Trávicí soustava člověka

Trávicí soustavačlověkajeorgánová soustava, která zajišťuje příjem potravy, mechanické a chemické zpracování potravy, vstřebáníživinz potravy a vyloučení nestrávených či nestravitelných zbytků.
U člověka je trávicí soustava dlouhá téměř 8 metrů. Člení se a kroutí, různě se rozšiřuje a zužuje.Probíhá odústníhoaž křitnímu otvorua je tvořena dvěma typy orgánů. Zatímco orgánytrávicí trubicetvoří především dostatečně velkou plochu k trávení a vstřebávání živin, druhý typ orgánů,žlázy(např.játra,slinivka břišní), vylučujíenzymya jiné látky sloužící k trávení.Téměř všechny orgány trávicí trubice člověka mají podobné uspořádání stěny. Přestože se v některých charakteristikách mohou jednotlivé orgány lišit, zpravidla má trávicí trubice čtyři rozlišitelné vrstvy:sliznici, podslizničnívazivo,svalovinuaserózu.
Sliznice (mukóza) je vnitřní výstelka trávicí trubice. V určitých partiích trávicí trubice je hladká (např. v ústech), jinde drsná (střeva). Drsný povrch je vtenkém střevězpůsoben výběžky sliznice, tzv.klky. Pokud jde o typ buněk, jsou sliznice od úst až po žaludek tvořenydlaždicovým epitelem, zbytek tvoříválcovitý epitel.
Podslizniční vazivo je druhou vrstvou stěny trávicí trubice. Je tvořené velmi řídkouvazivovou tkání, která též obsahujelymfatickou tkáň. Funkcí podslizničního vaziva je především bránit průniku škodlivin z trávicí dutiny dokrevního oběhu.
Třetí vrstvou trávicí trubice je svalovina, a to převážněhladká svalovina. Výjimku tvoříjícen,hltana část tračníku, jež obsahujípříčně pruhované svalstvo(ovladatelné vůlí) a s tím souvisejícívolní inervaci(nervy ovladatelné vůlí). Zpravidla se dá svalovina v trávicí trubici rozdělit na dvě části: vnitřní je kruhová svalovina, vnější je podélná svalovina.
Seróza (peritoneum) je čtvrtá a nejsvrchnější část trávicí trubice. Jedná se o hladkou lesklou blánu, která je v některých úsecích umocněna vazivem, tzv.adventicie.
Dutina ústní(cavitas oris, cavum oris) je počátkem trávicí soustavy člověka. Je tvořena tvrdým a měkkým patrem, mandlemi patrovými, dásněmi, zuby a jazykem. Prostor mezi zuby, tvářemi a rty se označuje jako předsíň dutiny ústní. V drobných žlázkách dutiny ústní vznikají sliny, které dutinu neustále navlhčují.
Lidskýchrupje tzv.heterodontní. To znamená, žezuby(dentes) jsou tvarově rozlišeny nařezáky(dentes incisivi),špičáky(dentes canini),třenové zuby(dd. praemolares) astoličky(dd. molares). Počet zubů těchto typů se zapisuje jakozubní vzorec; zubní vzorec dospělého člověka je 2–1–2–3 (celkem 32 zubů), což znamená, že v pravé polovině horní čelisti má člověk 2 řezáky, 1 špičák, 2 zuby třenové a 3 stoličky. Mléčný chrup má zubní vzorec 2–1–0–2 (celkem 20 zubů).
Zuby zajišťují mechanické zpracování potravy.
Jazyk(lingua) je orgán zpříčně pruhované svalovinynacházející se v dutině ústní. Na jeho povrchu jsouchemoreceptoryzvanéchuťové pohárky, díky kterým vnímámechuťjídla. Chuťové buňky vnímají čtyři základní chutě: sladkou, slanou, kyselou a hořkou. Výsledná chuť jídla, kterou pak vnímáme, je jejich kombinací. Receptory převažují pro chuť sladkou na špičce, pro slanou na krajích, pro kyselou na krajích a na středu, pro hořkou uprostřed zadní části jazyka.
Slinné žlázy(glandulae salivarie) jsou žlázyexokrinní, vylučujísliny. Sliny obsahujívodu, enzymptyalin(slinná α-amylasa), který rozkládáškrob, amucin(hlen, zajišťující spojení potravy a vazkost slin).
Dále čistí zuby a remineralizují sklovinu.
Tři velké párové slinné žlázy:
Kromě nich se v dutině ústní nacházejí další, menší nepárové žlázy, uložené vpodslizničním vazivu:
Hltan(pharynx) je společná částdýchacíatrávicísoustavy. Tvoří také přechod mezi výše umístěnou ústní dutinou a níže umístěnýmjícnemahrtanem. Potrava by měla vždy procházet do hltanu –hrtanová příklopkase po každémpolknutízavře a zamezí soustu vstup do hrtanu. V opačném případě by vdechnutí sousta mohlo mítsmrtelnénásledky.
