Betty Grableová

Elizabeth Ruth Grableová(18. prosince1916St. Louis–2. července1973Los Angeles), bylaamerickáherečka,zpěvačkaamodelka.
Narodila se 18. prosince 1916 vSt. Louisve státěMissourijako nejmladší ze tří dětí burzovního makléře Johna Conna Grablea a Lillian Roseové (rodným jménem Hofmannová). Matka jí v dětství přezdívala „Betty“ a naléhala na ni, aby se stala umělkyní. I přesto, že vyhrála několik místních soutěží krásy, trpělastrachem z davůináměsíčností.
Krátce pokrachu na newyorské burzev roce 1929 spolu s matkou odcestovala doHollywoodu, aby zde studovala na Hollywood Professional School a Ernest Blecher Academy of Dance. V témže roce také debutovala jako zpěvačka ve filmu studiaFoxHappy Days(1929), což jí přineslo další nabídky na minirole do filmůLet's Go Places (1930)aNew Movietone Follies of 1930(1930).
V roce 1930, ve svých 13 letech, podepsala smlouvu s producentemSamuelem Goldwynema objevila se v mnoha malých rolích. O dva roky později podepsala další smlouvu, tentokrát sRKO Radio Pictures, ale první větší role přišly až s filmyVeselý rozvod (1934)aNámořníci jdou (1936).
Po čtyřech letech u RKO Pictures přešla do studiaParamount Pictures, avšak nadále byla publikem i kritiky spíše přehlížena (většinu pozornosti na sebe strhávalaJudy Garlandová). Později ji studio začalo dosazovat aspoň do filmů zaměřených na vysoké školy, kde většinou v hlavní roli hrála naivní studentku (This Way Please(1937)aCollege Swing (1938)).
V roce 1939 se objevila po boku svého tehdejšího manžela v komediiMillion Dollar Legsa jelikož se film nestal hitem, studio jí zrušilo smlouvu a Betty nezbylo než z Hollywoodu odejít. Ještě předtím však zkusila štěstí naBroadwayia získala roli v muzikáluDuBarry Was a Lady. Tato hra okamžitě sklidila velký úspěch i u kritiků a z Betty se rázem stala nová hvězda.
V roce 1940 jí studio20th Century Foxnabídlo dlouhodobou smlouvu a ihned ji obsadilo do hudebního dramaDown Argentine Way (1940), které mělo velký kritický i kasovní úspěch. A mnoho kritiků ji dokonce prohlásilo za nástupceAlice Fayeové, která byla dosud nejoblíbenější filmová hvězda studia Fox.
Dalším jejím velmi úspěšným filmem se stalo válečné romantické dramaYank in the RAF (1941)následované ještě úspěšnějším krimi dramatemBudím se s křikem (1941).Betty ve své filmové kariéře stále stoupala výš a výš a během2. světové válkybyla zároveň i jednou z předníchpin-up girl.
V roce 1943 spolupracovala s fotografemFrankem Powolnyma jedna z jeho několika pořízených fotografií byla vydána jako plakát. Tato fotografie Betty v bílých plavkách se stala nejžádanější fotografií pro americké vojenské jednotky v zámoří a svou popularitou překonala i fotografieRity Hayworthovéz roku 1941.
Studio Fox se ji pokoušelo obsazovat i do náročnějších rolí, než dosud. Tomu se však Betty snažila vyhýbat, jelikož si nebyla svým talentem a schopnostmi natolik jistá a nechtěla hrát ani po boku známých předních herců. Nejvíce jí vyhovovalo hraní ve svižných a výstředních muzikálech jako doposud. Studiu se ji však podařilo obsadit alespoň do muzikáluPin Up Girl (1944), který prodejnost a popularitu její fotografie ještě zvýšil.V té době už byla také poprvé těhotná a 3. března 1944 se jí narodila dcera Victoria Elizabeth Jamesová.V roce 1945 se vrátila zpět k Foxu a pokračovala ve své hvězdné kariéře dalšími muzikály jakoDiamond Horseshoe (1945)aThe Dolly Sisters (1945).The Dolly Sistersvynesly více než 4 miliony dolarů a staly se druhým nejvýdělečnějším filmem roku (hned zaLeave Her to Heaven (1945)).
Po pěti letech neustálého natáčení si vzala Betty dlouhé volno a přemýšlela o konci kariéry. Studio Fox ji však zoufale potřebovalo, jelikož z jejích filmů, plynuly největší zisky. Betty se nakonec rozhodla ve své kariéře pokračovat a po dvou průměrných filmech natočila další velmi úspěšný muzikálMother Wore Tights (1947).
Po poměrně neúspěšném filmuDáma v hermelínu (1948), při kterém se rozhádala s režiséremOttou Premingeremi s hlavním hercemDouglasem Fairbanksem Jr.a z natáčení málem odešla, se ihned vrhla naWhen My Baby Smiles at Me (1948), který se stal opět dalším trhákem. Do konce dekády si zahrála ještě v komediálním westernuThe Beautiful Blond from Bashful Bend (1949), ten však u kritiků moc velký úspěch nesklidil.
Během let 1942–1951 se každým rokem umisťovala mezi deseti nejlépe placenými herečkami (v roce 1943 na 1. místě), ale i v oblíbenosti začínala pomalu klesat a studio Fox se začalo obávat, aby už Betty nebyla považována za passé. Po dalších velmi úspěšných hitechWabash Avenue (1950)aMy Blue Heaven (1950),se toho rozhodně nemuselo obávat. Betty se rázem opět vyhoupla v oblíbenosti na nejvyšší příčky (1. mezi herečkami a 4. celkově).
Po dalších dvou úspěšných filmechCall Me Sister (1951)aMeet Me After the Show (1951), ve kterých však hrát příliš nechtěla, začala v roce 1952 se studiem vyjednávat. Požadovala vyšší plat a možnost točit jen ty filmy, které bude chtít. Studio jí odmítlo vyhovět a přes její stávku ji brzy nahradiliMarilyn Monroe.
Po roce se se studiem Fox neochotně usmířila a souhlasila s rolí v muzikáluThe Farmer Takes a Wife (1953). Dále si zahrála ve filmuJak si vzít milionáře(1953), společně sMarilyn MonroeaLauren Bacallovoua snímek se stal ihned hitem a vynesl zhruba 8 milionů dolarů. Poté co Betty opět odmítla hlavní roli ve filmuNení nad showbyznys (1954), studio jí znovu přerušilo smlouvu a po více než 15 letech u studia Fox si zahrála ve filmuThree for the Show (1955)v cizí produkci.
Pro studio Fox se rozhodla natočit ještě jeden film (How to Be Very, Very Popular (1955)) a poté se pokusila vrátit divadelnímu herectví, avšak naBroadwayiuž znovu neuspěla (roli v muzikáluKluci a panenkyzískalaVivian Blaineová) a tím pádem se rozhodla oficiálně ukončit svou hereckou kariéru.
Dne 2. července 1973 zemřela na rakovinu plic ve věku 56 let.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuBetty Grablena anglické Wikipedii.