Žerotín (okres Louny)

Žerotín(starý názevŽirotín,německyScherotin) je obec nacházející se na jižním okrajiokresu LounyaÚsteckého kraje, kde prostřednictvím svého území sousedí s okresyKladnoaRakovníkveStředočeském kraji. Obec leží v katastrálním územíŽerotín uPanenského Týncea je obsluhována silnicí III. třídy č. 23735, severně od obce prochází dálnice D7. Je členemMikroregionu Peruckoa značná část jejího katastru je součástíPřírodního parku Džbán.V obci žije223obyvatel.
Dnešní jménoŽerotínse postupem času vyvinulo změnou hláskyinaez původního jménaŽirotín, v nejstarších latinských textech psaného jakoSirotin(1250, 1290),Schirtyn(1300)neboSzyrotyn(1321).Toto původní jméno vzniklo zpračeskéhomužského osobního jménaŽirota, snad odkazující na stav osiření – sirota. Obě varianty jména se vyskytovaly do konce 14. století střídavě a od konce 16. století převládla současná varianta.
Obec vznikla pravděpodobně už před tím, než zde asi v polovině 13. století vzniklhrad, který převzal název obce a podle nějž se začali psát příslušnícislavného šlechtického rodu.. Nejstarší zpráva o vsi pochází z 25. března1250, kdy jako svědek vystupujeRatibor ze Žerotína.Ačkoli o vzniku hradu Žerotína nejsou žádné zprávy, je možné klást jeho založení do dobyHabarta ze Žerotína. Ten byl i zakladatelem městečkaŽirotského Týnce, což bylo jakési odškodnění za to, že králPřemysl Otakar II.odňal asi Habartovu otciJanoviLouny, které pak povýšil na město.
V roce 1678 koupil Žerotín, ke kterému patřil takéZichovec,Gundakar z Dietrichštejnaa připojil je tak podLibochovickousprávu. Po jeho smrti roku 1690 se staly všechny jeho vsi součástí rodinnéhofideikomisu. Správu těchto držav potom postupně zajišťovali Ferdinand Josef, Leopold Ignác, Walter František, Karel Maxmilián, Jan Karel, František Josef a Josef Jan. Před vypuknutínapoleonských válekmělo panství Žerotín výměru 191jiter1 281sáhů. Na začátku 19. století byly Žerotín aBudyněvyčleněny do autonomního celku, který byl k Libochovicím opět připojen v roce 1830. Po roce 1848 zaniklo poddanství a i v libochovickém panství došlo k osvobození obyvatel od robotních a jiných povinností. Dvanáct poddaných ze Žerotína zaplatilo bývalé vrchnosti náhradu v rámci vyvázání 1029zlatýcha 55krejcarů. Po smrti VIII. knížete z rodu Dietrichsteinů Josefa Jana se měl podle zásad nástupnictví těchto panství ujmout jeho strýcMořic. Ten to ale odmítl a panství se tak rozdělila mezi čtyři Josefovy dcery z manželství s hraběnkou GabrielouVratislavovou z Mitrovic. Libochovice s Budyní připadly nejstarší Terezii. V roce 1848 se Terezie vdala za Jana BedřichaHerbersteinaa ten v roce 1858 vytvořil ústřední správu, prvním ústředním ředitelem hraběnka ustanovila Heinricha Plaffa. Po její smrti v roce 1895 připadla panství jejímu synovi Janovi Josefu Herbersteinovi, který neušelpozemkové reforměa v letech 1923–1924 o značnou část panství přišel.Zbytky panství po jeho smrti v roce 1944 měl zdědit jeho syn Jan Bedřich Herberstein, ten s otcem ale neměl dobré vztahy a dědictví odmítl. Německý obvodní soud v Praze pak přiřkl dědictví Janu Alexandru Herbersteinovi – Proskau, pravnukovi hraběnky Terezie. Tomu byl po druhé světové válce majetek zkonfiskován a krajský soud jeho žalobu na navrácení majetku zamítl, majetek tak už zpět nezískal.
Tereziánský katastrz roku 1756 uvádí v obci hostinec, mlýn u sv. Blažeje, kde byl už tehdy léčivý pramen, a kovárnu, která byla na konci 20. století zbořena. Dnešní podobakostelíka sv. Blažejepochází až z roku 1800. Kaplička v obci pod hradem je o sto let mladší.
