George R. R. Martin

George Raymond Richard Martin(*20. září1948,Bayonne,New Jersey) jeamerickýspisovatelsci-fiafantasy. Patrně nejznámější je díky sérii fantasy románůPíseň ledu a ohně. Je držitelem spisovatelských cenHugoaNebula,ceny Brama StokeračiWorld Fantasy Award.
V roce 2005 hoLev Grossmanz časopisuTimeoznačil za „americkéhoTolkiena“.
George Martin se narodil 20. září 1948v Bayonne, New Jersey,jako syn dokaře Raymonda Collinse Martina a jeho manželky Margaret Brady Martin. Má dvě mladší sestry Darleen a Janet. Jeho otec měl napůl italský původ a jeho matka byla napůl Irka.Martin má ale i francouzské, anglické, velšské a německé předky.
V dětství se Martinův svět omezoval na prostor mezi základní školou a domovem a tento omezený svět mu vnuknul touhu cestovat a zažít jiná místa, ale jediný způsob byl prostřednictvím představivosti, a tak se stal vášnivým čtenářem.Mladý Martin začal psát a prodávat příběhy o příšerách za drobné dětem v okolí, včetně dramatického přednesu. Psal také o mytickém království, kde žily jeho domácí želvičky. Tyto smyšlené želvy ve svém hradě často umíraly, a tak se Martin nakonec rozhodl, že se vzájemně zabíjejí pomocí intrik.
Svou první profesionální povídku „Hrdina“ (Hero) prodal časopisuGalaxyv roce 1970. Martin v sedmdesátých letech nějakou dobu vyučoval angličtinu a žurnalistiku, ale nakonec se rozhodl zkusit kariéru spisovatele na plný úvazek.
Na začátku sedmdesátých let měl Martin vztah se spisovatelkouLisou Tuttle.Během účasti na East Coast science fiction convention potkal svou první manželku Gale Burnick; oženil se s ní v roce 1975, ale bezdětné manželství skončilo rozvodem už o čtyři roky později.15. února 2011 se George Martin vSanta Feoženil se svou dlouhodobou partnerkou Parris McBride.
Kritici popisují Martinovy příběhy jako temné a cynické.Jeho první román,Soumrak na Worlornu, udal tón většině jeho budoucích prací – odehrává se především na opuštěné planetě, která se pomalu stává neobyvatelnou, protože se vzdaluje od své hvězdy. Tento příběh, stejně jako mnoho jeho jiných příběhů, má silnou příchuťmelancholie.
Jeho postavy jsou často nešťastné nebo přinejmenším nespokojené a snaží se zůstat idealisty v bezohledném světě. Mnoho z nich má znaky tragických hrdinů. Kritik T. M. Wagner napsal: „Nemůžete tvrdit, že Martin nesdílíShakespearovuslabost pro nesmyslné tragédie.“Tato pochmurnost může některým čtenářům vadit. Inchoatus Group tvrdí, že „pokud vás trápí tato absence radosti nebo hledáte nějaká uklidňující slova, pak byste se nejspíš měli porozhlédnout jinde.“
Martinovy postavy mají mnoho tváří a mívají komplikovanou minulost, motivace a ambice. Žádná z nich nemá nerealistické štěstí a smůla, zranění a smrt (nebo falešná smrt) může potkat kteroukoliv z nich – bez ohledu na to, jestli postava patří mezi hlavní nebo vedlejší nebo jak moc ji má čtenář v oblibě. Martin však považuje svůj sklon k zabíjení důležitých postav za nutnost pro hloubku příběhu: „...když je moje postava v nebezpečí, chci, abyste se báli obrátit stránku.“
Hlavní Martinova témata v jeho povídkách jsou osamělost, spojení, láska odsouzená k zániku, idealismus, romantismus a tvrdá pravda versus milosrdná lež. Mnoho z těchto témat se objevuje i v jeho magnum opus,Písni ledu a ohně, v povídkách jsou však zřetelnější.