Gorila nížinná

Gorila nížinná(Gorilla gorilla gorilla) náleží dorodugorila je jedním ze dvou poddruhůdruhugorila západní.
Žije převážně vzápadní Africe, vKamerunu,Nigérii,Rovníkové Guineji,Gabonu, vestřední Africe,Středoafrické republicea vDemokratické republice Kongo. Jejím domovem jsounížinnédeštné pralesy,galeriové lesya občas i okrajelužních lesů. Vždy se nachází tam, odkud se snadno může dostat do bezpečí neprostupného úkrytu. Oblast jejich rozšíření se odhaduje na 445 000 km².
Gorila nížinná má široká ramena, svalnatý krk a silné ruce i nohy. Jejich těla jsou pokryta krátkou, tenkou, šedočernou nebo hnědočernousrstí. Jejítvářje holá, pouze nad očima má mohutné obočí. Vedoucí samci mají stříbřitý pás srsti na zádech. Je nejmenší z goril, samec v přírodě dorůstá do výšky 150 cm a hmotnosti 150 kg, samice 150 cm a 140 kg.
Pro svou váhu se po větvích se pohybují opatrným šplháním (ručkováním),zpomalenou brachiaci, po zemi na kratší vzdálenosti po zadních končetinách. Na delší úseky se vydává po čtyřech, přičemž u předních končetin nechodí podlaních, ale po prostředních článcíchprstůzpola sevřenéruky. Takovýto způsob pohybu se jmenujekotníkochodectvía je vlastní pouze gorilám a šimpanzům.
Jsou to v převážné mířevegetariáni, žeroulisty,pupeny, čerstvé větvičky a sezónně iplody. Na přilepšení však nepohrdnou ani drobnýmiživočichy, jako jsoumravenciatermiti. Ráno začínají několikahodinovým krmením, pak mají během dne přestávku a odpočívají, mláďata si mezitím neúnavně hrají, a v podvečer se znovu pustí do jídla. V přírodě v podstatě nepijí, postačí jim voda obsažená v rostlinné potravě.
Gorily nížinné jsou skupinoví živočichové, nežijí samostatně. Lze je vždy spatřit ve společnosti s druhými, s nimiž mají silnésociální vazby. Žijí v přísněstrukturovanýchrodinných skupinách o počtu pěti až patnácti zvířat. Takováto rodina sestává z vedoucího samce, jeho samic a ještě nedospělých mláďat. Až mláďata dospějí, z rodinné skupiny odcházejí a hledají si sobě podobné jedince k založení vlastní rodiny. Gorily nížinné vedou v podstatě usedlý život, při cestě za potravou urazí denně jen pár stovek metrů. Během dne i noci odpočívají v hnízdech z větví stavěných na zemi nebo nízkých stromech. Jejich nízká pohybová aktivita se projevuje i při chovu vzoo, kde při dostatku potravy nemají potřebu dalšího pohybu a nekontrolovaně tloustnou, dosahují pak až dvojnásobné váhy než v přírodě.
Pohled na dospělého samce vyvolává strach, ovšem gorily nížinné jsou naprosto mírumilovná, neagresivní zvířata. Jen velice zřídka dochází ke střetu mez jednotlivými skupinami na pomezíchteritorií, jež mají rozlohu asi 20 km². Většinou takovéto setkání končí vzájemným zastrašováním a následným ústupem. Samec ovšem může fyzicky napadnout člověka v případě, že vyhodnotí jeho přítomnost jako přímé ohrožení rodiny, která nemá kam ustoupit. Ke vzájemnému dorozumívání používají širokou škálu výrazů tváře, gestikulaci a hlasové projevy, kterými vyjadřují hněv i radost. V porovnání se šimpanzi je však rozsah vyjadřovacích schopností menší.
Březostsamice trvá 251 až 295 dnů a přichází jednou za tři až čtyři roky.O mláďata se samice stará až do věku tří let, samice pohlavně dospívají v sedmi, samci v devíti až desíti letech. Za svůj život může zdravá samice vychovat asi jen šest svých potomků. Gorilí samička Gaia - páté mládě samice Kijivu (otec Kisumu), se v pražské zoo narodila 12. dubna 2024. Gorily se v lidské péči dožívají kolem 50 let. V roce 2024 je ve věku 67 let nejstarší známou gorilou nížinnou samice Fatou (ročník 1957, narozena v přírodě západní Afriky) žijící v zoo v Berlíně.Gorilí samice Kamba, v roce 2024 nejstarší člen gorilí skupiny žijící v pražské zoo, je ročník 1972 (narozena v přírodě, Kamerun).