Pokolektivizaciv 50. letech byly na území obce tak jako jinde zoránymezea některé cesty. Do zaorání polních nebo běžných cest měl Žerotín oproti dnešku napojení v přímém směru naÚherce,HořešovičkyaSamotín.
Při sčítání lidu v roce 1921 zde žilo 442 obyvatel (z toho 211 mužů). Všichni byli československé národnosti a hlásili se k římskokatolické (207 lidí) a československé církvi (91 lidí), nebo byli bez vyznání.Podle sčítáni lidu z roku 1930 v Žerotíně žilo 347 Čechoslováků a tři Němci. K římskokatolické církvi patřilo 217 lidí, 55 k československé a 78 bylo bez vyznání.
Žerotín získal právo užívat obecní znak a vlajku na základě rozhodnutí č. 13předsedkyně Poslanecké sněmovnyMiroslavy Němcovéze dne 24. února 2011.Dekret o udělení znaku a vlajky obce Žerotín převzal od předsedkyně Němcové starosta Václav Pleticha na slavnostním předávání vPoslanecké sněmovnědne 12. března 2011.
Stříbrno-zeleně polcený štít, vpravo vyniká půl černé orlice se zlatou zbrojí, červeným jazykem a zlatým jetelovitě zakončeným perizoniem. Vlevo nahoře zkřížené zlatě hořící stříbrné svíce převázané zlatou stuhou, pod nimi stříbrná kvádrovaná kruhová studna.
Základní list vlajky je tvořen dvěma svislými pruhy o stejné šířce, bílý žerďový a zelený vlající.V bílém pruhu se nachází půl černé orlice se žlutou zbrojí, červeným jazykem a žlutým jetelovitě zakončeným perizoniem přiléhající k zelenému pruhu, v něm nahoře zkřížené žlutě hořící bílé svíce převázané žlutou stuhou, pod nimi bílá kvádrovaná kruhová studna. Poměr šířky k délce listu je 2 : 3.
Památkově chráněné objekty, zapsané do seznamu státních kulturních památek:
Pamětihodnosti, jež jsou předmětem přírodní ochrany:
Další zajímavosti:
Zajímavosti a pamětihodnosti v okolí:
Turistické trasy:
Obcí procházíturistické trasy:
Občerstvení:
Na návsi se nachází hospoda, dříve také soukromý obchod a cukrárna, které byly po roce 2000 zrušeny. V nynější hospodě býval obchodJednotya hospoda bývala v domě č. 84.
Rekreační objektyVýraznější podíl rekreace v obci představují:
Kulturní dění
V obci je pořádáno pravidelně v areálu dětského tábora setkávání motorkářů,veteránůa podobné akce. V létě dětský tábor stále ještě navštěvují děti, ale jejich počty klesají. Nedaleko v Panenském Týnci se nachází původně vojenské, dnes soukromé letiště, kde probíhajíautotuningovásetkání Carwars Opening. V týnecké sokolovně a bílichovské hospodě probíhají různé hudební akce. V blízkém Zichovci byl v roce 2012 otevřen pivovar s restaurací, ubytováním a sportovní halou.
U rybníka v bývalépískovněprobíhalo dříve tradiční letní setkávánítrempůa přehlídka jejich kapel, tzv.potlach. Tato akce navázala na potlachy hojně v Žerotíně pořádané již od padesátých let. Poslední ročník (2009) měl mezinárodní přesah a oficiálně se jmenoval 16. československý potlach. Konal se 4. – 6. září 2009. Pro předpokládanou vysokou návštěvu tohoto ročníku, která se potvrdila, bylo se souhlasem majitele vybudováno potlachoviště na prostornějším poli nad rybníkem namísto klasické bývalé pískovny. Domovská žerotínská trempská osada se jmenujeModrá zátoka.Spolu s ní 16. československý potlach pořádaly ještě osady Bílý Racek (Panenský Týnec), Kamarádi údolí Berounky, Supové, Za pecí a dalších pět osad.Akce se zúčastnilo přes sto osad a okolo 1200 lidí, vyprodalo se 1000 připravených odznaků akce.
SDH Žerotín
V obci je aktivní sdružení dobrovolných hasičů.
Seznam lokáních označení: