Migréna

Migrénaje chronické onemocnění charakteristické opakovanými středně těžkými až silnýmibolestmi hlavyčasto doprovázenými řadoupříznakůsouvisejících sautonomní nervovou soustavou. Slovo je odvozeno zřečtinyz výrazu ἡμικρανία (hemikrania), „bolest jedné strany hlavy“,tvořeného slovy ἡμι- (hemi-), „polovina“ a κρανίον (kranion), „lebka“.
Bolest hlavy je typicky unilaterální (postihující jen jednu polovinu hlavy), je pulsující povahy a trvá od 2 do 72 hodin. Může se projevovat symptomy jakonevolnost,zvracení,fotofobie(zvýšená citlivost na světlo) nebofonofobie(zvýšená citlivost na zvuk); fyzická aktivita bolest obvykle ještě zhoršuje.Až jedna třetina osob trpících migrénou vnímáauru– jde o přechodnou zrakovou, senzorickou, jazykovou či motorickou poruchu signalizující brzký nástup bolestí hlavy.
Má se za to, že migrény vznikají v důsledku kombinace environmentálních a genetických faktorů.Přibližně dvě třetiny případů se v rodinách dědí.Svou roli může hrát rovněž kolísající hladina hormonů – před začátkempubertymigréna postihuje běžněji chlapce než dívky, v dospělosti se však objevuje až dvakrát či třikrát častěji u žen než u mužů.Náchylnost k migrénám se obvykle snižuje během těhotenství.Přesné mechanismy migrény nejsou známy, má se však za to, že se jedná o neurovaskulární poruchu.Hlavní teorie o vzniku migrény souvisí se zvýšenou vzrušivostímozkové kůrya abnormální funkcíneuronůzodpovědných za vnímání bolesti, nacházejících se vtrojklaném nervuvmozkovém kmeni.
V iniciální fázi léčby se doporučují jednoducháanalgetika, jako je napříkladibuprofenaparacetamolproti bolestem hlavy, aantiemetikaproti nevolnosti; svou roli hraje i vyhýbání se spouštěcím faktorům. Podle studií mají velký léčebný potenciál i látkyCBDaTHC, nejlépe v kombinaci 2:1.Specifické látky, jako napříkladtriptanyneboergotaminy, lze použít u osob, u nichž jsou jednoduchá analgetika neúčinná. Obecně migrénou v určitém okamžiku života trpí více než 10 % populace.
Migréna se typicky projevuje přechodnou opakující se silnoubolestí hlavyspojenou se symptomyautonomní nervové soustavy.Přibližně 15–30 % osob trpících migrénou vnímáauru, přičemž lidé trpící migrénou s aurou rovněž často trpí migrénami bez aury.Prudkost, trvání a četnost záchvatů je proměnlivá.Migréna trvající déle než 72 hodin je označována pojmemstatus migrenosus.Existují čtyři možné fáze migrény, ačkoli ne ke všem vždy nezbytně dochází:A projevuje se také agresivností na lidi, kteří na vás křičí nebo hlasitě mluví.
Prodromálnínebo varovné symptomy se objevují u přibližně 60 % osob trpících migrénous nástupem od dvou hodin do dvou dnů před počátkem bolesti či aury.Tyto symptomy mohou zahrnovat celou řadu jevů,včetně změny nálady, podrážděnosti,depreseneboeuforie,vyčerpanosti, chuti na určité jídlo, ztuhlosti svalů (zejména na krku), zácpy či průjmu a citlivosti na pachy či hluk.Tyto symptomy se mohou objevovat u migrény s aurou i bez ní.
Auraje přechodný fokální neurologický jev, který se objevuje před nástupem bolesti hlavy nebo v jejím průběhu.Aura přichází postupně v řádu minut a obvykle trvá méně než 60 minut.Symptomy mohou být vizuální, senzorické či motorické povahy a mnoho osob zažívá více než jeden z nich.Nejběžnější jsou vizuální efekty, které se objevují až v 99 % případů, přičemž více než v polovině případů jde výhradně o ně.Častou poruchou vidění jescintilační skotom(oblast částečného zkreslenízorného poles mihotajícími se světly).Ten obvykle začíná poblíž středu zorného pole a šíří se do stran v podobě klikatých čar, jež jsou přirovnávány k liniím opevnění či hradebních zdí.Čáry jsou obvykle černé a bílé, někteří lidé však vidí i čáry barevné.U skupiny pacientů dochází ke ztrátě části zorného pole, což je jev známý jakohemianopsie, zatímco jiní vidí rozmazaně.
