Mauricio Pinilla

Mauricio Ricardo Pinilla Ferrera(*4. února1984) je bývalýchilskýprofesionálnífotbalista, který hrál na poziciútočníka.
Pinilla se narodil vSantiagu de Chilea svou kariéru začal v klubuUniversidad de Chile. V roce2003podepsal pětiletou smlouvu sitalskýmklubemFC Inter Milán.
Okamžitě byl však prodán do jiného klubuSerie A,ChievoVerona(který získal 50 % práv na hráče) a na sezónu 2003/04 odešel na hostování do týmuLa LigyCelta de Vigo, kde ovšem nedokázal skórovat v celkem 12 ligových zápasech.
Včervenci2004Sporting CPkoupil 50 % jeho hráčských práv. Pinilla většinu sezóny strávil v nedobré formě a nakonec ji zakončil s pěti góly, ačkoli vstřelil hattrick při výhře 3:0 protiSC Braga1. května2005.
Ve Sportingu se však nemohl plně prosadit a vlednu2006odešel na hostování. Sezónu dohrál vRacing de Santander. Dne26. února2006zde vstřelil svůj jediný gól, když proměnil pokutový kop při remíze 2:2 na hřištiDeportiva Alavés.
V sezóně 2006/07 byl Pinilla opět poslán na hostování, tentokrát doHeart of Midlothian. Jeho působení vedinburskémklubu bylo sužováno zraněními, což mělo za následek, že za první tým si zahrál jen párkrát; vúnoru2007se vrátil doUniversidad de Chile.
Pinilla se vrátil do Hearts na trénink před sezónou 2007/08, kdy Hearts vykoupili polovinu jeho práv. Situaci však zkomplikovala skrytá zlomeninačlunkovité kosti, již utrpěl ještě v Chile a která jej nakonec vyřadila na dalších šest týdnů.
Dne9. ledna2008bylo oznámeno, že Pinilla utrpěl tréninkové zranění, které ho vyřadilo na zbytek sezóny. Dne6. květnajeho agent oznámil, že hráč podepsal smlouvu, na základě níž zůstane vTynecastle Parkuaž do roku2011, nicméně1. červenceHearts oznámili, že útočníka uvolnili.
Pinilla přestoupil dobrazilskéhotýmuVasco da Gamana začátkuzáří2008a podepsal zde smlouvu do konce sezóny. První zápas za nový klub odehrál při domácí porážce 0:1 vderbysFlamengem.
Poté, co Vasco da Gama sestoupilo do Série B, Pinilla přestoupil dokyperskéhoApollonu Limassoljako volný hráč.
Pinilla se vrátil do Itálie vsrpnu2009a přestoupil do klubuSerie BUS Grosseto 1912jako volný hráč. Vtoskánskémklubu se jeho kdysi slibná kariéra vrátila do starých kolejí, když vstřelil 24 gólů ve 24 zápasech – včetně série 12 po sobě jdoucích zápasů, což je rekord soutěže – a dokončil sezónu jako druhý nejlepší střelec, přestože vynechal více než třetinu zápasů kvůli různým zraněním.
Včervnu2010oznámil klubPalermo SSD, že s Pinillou podepsal smlouvu. Ve svých prvních 12 zápasech vstřelil Pinilla pět ligových gólů a byl důležitým útočníkem týmu, v němž nastupoval společně sAbelem Hernándezem,Massimem MaccaronemaFabrizim Miccolim.
Dne11. září2011v úvodním utkání sezóny Pinilla jako střídající hráč vstřelil gól na 4:2 proti svému bývalému týmu Interu, při konečném domácím vítězství 4:3. Dne25. lednanásledujícího roku byl poslán na hostování doCagliari Calciove stejné lize, s červnovou opcí na trvalý přestup.
Pinilla přestoupil do Cagliari natrvalo dne2. července2012. O dva roky později, po průměrných sedmi ligových gólech za sezónu, přestoupil doJanova CFCna 3 roky.
Během hostování vAtalantě BCvstřelil Pinilla4. dubna2015pravděpodobně jeden z nejlepších gólů sezóny, přímý kop při domácí prohře 1:2 sTurínem FC. Během svého pětiměsíčního působení přidal dalších pět branek a pomohl týmu udržet se na nesestupovém 17. místě.
Dne5. ledna2017se Pinilla vrátil doJanovana hostování se závazkem odkoupení, kde nahradilLeonarda Pavolettiho, který odešel doSSC Neapol.
Dne21. července2017(ve věku 33 let) Pinilla ukončil smlouvu s Janovem a vrátil se doUniversidad de Chile. Kariéru ukončil vúnoru2021po dvouletém působení vCoquimbo Unido, které na konci sezóny 2020 sestoupilo z chilskéPrimera División.
Pinilla odehrál první ze svých 45 zápasů zachilskou reprezentaci30. března2003v přátelském utkání protiPeru, kde také vstřelil gól na konečných 2:0 hlavičkou a později vedl svou zemi vkvalifikaci na Mistrovství světa ve fotbale 2006, kde vstřelil tři branky. Nicméně27. února2007, během hostování v Universidad de Chile, byl zachycen v hotelu s Maríou José Lópezovou, modelkou a manželkou kapitána národního týmuLuise Antonia Jiméneze.
Pinilla následně oznámil své rozhodnutí odejít z mezinárodní scény. Vsrpnu2010se však vrátil do reprezentace, když jej povolal trenérMarcel Bielsapro exhibiční zápas sUkrajinou. Měl také nastoupit v zápase protiUruguayivlistopadunásledujícího roku, ale byl odvolán kvůli zranění.
Pinilla byl vybrán do chilského týmu proMistrovství světa ve fotbale 2014vBrazílii. Na turnaji debutoval14. června, kdy odehrál dvě minuty při vítězství 3:1 ve skupině nadAustráliía podílel se na góluJeana Beausejoura. Jako žolík z lavičky se objevil v osmifinále proti domácímBrazilcům: jeho střela ze 119. minuty trefila břevno a za stavu 1:1 se pokračovalo do penaltového rozstřelu. V rozstřelu penaltu neproměnil, a nechtěně tak přispěl k chilskému vyřazení.
Pinilla byl členem týmu, který v roce2015vyhrál domácíCopa América. Dne29. března2016společně sArturem Vidalemskórovali dvakrát při venkovní výhře nadVenezuelou4:1 vkvalifikaci na Mistrovství světa ve fotbale 2018.
Vbřeznu2021Pinilla začal pracovat vESPN Chilejako komentátor a analytik spolu s kolegou a také bývalým fotbalistouMarcelem Espinou. Ve stejném roce odešel doTelevisión Nacional de Chilejako moderátor nefotbalových pořadů.
Pinillův synovec,Felipe Miranda, hrál mládežnický fotbal zaColo-Colo, v té době byl také sledovánPalermem.
Góly a výsledky Chile jsou vždy zapsány jako první. Góly vstřelené Mauriciem Pinillou jsou zvýrazněny.
Chile
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuMauricio Pinillana anglické Wikipedii.