Hltan má tyto části:
Jícen(oesophagus) je přibližně 25–32 centimetrů dlouhá trubice, jejíž průměr je cca 2,5 centimetrů.Je tvořenhladkou svalovinou, která vyvolává rytmické pohyby (peristaltika), které posouvají potravu dožaludku.
Žaludek(ventriculus,gaster,stomachos) je rozšířená část trávicí trubice oobjemu1 až 2 litry. Nachází se pod levoubráničníklenbou. Probíhá v něm mechanické i chemické trávení.
Mechanické trávení zajišťují stahy žaludku; vzniká tzv.trávenina(chymus). Chemické trávení probíhá za účastikyseliny chlorovodíkovéaenzymůpepsinu,chymozinua částečně ilipázy. Funkcí kyseliny chlorovodíkové je ničit bakterie, aktivovat pepsin a způsobit nabobtnání bílkovin (usnadnění jejich dalšího trávení). Koncentrace kyseliny chlorovodíkové v žaludku je asi 0,4 %. Chymozin srážímléčnou bílkovinu, vyskytuje se především u kojenců. Lipáza slabě štěpí tuky naglycerolamastné kyseliny.
Stěny žaludku jsou chráněny vrstvou hlenu (mucin); porušením vrstvy hlenu vznikajížaludeční vředy.
Žaludek se dělí na:
Tenké střevo(intestinum tenue) část trávicí trubice o průměru 3 centimetrůa délce až 3–6 metrů.Dochází zde ke konečnému natrávení potravy a vstřebání většiny živin. Jeho povrch je zvětšen (až na 300m) pomocíklků, což jsou útvary vysoké kolem 1 mm, které vyčnívají do prostoru střeva.
Tenké střevo se dělí na:
V tenkém střevě probíhá chemické trávení pomocí tří různých šťáv:střevní šťávy, šťávyslinivky břišníažluči. Střevní šťáva je produkována žlázkami tenkého střeva a obsahujeerepsin(rozkladbílkovin),lipázy(rozkladtuků),amylázu(rozkladcukrů). Šťáva slinivky břišní vzniká, jak název napovídá, veslinivce břišnía do střeva ústí ve dvanácterníku a je složena ztrypsinu(štěpí bílkoviny), lipázy a amylázy. Žluč vzniká vjátrech, skladuje a zahušťuje se vežlučníkua do tenkého střeva ústí ve dvanácterníku. Žluč obsahuje žlučová barviva (bilirubin,biliverdin) a soli žlučových kyselin, které zajišťují emulgaci tuků.
Tlusté střevo(intestinum crassum) slouží k zahušťování potravy (nikoliv k jejímu trávení), probíhá zde vstřebávání zbylévody,solíavitamínů. Nachází se v něm také bohatébakteriální osídlení. Díky symbiotickým bakteriím zde probíhají kvasné a hnilobné procesy (vznikámethan,amoniak,…) a také některé vitamíny –K,B12. Tlusté střevo se plní 4 – 8 hodin po příjmu potravy a vyprazdňuje zhruba po 18 hodinách. Poslední částí tlustého střeva jeřiť(lat.anus) se dvěma kruhovými svěrači. Řitním otvorem se přidefekacidostává z tělastolice. Stolici tvoří nestravitelné zbytky potravy, odloupané buňkyepitelů, voda, anorganické látky, produkty rozkladu žlučových barviv (určují barvu stolice), odumřelé bakterie a jejich metabolity.
Tlusté střevo se dělí na:
Mezi žlázy trávicí soustavy patří slinivka břišní a játra. Obě tyto žlázy mají kromě svého fungování v rámci trávicí soustavy další neméně významné funkce. Slinivka reguluje hladinu cukru v krvi a játra jsou životně důležitým orgánem.
Slinivka břišní(pancreas) je podlouhlý orgán délky 14–18 cm, uložený svou nejširší částí v ohbí dvanáctníku. Je to žláza s obojí sekrecí – vnější i vnitřní. Slinivka se skládá z lalůčků (tubulů) vyúsťujících trubičkami do hlavního vývodu; ten ústí do dvanáctníku. Lalůčky zajišťujívnější sekreci, tj. tvoří trávicí šťávu obsahující trypsin, amylázu, lipázu a anorganické soli.Vnitřní sekreci, tzn. produkci hormonů, které regulují hladinu cukru v krvi (inzulin,glukagon), zajišťujíLangerhansovy ostrůvky. Langerhansovy ostrůvky zabírají 2–3 % hmotnosti slinivky.