Druhou nejběžnější formou je senzorická aura, objevující se u 30–40 % osob s aurou.Pocit mravenčení často začíná na jedné z rukou a odtud se šíří přes paži až do oblasti nosu a úst na stejné straně těla.Po odeznění mravenčení obvykle dochází ke znecitlivění a ztrátěorientačního smyslu.Mezi další symptomy fáze aury mohou patřit poruchy řeči či jazykové poruchy azávrať, méně běžné jsou motorické problémy.Motorické symptomy naznačují, že se jedná o hemiplegickou migrénu, kdy slabost oproti ostatním druhům aury trvá déle než jednu hodinu.K auře bez následné bolesti hlavy dochází pouze vzácně;tento jev je známý jakoaura bez migrény.
Bolest hlavy je typicky jednostranná, pulsující, středně těžká až silná.Obvykle nastupuje postupněa zhoršuje se v důsledku fyzické aktivity.Ve více než 40 % případů však může být bolest oboustranná a často spojená s bolestmi krku.Oboustranná bolest je obzvláště běžná u těch osob, které trpí migrénou bez aury.Méně běžně se může bolest objevovat v zadní či horní části hlavy.U dospělých bolest trvá obvykle 4 až 72 hodin,u dětí však často méně než 1 hodinu.Četnost záchvatů migrény je proměnlivá, od pouze několika za celý život až po několik za týden, přičemž průměr je přibližně jeden záchvat za měsíc.
Bolest je často doprovázena nevolností, zvracením,citlivostí na světlo,citlivostí na zvuk,citlivostí na pachy, únavou a podrážděností.Přibazilární migréně, migréně s neurologickými symptomy souvisejícími smozkovým kmenemnebo neurologickými symptomy na obou stranách těla,patří k běžným jevůmzávrať, omámenost a zmatení.Nauzease dostavuje u téměř 90 % osob, zvracení u přibližně jedné třetiny z nich.Při záchvatu migrény tudíž mnozí vyhledávají tmavou a tichou místnost.Další symptomy mohou zahrnovat rozmazané vidění, ucpání nosních cest, průjem, časté močení,bledostči nadměrné pocení.Může se objevit i otok či zvýšená citlivost kůže na hlavě a ztuhlost krku.U starších osob jsou související symptomy méně běžné.
Následky migrény mohou přetrvávat i několik dní po odeznění největší bolesti hlavy; tato fáze se nazývápostdrom. Mnozí lidé popisují bolestivý pocit v místech migrény, někteří sníženou schopnost přemýšlet i po několik dnů po odeznění bolesti hlavy. Pacient se může cítit unavený nebo „jako při kocovině“ a pociťovat bolest hlavy, kognitivní potíže, gastrointestinální symptomy, změny nálady a slabost.Podle jisté zprávy se „někteří lidé po záchvatu migrény cítí nezvykle svěží či v dobré náladě, zatímco jiní pociťují depresi amalátnost“.
Základní příčina migrény je neznámá,má se však za to, že souvisí s kombinací environmentálních a genetických faktorů.Ve dvou třetinách případů se migrény dědí v rodinácha jen vzácně k nim dochází v důsledku poruchy jednoho genu.S migrénou je spojována řadapsychologických onemocnění, včetnědeprese,úzkostiabipolární afektivní poruchy, a rovněž mnoho biologických jevů nebo spouštěcích faktorů.
Studie prováděné s dvojčaty uvádějí 34 až 51 % genetický vliv na pravděpodobnost vzniku migrény.Tato genetická souvislost je silnější u migrén s aurou než u migrén bez ní.Řada specifických variant genů riziko malou až střední měrou zvyšuje.
Migrény v důsledkuporuchy jednoho genujsou vzácné.Jedna z nich je známá jakofamiliární hemiplegická migréna, typ migrény s aurou, která se přenášíautosomální dominantní dědičností.Toto onemocnění souvisí s odchylkami genu kódujícího proteiny zapojené dopřenosu iontů.Dalším genetickým onemocněním způsobujícím migrénu jesyndrom CADASILneboli autozomálně dominantní cerebrální arteriopatie se subkortikálními infarkty a leukoencefalopatií.
