Kocové z Dobrše

Kocové z Dobrše, někdy psáno také jakoKotz von Dobersch, či německyKotz (Ritter) von Dobrzjsou staráčeskávladyckárodina, která v průběhu staletí povýšila dopanskéhoahraběcíhostavu. Pocházeli zDobršeseverně odVimperka.
K původu rodu se váže pověst o mlynáři, který zachránil život knížetiOldřichovi.
Jako první ověřený příslušník rodu se uvádí až Přibík Kocík (Peter de Dobrssye), který koncem 14. století postaviltvrz Dobrš. K datu 20. dubna 1377 jePeter de Dobrssyezmiňován coby patron farníhokostela Zvěstování PáněvDobršia ustanovil zde faráře.
Přibíkův syn Jan Beneš působil jakopurkrabíveStrakonicích, další Kocové sloužili uRožmberků. V pozdějších letech se rozdělili na čtyři větve: dobršskou, bystřickou,ohrazenickoua mimetickou. Také drželiNýrskoaVšeruby. Některé linie vymřely, majetek jedné z nich přešel naBěšiny z Běšin. Dětleb Koc z Dobrše a jeho syn Jan Adam Koc z Dobrše měli v 16. století ve svém vlastnictvíSnopoušovy. Jedna z rodových hrobek je vkostele svatých Petra a Pavla ve Volenicích.
Rod se hlásil k příbuzenství shusitským hejtmanemJanem Žižkou z Trocnova,pobělohorské obdobíovšem přečkal díky své příslušnosti kekatolickévíře.Diviš Koc, ačkoli patřil mezi odsouzené, dokázal svou věrnost k císaři a stal se hejtmanemPlzeňského kraje. Roku 1629 dosáhl pro sebe i pro své potomky (např.Jan Markvarta Václav Albrecht) povýšení do panského stavu a roku 1634 doříšského hraběcího. K české hraběcí nobilitaci došlo 5. ledna 1637.
Kristián z Dobrše(1806–1883) působil jako místodržitelský viceprezident vKošicícha vBrněa poslanec rakouskéŘíšské rady. Také další Kocové z Dobrše (Ferdinand Kotz z Dobrše,Vilém Kotz z Dobrše) aVáclav Erasmus z Dobrše(1773-1857) zasedali v poslaneckých lavicích.
Z rodu Koců z Dobrše se proslavil Václav Erasmus, který roku 1796 zdědil po své matce Františce, rozené Zuckerové z Tamfeldu, panství a zámekÚjezd Svatého Kříže. Působil jako císařský a královský komoří a rytíř císařského rakouskéhoLeopoldova řádu. Uměnímilovný Václav Erasmus se stal členemSpolečnosti vlasteneckých přátel uměnívPrazea členemSpolečnosti pro povznesení hudebního uměnív Praze. Jeho zámecká knihovna v Újezdě Svatého Kříže čítala na 1500 svazků a jeho dědicům byla po roce 1945 zkonfiskována doKnihovny Národního muzea.Václav Erasmus s rodinou obýval v Prazepalác Hrobčickýchčp. 401/I vRytířské ulicičp. 20,měl syna Kristiána a dcery Ernestinu,Luisua Johannu (* 1808), provdanou hraběnkuFesteticsovou. Kristiánovu manželku Aglaju, rozenou princeznu zAuerspergu(1812-1899) portrétovalJosef Mánes, který na zámku v polovině 60. let pobýval a vytvořil také portréty dalších členů rodiny.
Poslední majitel zámkuÚjezd Svatého Kříže, Jindřich (Heinrich) Kotz z Dobrše (1880-1956), se hlásil kněmeckénárodnosti. Zaprvní světové válkysloužil jakorytmistrv plukuhusarůc. a k. rakousko-uherské armády. Jeho synKarl Christianz Dobrše (1917-2007) zadruhé světové válkydosáhl hodnostimajoraWehrmachtu. Jejich část rodiny byla po druhé světové válcevyhnánadoBavorska.
V současné době žijí tři potomci rodu veVídni,Štýrskua vJihoafrické republice: Gabriella provdaná zarytíře(Ritter) Wolfganga von Przyborského, Aglaé provdaná zahraběteHanse Georga Kottulinského, svobodného pánaz Kotulína, a Marie Terezie provdaná za Conrada Huga Pennyho.Synové Conrada Pennyho a jeho manželky Marie-Theresie Penny, rozené svobodné paní (Freiin) Kotz von Dobrz, převzali jméno a titul svobodný pán (Freiherr) Kotz von Dobrz (jako doplňková část jejich jménaPenny) na žádost jejich dědečkaKarla Christiana Kotze von Dobrz. K tomu účelu byla uzavřena smlouva ze dne 14. ledna 1986 mezi Kotzem von Dobrz a Conradem Pennym.
V původním znaku měli zlaté kolo se čtyřmi loukotěmi na modrém podkladu. Po povýšení se erb rozmnožil, ale základ zůstal stejný.
Spojili se sKolovraty,Deymy ze Stříteže,Vratislavy z Mitrovic,Příchovskými,Janovskými z Janovic,pány z Běšin,z Klenové,Auerspergy,Feštetići,Kotulinskými z Kotulína, Przyborskými, čiLokšany z Lokšan.