Játra(hepar) váží asi jakomozek,přibližně 1,5 kg.Jsou nejteplejším orgánem (40 °C až 41 °C) lidského těla díky množství metabolických procesů, které zde probíhají.Játra jsou uložena v pravémpodžebřía skládají se ze dvou větších a dvou menších laloků. Tyto laloky jsou spojeny vjaterní stopce(brance), kudy do jater vstupujívrátnicová žílaajaterní tepnaa vystupujejaterní žílaažlučovod. Základní stavební a funkční jednotkou jater jejaterní lalůček.
Játra jsou zásobním orgánem a hlavním metabolickým centrem organismu. Dále plní funkcidetoxikační,termoregulační, rozpadají se zdečervené krvinkya vzniká zdežluč. Játra jsou tedyžlázou exokrinní(s vnější sekrecí). Jsou životně důležitým orgánem.
Žluč (fel = bilis = chole) je vazká kapalina žlutohnědé barvy. Denně se jí tvoří 0,8–1 l. Barvu podmiňuje žlučové barvivo (bilirubin a biliverdin), vznikající rozkladem krevního barviva. Hořkou chuť žluči působísodné soližlučových kyselin. Žluč neutralizuje kyselou tráveninu ze žaludku,emulgujetuky, a tak umožňuje jejich lepší vstřebávání, podporujeperistaltikustřeva, umožňuje vstřebávánívitaminůrozpustných v tucích, odvádí některé škodlivé látky a toxiny – např. bilirubin. Z jater je žlučovodem odváděna dožlučníku, kde se žluč skladuje a následně ústí do tenkého střeva (dvanácterníku).
Pohyb potravy začíná rozžvýkáním potravy pomocízubůa žvýkacích svalů (příčně pruhované svalstvo). Vytvořenésoustose polknutím vpraví dohltanu. Polknutí je pohyb, který člověk ovládá posunutím sousta do zadní části dutiny ústní. Reflexivní fáze procesu polykání už pokračuje samovolně, a to následovně:Hrtanse zvedne ahrtanová záklopkase uzavře, zabrání tím vpadnutí potravy při polykání do dýchacích cest (zastaví sedýchání),potravavstupuje dohltanua dále dojícnu. Z jícnu putujeperistaltickýmipohyby (rytmickékontrakcearelaxacehladké svaloviny ve stěnách trávicí trubice) dožaludku. Pohyb potravy usnadňujehlen, který vylučují některé buňky sliznicetrávicí soustavy.
Doba pasáže potravy trávicím traktem je závislá na řadě faktorů a je individuálně proměnlivá. Polovina žaludečního obsahu je posunuta do tenkého střeva přibližně za 2,5 až 3 hodiny. Celý žaludeční obsah je vyprázdněn za 4 až 5 hodin. Tenké střevo následně opustí 50 % obsahu za 2,5 až 3 hodiny. Konečný průchod tlustým střevem trvá 30 až 40 hodin.
Hughesova „rodinná a domácí encyklopedie“ uvádí:
Zánět apendixu (červovitého přívěsku slepého střeva) způsobující náhlou bolest břicha a vyžadující odstranění apendixu.
Vážné, často i smrtelné poškození jater. Je způsobeno vazivovými jizvami uvnitř jater, vzniklými následkemalkoholismunebo hepatitidy (zánětu jater).
Krvavýprůjem, způsobený těžkou střevní infekcí.
Zánět žaludku a střeva s průjmem azvracením.
Zánět jater způsobený nejčastějivirovouinfekcí nebo poruchou imunity (automunitní hepatitida)
Jedno z nejčastějších nádorových onemocnění tlustého střeva
Časté vyprazdňování velmi řídkéstolice, většinou následkem otravy z jídla nebo požitím znečištěné vody.
Nepravidelné záchvaty bolestí břicha, průjmu nebo zácpy bez známé příčiny.
Nevolnost v oblasti žaludku, způsobená přijetím příliš velkého množství potravy nebo příliš rychlým přijímáním potravy.
Bolestivá poškození sliznice trávicí trubice, hlavně žaludku, dvanáctníku a lačníku, způsobená natrávením kyselou žaludeční šťávou.Antibiotikyjsou léčeny v případě bakteriálníetiopatogeneze; např. vřed dvanácterníku (ulcus bulbí duodenalis) je téměř ve 100 % vyvolán bakteriíHelicobacter pylori.
Nepravidelné, často bolestivé vyprazdňování tvrdé stolice.
Druhanémiepři níž je nedostatek červených krvinek, způsobený nedostatečným vstřebávánímvitamínu B12ve střevě.
Vznikají hromaděnímcholesterolua soli vežlučníku. Dochází ke stahům hladké svaloviny, jež vedou k bolestivým křečím – kolice.
Dalšími jsou nemoci v dutině ústní, např.aftyaj.