Migrény mohou být vyvolány spouštěcími faktory, jimž někteří přisuzují vliv v menšíma jiní ve větším počtu případů.Za spouštěcí faktory bývá označována řada jevů, jejich vliv a význam je však nejistý.Spouštěcí faktor se může objevit až 24 hodin před propuknutím symptomů.
Za běžné spouštěcí faktory jsou označovány stres, hlad a únava (ty přispívají rovněž ktenzním bolestem hlavy).Je pravděpodobnější, že migrény se vyskytnou kolem obdobímenstruace.Svou roli hrají i další hormonální aspekty, jako napříkladmenarché, používání perorálníantikoncepce,těhotenství, perimenopauza amenopauza.Zdá se, že tyto hormonální faktory hrají větší roli u migrény bez aury.Migréna se obvykle neobjevuje během druhého a třetíhotrimestrunebo pomenopauze.
Přezkoumáním potravinových spouštěcích faktorů bylo zjištěno, že důkazy o jejich vlivu povětšinou spočívají na subjektivním hodnocení a nejsou dostatečně přesné na to, aby roli konkrétních spouštěčů dokázaly či vyvrátily.Co se týče konkrétních činitelů, zdá se, že účinektyraminuna migrénu není podložen,zatímcoglutamát sodný(MSG) je často označován za potravinový spouštěč,ačkoli toto tvrzení není důsledně podpořeno.
Důkazy o potenciálních spouštěcích faktorech v domácím a vnějším prostředí jsou celkově slabé, lidem s migrénami se nicméně doporučuje dodržovat preventivní opatření z hlediska kvality vzduchu v místnostech a osvětlení.Ačkoli se někteří domnívají, že migrénami běžně trpí lidé s vysokou inteligencí, nezdá se, že by se toto tvrzení zakládalo na pravdě.
Alternativní odvětví medicínyna migrénu pohlíží jako na problém způsobený zanesenou dráhoužlučníku. To je způsobeno opakovaným potlačováním vzteku a tudíž jeho hromaděním v celém těle. Tuto teorii podporuje i poměr migrénózních záchvatů mezi muži a ženami, kdy muži vztek dostávají ven svým impulsivním chováním. Migréna je tak u nich na rozdíl od žen pouze výjimečnou záležitostí.
Migréna je považována za neurovaskulární onemocnění,přičemž se na základě důkazů zdá, že její mechanismus začíná v mozku a dále se šíří do cév.Někteří vědci mají za to, že významnější roli hrajíneuronovémechanismy,zatímco ostatní přisuzují klíčovou roli cévám.Další se domnívají, že oba faktory jsou stejně důležité.Předpokládá se rovněž vliv vysoké hladiny nervového mediátoruserotoninu, známého jako 5-hydroxytryptamin.
Šířící se kortikální depresenebo takéLeãova šířící se depreseje exploze neuronové aktivity následovaná obdobím nečinnosti, ke které dochází u osob s migrénou doprovázenou aurou.Pro její vznik existuje řada vysvětlení, včetně aktivaceNMDA receptorůvedoucí k pronikání vápníku do buněk.Po náhlém zvýšení aktivity dochází ke snížení toku krve v postižené oblastimozkové kůry, a to po dobu dvou až šesti hodin.Má se za to, že po přesunutí depolarizace do spodní části mozku jsou aktivovány nervy vnímající bolest hlavy a krku.
Přesný mechanismus bolesti hlavy, která migrénu provází, není znám.Některé důkazy podporují primární roli strukturcentrální nervové soustavy(napříkladmozkového kmeneamezimozku),zatímco ostatní údaje se vyslovují pro roli periferní aktivace (například prostřednictvímsenzorických nervů, které obklopujícévyhlavy a krku).Mezi tyto cévy potenciálně patřítepny tvrdé pleny mozkové,tepny omozečnicea extrakraniální tepny, například ty, jež se vyskytují vekštici.Velký význam je přikládán zvláště vazodilataci extrakraniálních tepen.
Diagnóza migrény je založena na příznacích a symptomech.Za účelem vyloučení jiných příčin bolestí hlavy jsou příležitostně využívány metodyneurozobrazování.Má se za to, že u významného počtu lidí s migrénou nebyla diagnóza vůbec stanovena.