Tento druhhominidaje podlečerveného seznamu IUCNkriticky ohrožený, jeho populace byla snížena v průběhu třígeneracío více než 80 %.Reprodukční míragorily nížinné je velice nízká, okolo 3 %. Předpokládá se, že v roce 2000 žilo jen asi 94 000 jedinců.
Až do začátku roku 1980 byly oblasti, kde žijí gorily nížinné, pokryty neprostupnými bloky hustých lesů, kde přístup i lov byl velice obtížný. S nárůstem mechanizovanétěžby dřevase postavilo mnoho lesních silnic a ohromné úseky dříve nepřístupnýchpralesůjsou dostupné automobily. Jestliže se dříve gorilím masem příležitostně živilidomorodci, teď se z něho stala módní záležitost a prodává se i ve městech – „bushmeat“. Přestože v mnoha státech tamníhoregionujsou vyhlášeny programy k ochraně goril, na chudobě tamních lidí a výnosnostipytláctvíto mnoho nezměnilo.
Druhým vážných ohrožením jsou často propukajícíepidemievirového onemocněníEbola, které mají za následek nejen hromadná úmrtí lidí, ale i úhyn goril a šimpanzů. Nemocným lidem je alespoň minimálně pomáháno a jsou izolováni, aby nákazu nerozšiřovali, kdežto o volně žijící primáty nikdo nedbá.
Druh gorila nížinná (Gorilla gorilla) Savage, 1847 je obvykle dělen do dvoupoddruhů:
V některých pracích býval ke gorille nížinné přiřazován i třetí poddruh:
VEvropějsou gorily nížinné chovány přibližně v 65 zoo, z toho nejvíce v Německu, kde je 15 zařízení s tímto druhem.
V Česku jsou gorily nížinné od roku 2021 chovány pouze vZoo Praha.
Gorily byly k vidění i vkrálovédvorské zoologické zahradě. Byl zde chován samec Tadao, který však v říjnu 2021 nečekaně a náhle uhynul. Jednalo se o nejdéle žijící gorilu v ČR, samec pocházel z odchytu z volné přírody ze 70. let, jeho věk byl odhadován na přibližně 50 let. Pokračování chovu goril ve Dvoře Králové je otázkou budoucího jednání mezi safari parkem a koordinátorem evropského chovu.
V minulosti byly gorily k vidění také vzoologické zahraděvezlínské Lešné, která chovala jednu z nejstarších goril vEvropě– 45letou Juditu. Gorily by se měly doZoo Zlínvrátit v nově chystaném projektu Karibuni.
Na Slovensku gorily zatím chovány nejsou.Chov byl svého času plánován vZoo Bratislava.
První gorila přišla doZoo Prahav roce 1963. Pavilon byl otevřen v roce 2001, o rok později jej zasáhla ničivá povodeň, a tak po následné rekonstrukci začala vznikat nová chovná skupina.
Zoo Prahaje jedinou českouzoo, kde se daří gorily rozmnožovat. První mládě se tu narodilo v roce 2004 a jednalo se o samičkuMoju. Další úspěšně odchovaná mláďata následovala v letech 2007, 2010, 2011, 2012, 2016 a 2x v roce 2024.Na konci roku 2018 bylo chováno osm jedinců (čtyři samci a čtyři samice).V roce 2022 byla pražská gorilí skupina vedená samcem Richardem rozdělena na samčí skupinu v původním pavilonu goril a skupinu samic, mladého samečka s novým samcem (Kisumu) a novou samicí (Duni, Mojina dcera) v novém pavilonu goril.V lednu 2024 se v novém pavilonu goril narodilo první mládě (Mojina vnučka Mobi).Páté mládě samice Kijivu (otec Kisumu) se narodilo 12. dubna 2024a při oslavě 11. května 2024 dostala tato samička jméno Gaia od své kmotrydr. Jane Goodall.