Konzerva

Konzervapochází od slovakonzervovat, jedná se o každý zásobník určený pro dlouhodobéskladováníakonzervacinetrvanlivých komodit, zejménapotravin, a to v běžných teplotních a vlhkostních podmínkách. U potravin jde tedy především a zejména o to, aby se potraviny ani po dlouhé době skladování nijak nekazily a byly stále dobře poživatelné. Nicméně v převážné většině případů mívají lidé za to, že se jedná o zvláštní druhplechovéhonebo u potravinových konzerv téžskleněného(zavařovací sklenice) zařízení respektive zásobníku určeného ke konzervaci potravin. Často se jedná oplechovkunebo obyčejnou čirouskleněnounádobu opatřenou plechovým víčkem. Kromě vlastní konzervace potravin konzerva také slouží k bezpečnémutransportu, k lepšímuuskladněnípříslušnékomodity. Nejčastěji se jedná o potraviny, může se ale jednat i o nepotravinářský materiál. Plechové konzervy se také používají pro uskladňování různých chemikálií (kupř. pro nátěrové materiály či mazadla apod.). V závislosti na druhu a tvaru komodity se využívají také různé tvary a velikosti konzerv. V převážné míře se jedná oválcovétvary (nejčastěji proovoce,barvy,olejeatd.), ve tvarukvádru(promaso,palivav kanystrech atd.), malé podlouhlé nádobky pro mořské rybičky (tzv. olejovky) atd. Do skleněných konzerv pak hospodyňky často doma zavařují různé domácí potraviny, zejména potraviny z domácích zahrádek, jedná se povětšinou o ovoce či zeleninu (kupř.zavařeniny,marmelády,kompotyakyselé okurky), konzervovat tak lze i maso či vejce. Skleněné konzervy masové se v minulosti běžně používaly i pro průmyslově konzervované maso a hotová jídla (kupř.kojenecká výživa). V dnešní době jsou skleněné (a v některých případech i plechové) konzervy patrně již na ústupu, často jsou vytlačovány použitímumělých hmotresp.plastů.
Mezi výhody konzerv patří především to, že v nich skladované komodity jsou velmi odolné, trvanlivé, snesou hrubější zacházení a dobře se skladují, jelikož nemají příliš přísné podmínky na okolníteplotuasvětlo, které jim v případě kovových konzerv nevadí vůbec. Konzervy se často vyrábí v takových velikostech, aby jedna nádoba odpovídala jedné porci, což usnadňuje logistiku (například v armádě).
Kovové konzervy se vyrábějí nejčastěji z ocelového plechu potaženéhocínem, nebo nověji zhliníkovýchslitin. Uvnitř může být i tenká vrstva plastu. Takové konzervy nejsou vhodné k ohřevu pokrmu přímo uvnitř konzervy.
Po vyprázdnění plechové konzervy vzniká tzv.plechovka, po vyprázdnění skleněné konzervyzavařovací sklenicenebo také odpadní sklo.
Původ konzerv sahá do obdobínapoleonských válek– sám Napoleon Bonaparte vyhlásil v roce 1795 odměnu pro toho, kdo objeví způsob delšího uchování potravin pro jeho armádu.Objevem tohoto vynálezu se může pyšnit pařížský kuchařNicolas Appert. Tehdejší konzerva byla skleněná. Krátce po skleněné konzervě přišel anglický obchodníkPeter Durands konzervami plechovými, na které získal i od anglického krále patent (25. dubna 1810).
Plechová konzerva se otvírá speciálním náčiním, které mívá ostrý hrot, ostrý řezací břit nebo ostrý kovový disk, uzpůsobený tak, aby prorazil víčko. Jedná se ootvírák na konzervy, který může být konstruován v různých provedeních, konzerva se v tomto případě otevírá buďtořezánímnebostřihemplechu. Otvíráků na konzervy existuje velká řada typů a druhů.
Modernější forma plechových konzerv má pro své snadné otevření předlisovaná místa, kde je plech zeslaben (je snížena jeho vrubová houževnatost) tak, že lze konzervu otevřít trhnutím či šroubováním speciálním klíčkem. Plech není v tomto případě řezán ani stříhán, ale je mechanicky oddělován tahem, dochází zde k oddělení víčka konzervy a jejímu otevření. Takto vzniklé okraje bývají často velmi ostré a jsou potenciálně nebezpečné při manipulaci. Používá se hojně kupř. pronápojovékonzervy s pivem či nealkoholickými nápoji (rozšířeny jsou zejména v Americe) ale i pro další druhy potravin