Diagnóza migrény bez aury může být podleMezinárodní organizace pro diagnostiku a léčbu bolestí hlavystanovena na základě následujících kritérií, takzvaných „kritérií 5, 4, 3, 2, 1“:
Pokud někdo zažívá dva z uvedených jevů (fotofobie, nevolnost nebo neschopnost pracovat/učit se po dobu jednoho dne), je diagnóza migrény pravděpodobnější.U osob, u kterých se projevují čtyři z pěti následujících jevů – pulsující bolest, trvání v délce 4–72 hodin, bolest jedné strany hlavy, nauzea nebo symptomy zasahující do života osoby – je pravděpodobnost migrény 92 %.U osob, u nichž se projevují méně než tři z těchto symptomů, je pravděpodobnost diagnózy migrény 17 %.
Poprvé byla migréna zevrubně klasifikována v roce 1988.Mezinárodní organizace pro diagnostiku a léčbu bolestí hlavy svou klasifikaci bolestí hlavy naposledy aktualizovala v roce 2004.Podle této klasifikace je migréna společně stenzními bolestmi hlavyahistaminovou cefalalgiíprimární bolestí hlavy.
Migréna se dělí do sedmi podtříd (z nichž některé se dělí do dalších podskupin):
Diagnózaabdominální migrényje kontroverzní.Některé důkazy nasvědčují tomu, že opakující se epizody bolesti v abdominální oblasti při současné absenci bolestí hlavy mohou být jistým typem migrénynebo přinejmenším její předzvěstí.Tyto epizody bolesti mohou, ale nemusí následovat migréně podobný prodrom a obvykle trvají několik minut až několik hodin.Často se vyskytují u lidí s osobní nebo rodinnou historií typických migrén.Další symptomy, o nichž se předpokládá, že jsou prekurzory nemoci, zahrnujísyndrom cyklického zvraceníadětské benigní paroxysmální vertigo.
K dalším onemocněním, která se mohou projevovat podobnými příznaky jako migrenózní bolesti hlavy, patřítemporální arteritida,histaminová cefalalgie,akutní glaukom,meningitidaasubarachnoidální krvácení.Temporální arteritida se obvykle projevuje u osob starších 50 let a jejím typickým příznakem je citlivostspánků; histaminová cefalalgie je spojena s jednostranným ucpáním nosu, slzením a krutou bolestí v okolíočnic, akutní glaukom je doprovázen problémy s viděním, meningitidahorečkamia pro subarachnoidální krvácení je typický rychlý nástup.Tenzní bolesti hlavyobvykle zasahují obě strany hlavy, nejsou pulsujícího charakteru a pacienta deprimují méně.
Preventivní léčebné postupy při migréně zahrnují léky, výživové doplňky, úpravy životního stylu a operativní zákroky. Preventivní opatření jsou doporučována těm, kdo trpí bolestmi hlavy častěji než dva dny v týdnu, nesnášejí léky užívané k léčbě akutních záchvatů migrény nebo těm, u nichž lze záchvaty migrény jen těžko kontrolovat.
Cílem je snížit frekvenci, bolestivost a/nebo dobu trvání migrény a zvýšit účinnost akutní terapie.Dalším záměrem prevence je zabránitbolestem hlavy z nadužívání léků. Jde o běžný problém, který může vyústit v každodenní chronické bolesti hlavy.
Léky k preventivní léčbě migrény jsou považovány za účinné, pokud snižují frekvenci nebo závažnost migrenózních záchvatů nejméně o 50 %.Směrnice jsou poměrně konzistentní v hodnocenítopiramátu,divalproexu/valproátu sodného,propranololuametoprololujako prostředků s nejvyšší měrou prokázané účinnosti vprimárníléčbě.Doporučení týkající se účinnostigabapentinunejsou jednoznačná.Při prevenci migrén a při snižování frekvence a závažnosti migrenózních záchvatů je rovněž účinnýtimolol,frovatriptanpak působí pozitivně při prevenci menstruačních migrén.Amitriptylinavenlafaxinmají pravděpodobně také pozitivní účinek.Prokázána byla i efektivitabotoxu, a to u pacientů trpících chronickými migrénami, nikoli však u těch, kdo trpí migrénami epizodickými.
stejně jakoakupunktura. Využití „pravé“ akupunktury nepřináší o mnoho lepší výsledky než akupunktura „falešná“, oba typy se ale zdají efektivnější než běžné postupy, neboť vyvolávají méně nežádoucích účinků než profylaktická léčba.Chiropraktická léčba, fyzioterapie, masáže a relaxace mohou být při prevenci migrenózních bolestí hlavy stejně účinné jakopropranololnebotopiramát; během výzkumů se však objevily jisté problémy v metodologii.Předběžně byl potvrzen pozitivní účinekhořčíku,koenzymu Q(10),riboflavinuavitamínu B(12),andFever-few, tyto předběžné výsledky však musí být doloženy dalšími kvalitnějšími výzkumy.Z alternativních léků byla nejprůkazněji potvrzena efektivitadevětsilu lékařského.
