší a teplo, k zachování rozvahy, ke schopnosti správné signalizace anavigace, k poskytnutíprvní pomocia léčbě následků úrazů.
Odborníci soudí, že pokud je člověk nucen podstoupit boj o přežití, je to v prvé řadě psychologická záležitost. Člověk může mít rozsáhlé znalosti, co dělat, ale pokud nebude věřit v úspěch a nebude mít pevnou vůli, nepřežije. A naopak, přestože jedinec nemusí disponovat patřičnými znalostmi, ale uchová si rozvahu a nezpanikaří, bude se snažit situaci zvrátit ve svůj prospěch, má nemalou šanci, že to dokáže. Odhodlání,vůle, odolnost, vytrvalost - tyto atributy výrazně zvyšují šance na přežití. Znalosti poté situaci usnadňují.
Člověk (a zejména městský) již odvyklinstinktům, které dokáží varovat před potenciálně nebezpečnou situací. Žije v pohodlí civilizace, kde má o své základní potřeby postaráno, aniž by musel podstupovat nějaký boj či vyvíjet větší úsilí pro jejich zajištění. I z tohoto důvodu někteří lidé, dostanou-li se do situace, v níž není jiná možnost výběru než boj o holý život, mohou utrpětšoka začít panikařit, v horším případě rezignují. Podlehnout strachu z neznáma, pocitu osamělosti a zmaru je snadné. Proto je nezbytně důležité zachovat si víru ve vlastní síly, v záchranu, stejně jako rozvahu a logické myšlení (chladnou hlavu). Je lepší snažit se proniknout do tajů přírody, splynout s prostředím spíše než proti němu bojovat. Je třeba být opatrný, a zároveň všímavý.
Během prvních okamžiků při krizové situaci je vhodné se řídit 4 pravidly, které se dají snadno zapamatovat použitím zkratky STOP:
Voda je jednou z nejdůležitějších věcí pro přežití. Člověk bez ní dlouho nevydrží, zejména v horkém prostředí, kde ji hodně ztrácípocením. Tělo vodu ztrácí v důsledku několika faktorů: horka, tělesné námahy, chladu, popálenin, nemocí. Ztrátu je vždy nutné doplnit. V extrémní situaci je člověk schopen za určitých podmínek vydržet až několik týdnů bez jídla. Bez vody však zemře během několika dní. Jelikož nedostatek vody vede k nežádoucídehydrataci(která snižuje důležitou koncentraci), je třeba vědět, jak omezit její ztrátu:
Téměř v každém prostředí lze najít nějakou vodu, je třeba jen vědět, jak se dá získat. Pokud v okolí není rybník, potok, řeka, lze pátrat po zelené ploše vegetace, kde je možné kopat. V horách se voda vyskytuje ve štěrbinách. Zdrojem pitné vody se může stát i dešťová voda a rosa. Vodu lze získat takékondenzací(např. na větev listnatého stromu je možné navléci a přivázat igelitový sáček, vláha z listů v sáčku zkondenzuje). Vodu nabízí také led a sníh (nikdy ale není vhodné jíst led či sníh, vždy je třeba rozpustit). Další možností jedestilacemořské vody. Některé rostliny ve tvaru poháru (různé tropické) slouží jako sběrače vody, tekutinu lze ale získat i z popínavých rostlin, palem (buri, kokosové) nebo z některýchkaktusů. Velké procento vody obsahujeovoce. Určité indicie o blízkosti vody mohou poskytnout i další faktory, např. hojný výskythmyzu, stopy zvířat, mnoho druhů rostlin.
Dešťová voda se dá chytat např. do roztáhlécelty, přenášet např. vkondomuzKPZnebo v kůži stáhlé z ulovenéhohada. Najít vodní tok znamená velkou výhodu, mimo zdroje vody je často k dispozici i potrava (ryby, raci atp.), navíc lidská osídlení se zhusta koncentrují kolem řek. Ve velké většině případů stačí sledovat vodní tok (jít po proudu) a dříve či později byste měli narazit na lidi. Je ovšem lepší mít základní geografické povědomí o oblasti, v níž se nacházíte.