Lékařské postupy a přístroje, jako například využitíbiologické zpětné vazbyaneurostimulátorů, mohou při prevenci migrény představovat jisté výhody, zejména při kontraindikaci léků proti migréně nebo v případech nadužívání léků. Biologická zpětná vazba pomáhá pacientům, aby si byli vědomi jistých fyziologických hodnot, mohli je lépe kontrolovat a v důsledku toho lépe relaxovali; může tedy být při léčbě migrény účinná.Neurostimulace využívá pro léčbu závažných případů úporných chronických migrén implantabilní neurostimulátory podobné kardiostimulátorům, a to s povzbudivými výsledky.Operativní zákrok při migréně, který spočívá v dekompresi jistýchnervůna hlavě a krku, může být možností u určitého počtu lidí, jejichž stav se s užíváním léků nelepší.
Existují tři hlavní aspekty léčby – vyhýbání se spouštěcím faktorům, akutní symptomatická kontrola a farmakologická prevence.Léky jsou účinnější, jsou-li podány v rané fázi záchvatu.Časté užívání léků však může vyústit vbolesti hlavy z nadužívání léků, kdy se bolesti hlavy opakují mnohem častěji a jsou podstatně prudší.K tomu může dojít při užívánítriptanů,ergotaminůaanalgetik, zejména analgetiknarkotických.
Jako počáteční krok při léčbě mírných až středně těžkých symptomů jsou doporučována jednoduchá analgetika, jako napříkladnesteroidní protizánětlivé léky(NSAID) nebo kombinaceacetaminofenu,kyseliny acetylsalicylovéakofeinu.Prospěšnost užívání léků ze skupiny NSAID byla doložena mnoha důkazy. Uibuprofenubylo prokázáno, že poskytuje účinnou úlevu přibližně polovině pacientů.Diclofenacbyl rovněž shledán účinným.
Aspirinmůže ulevit středně těžkým až těžkým migrenózním bolestem; jeho účinnost je podobnásumatriptanu.Ketorolakje dostupný ve formě intravenózních preparátů.Paracetamol(známý rovněž jako acetaminofen) je – buď samotný nebo v kombinaci smetoklopramidem– dalším efektivním léčivým prostředkem s nízkým rizikem nežádoucích účinků.V období těhotenství je užívání acetaminofenu a metoklopramidu považováno za bezpečné (stejně jako užívání NSAID), a to až do třetíhotrimestru.
Triptany– jako napříkladsumatriptan– působí účinně při bolesti i výskytu nauzey, a to až u 75 % nemocných.Doporučují se jako iniciální léčba u osob se středně těžkou až silnou bolestí nebo u pacientů s mírnými symptomy, kteří nereagují na jednoduchá analgetika.Dostupné formy podání zahrnují orální nebo injekčně aplikované prostředky,nosní spreja orální rozpustné tablety.Obecně se všechny triptany zdají stejně efektivní a mají také podobné nežádoucí účinky. Jedinci však mohou lépe reagovat na jisté specifické triptany.Většina nežádoucích účinků je mírná (například zarudnutí); ve vzácných případech však byl zaznamenán výskytischemické choroby srdeční.Proto nejsou triptany doporučovány osobám trpícímkardiovaskulárními chorobami.Přestože v historii nebyly doporučovány ani pacientům trpícím bazilární migrénou, neexistují specifické důkazy, které by potvrzovaly nutnost opatrnosti při užívání triptanů touto skupinou lidí.Tyto léky nejsou návykové, mohou však působit bolesti hlavy z nadužívání, pokud je dotyčný užívá častěji než 10 dní v měsíci.
Ergotaminadihydroergotaminjsou staršími léčivými přípravky stále pro léčbu migrény předepisovanými, přičemž dihydroergotamin je dostupný jako nosní sprej a injekčně aplikovatelný přípravek.Zdají se stejně účinné jako triptany,jsou však levnějšía zakoušenévedlejší účinkyjsou obvykle mírné.V případě nejvíce vysilujících záchvatů, jako je například status migrenosus, se jeví jako nejúčinnější možnost léčby.
Antagonisté receptorů CGRP jsou monoklonální protilátky, zaměřené na peptid související s kalcitoninovým genem (Calcitonin gene-related peptide – CGRP) nebo jeho receptor, zabraňující záchvatu migrény nebo snižující závažnost záchvatu.CGRP je signální molekula a také silný vazodilatátor, který se podílí na vzniku migrény.Existují čtyři injekční monoklonální protilátky zaměřené proti CGRP nebo jeho receptoru (eptinezumab, erenumab,fremanezumaba galcanezumab) a tyto léky prokázaly v randomizovaných klinických studiích fáze 3 účinnost při preventivní léčbě epizodických a chronických migrenózních bolestí hlavy.Eptinezumab je k dispozici ve formě infuze každé tři měsíce, erenumab a galcanezumab jsou injekce podávané jednou měsíčně a fremanezumab je injekce podávaná jednou měsíčně nebo jednou za čtvrt roku.
Dalšími potenciálními léky jsou intravenózně aplikovaný metoklopramid nebo intranazálnílidokain.Metoklopramid se doporučuje k podání těm, kdo se dostaví k ošetření na pohotovostní službu.Jediná dávka intravenózníhodexametazonu, je-li podána při léčbě migrenózního záchvatu se standardními léčivými přípravky, je spojována s 26 % úbytkem opakujících se bolestí hlavy v následujících 72 hodinách.Přínos spinální manipulace pro léčbu dlouhodobých migrenózních bolestí hlavy nebyl prokázán.Doporučuje se, aby při léčbě nebyly používányopioidyanibarbituráty.
Hořčík je uznáván jako levný, volně prodejný doplněk stravy, který může být součástí multimodálního přístupu ke snížení migrény. Některé studie prokázaly, že je účinný jak v prevenci, tak v léčbě migrény v intravenózní formě.Intravenózní forma snižuje záchvaty (ve studii pozorován výrazný efekt ve 3 intervalech měření – za 15-45 minut, 120 minut a 24 hodin po počáteční infuzi), hořčík užívaný perorálně znatelně snižuje frekvenci a intenzitu migrény.
Dlouhodobá prognóza u osob trpících migrénou je proměnlivá.Většina migrenózních pacientů zažívá období ztracené produktivity způsobená nemocí,která je ale obvykle poměrně mírnáa nepředstavuje zvýšené riziko úmrtí.Existují čtyři převládající vzorce průběhu onemocnění – symptomy mohou zcela vymizet, symptomy pokračují, ale s časem se snižuje jejich závažnost a frekvence, symptomy mohou pokračovat při téže frekvenci a závažnosti nebo se záchvaty mohou zhoršovat a přicházet častěji.
Migréna s aurou se zdá být rizikovým faktorem proischemickou cévní mozkovou příhodu– její riziko zvyšuje dvakrát.Riziko dále roste, pokud je postiženou osobou mladá dospělá žena, která užíváhormonální antikoncepcia kouří.Rovněž se zdá, že migréna má spojitost sdisekcí cervikálních tepen.Migrény bez aury pravděpodobně nehrají v tomto případě významnější roli.Souvislost se srdečními chorobami je nejistá – byla provedena pouze jediná studie, jež tuto spojitost podporuje.Celkově se však jeví, že migrény nezvyšují riziko úmrtí na následky mozkové příhody nebo srdeční choroby.Preventivní léčba migrény u pacientů trpících migrénami s aurou může zabránit následným mozkovým příhodám.
Celosvětově ovlivňuje migréna více než 10 % lidí.Ve Spojených státech je migrénou ročně postiženo kolem 6 % mužů a 18 % žen, přičemž celoživotní riziko je přibližně 18 % (u mužů) a 43 % (u žen).V Evropě migrénou trpí v jistém období života 12–28 % lidí, přičemž okolo 6–15 % dospělých mužů a 14–35 % dospělých žen je zasaženo alespoň jednou ročně.Migréna není v Asii a Africe tak široce rozšířena jako v západních zemích.Chronická migréna se objevuje u přibližně 1,4 až 2,2 % populace.