Dešťová voda v čisté nádobě nebo na rostlinách je bezpečná pro pití. Vodu z jezera, rybníka, nádrží, i zdánlivě čistého potůčku je nutno vyčistit (o pár metrů výše se může ve vodě nacházet mršina). Existují speciální tablety k čištění vody a také filtry. Jistotu dá i převaření vody (nestačí pouze přejít varem, je zapotřebí ji chvíli vařit k odbourání mikroorganismů). Vážný problém je chemické znečištění vody (např.pesticidy), převaření zde nepostačuje (řeší se složitě chemikáliemi).
Někteří experti survivalu nemají námitky proti pití moči při příznacích dehydratace. Nicméně příručka pro přežití amerického letectvaUSAF(AF 64-4) toto nedoporučuje. Mezi důvody uvádí vysoký obsah soli, potenciální kontaminanty a množení bakterií, ačkoli rozšířený názor je, že moč je sterilní.
Přístřešek má chránit před sluncem, větrem, deštěm, sněhem, horkem nebo zimou a nepřítelem, příp. i hmyzem. Chybou při jeho stavbě bývá, že se dělá zbytečně veliký. Stačí jen tak velký, aby ochránil, zároveň by měl být tak malý, aby udržel tělesné teplo, obzvláště v zimě. Pokud není k dispozici žádný vhodný materiál (trosky vraku, různé plechy apod.), poslouží příroda. Dočasnou ochranu poskytnou převisy nebojeskyně. V pustině je dobré sedět zády k větru s veškerou výstrojí za sebou jako větrolam. Lze využít také větve, kmeny stromů, přirozené dolíky, koryta (pozor však na vyschlá koryta potoků, která se při dešti o mnoho kilometrů dále mohou velmi rychle naplnit vodou).
Při určení vhodného místa, kde postavit vhodný přístřešek, je třeba se vyvarovat např.:
Oheňnení jen důležitým zdrojem tepla a atributem pro přípravu jídla, ale také ověřenou psychologickou vzpruhou. V blízkosti ohně člověk nalézá sílu nevzdávat se a bojovat dál. Schopnost rozdělání ohně může znamenat rozdíl meziživotemasmrtí. Oheň poslouží i ke sterilizaci vody, bandáže, k signalizaci či jako obrana před zvěří (na druhou stranu může zvěř přilákat do blízkosti nebo zničit přístřešek).
Nejjednodušším způsobem rozdělání ohně je využitízápalek(ideální je mít je zabalené - chráněné proti vlhkosti). Pokud nejsou k dispozici, alternativou může být křesadlo, hořčíkový podpalovač, zapálení troudu pomocí soustředěného slunečního paprsku (s využitímlupy, sklenice,čočkyfotoaparátu), pomocí elektrického výboje (jiskrou z akumulátoru nebo i obyčejné baterie), chemickou reakcí (výroba vznětlivé směsi z dostupných chemikálií). Techniky typu tření vyžadují cvik. Kapesnízapalovačje vhodnější benzínový (snáze lze sehnat palivo).
Troud je materiál vhodný k rozdělávání ohně. Je výhodné jej nosit v určitém množství nasušený s sebou ve vodotěsném obalu. Možností je mnoho, suchá tráva, suché listí (za vlhka lze najít v noráchhlodavců), všelijaké rostlinné chmýří (např. z pampelišek,orobince,rákosu, bodláku…), suché jehličí, suchá nadrcená kůra stromů, suché listí z palmy, suché shnilé dřevo, ptačí peří (výstelky ptačích hnízd obsahují prachová peříčka a slámu), usušené rozdrcené houby (vhodné jsou např.choroše, které mají vnitřek často suchý i za mokra, také pýchavky), kouskypapíru, piliny, kožovitá blána zevnitřbambusu,vata, chomáčkybavlny,hedvábí, střapce nití z kapes a lemů, zuhelnatělá látka, malé kousky gumových pneumatik,střelný prachatd. Výborným troudem jebřezovákůra, která obsahuje oleje (ideální je svrchní tenká vrstva podobná papíru), chytne i za vlhka.
Otopje materiál, který hoří a poskytuje teplo. Nejužívanější je dřevo, ale i další materiály mohou dobře posloužit.
Orientace je důležitá v neznámém prostředí, může být klíčovou podmínkou k přežití. Předpokládá schopnost čístmapynebo dokázat určit jednotlivé světové strany. Zorientovat se je možné více způsoby:
Je velmi žádoucí znát technikyprvní pomocia různého ošetření.