Tyto hodnoty se podstatně mění s věkem; nejběžněji migréna začíná mezi 15 a 24 lety věku a nejčastěji se objevuje u osob mezi 35 a 45 lety věku.Co se týká dětí, asi 1,7 % 7letých a 3,9 % dětí ve věku 7 až 15 let trpí migrénou, přičemž onemocnění je poněkud běžnější u chlapců před nástupempuberty.Během období dospívání se migréna začíná častěji objevovat u žena tento trend je zachován po zbytek života – onemocnění je dvakrát častější u starších žen než u mužů téhož věku.Ženy častěji trpí migrénou bez aury než migrénou s aurou, u mužů je však výskyt obou typů nemoci vyrovnán.
Běhemperimenopauzyse velmi často symptomy zhorší a pak jejich závažnost klesá.U zhruba dvou třetin starších pacientů se příznaky zlepší, u 3 až 10 % však přetrvávají.
Jeden z nejstarších popisů nemoci odpovídající migréně je obsažen vEbersově papyru, pocházejícím ze starověkého Egypta asi z roku 1200 před Kristem.Ve spisechHippokratovy lékařské školyz roku 200 před Kristem je popsána vizuální aura, jež může předcházet bolestem hlavy, i částečná úleva, k níž dochází následkem zvracení.
Charakteristika nemoci z 2. století, jejímž autorem jeAretaios z Kappadokie, dělí bolesti hlavy na tři typy – cefalalgie, cefalea a heterokranie.Galén z Pergamupoužíval pojem hemikranie (polovina hlavy), z něhož se nakonec vyvinul termín migréna.Naznačil také, že bolest vzniká v mozkových plenách a cévách hlavy.Poprvé byla migréna rozdělena do dvou nyní používaných typů – migréna s aurou (migraine ophthalmique) a migréna bez aury (migraine vulgaire) – v roce 1887 Louisem Hyacinthem Thomasem, francouzským knihovníkem.
Trepanace, záměrné vyvrtávání otvorů do lebky, byla prováděna již od roku 7000 před Kristem.I když někteří z pacientů přežili, mnozí na následky pooperační infekce zemřeli.Rozšířena byla víra, že trepanace vlastně umožňuje „únik zlých duchů".William Harveydoporučoval trepanaci jako léčbu migrény ještě v 17. století.
I když byla při léčbě migrény vyzkoušena řada postupů, látka, jež se později ukázala účinnou, byla poprvé použita až v roce 1868.Šlo o druh houby zvanénámel, z níž byl v roce 1918 izolován ergotamin.V roce 1959 byl vyvinutmethysergida v roce 1988 pak první triptan,sumatriptan.V průběhu 20. století byla objevena a potvrzena účinnější preventivní opatření, a to díky dokonalejším plánům výzkumných studií.
Migrénou trpěly např. tyto osobnosti historie: Julius Caesar, Jan Kalvín, Lewis Carrol (migréna se zrakovou aurou – syndrom Alenky v říši divů, postavy v zorném poli jsou protáhlé), Fridrich Nietzsche, Immanuel Kant, Edgar Allan Poe, Frederic Chopin, Charles Darwin, Karel Marx, Alfred Nobel, Lev Tolstoj a Sigmund Freud.
Migréna je významnou příčinou zvýšených léčebných nákladů a ztracené produktivity. Bylo odhadnuto, že tato nemoc je nejdražší neurologickou chorobou v Evropském společenství – každý rok stojí více než 27 miliard EUR.Ve Spojených státech byly přímé náklady odhadnuty na 17 miliard USD.Téměř třetina této částky pokrývá cenu triptanů.Nepřímé náklady dosahují přibližně 15 miliard USD, přičemž největší podíl na této částce má absence v zaměstnání.U těch, kteří jdou navzdory migréně do práce, klesá efektivita přibližně o jednu třetinu.To vše má také negativní dopad i na rodinu nemocného.
Kalcitoninu genově příbuzné peptidy(CGRP) hrají v patogenezi bolesti související s migrénou jistou roli.Antagonisté CGRP receptorů, jako napříkladolcegepantatelcagepant, byly zkoumányin vitroi v klinických studiích zaměřených na léčbu migrény.V roce 2011 společnost Merck zastavila fázi IIIklinické studie, zaměřené na hodnocení jí vyvinutého lékutelcagepant.Slibná se zdá rovněž býttranskraniální magnetická stimulace.