Izajáš

Izajáš(hebrejskyיְשַׁעְיָהוּ,Ješajahu, což znamená„Hospodinvysvobozuje“),v českých překladechBiblepřepisováno též jakoIzaiáščiIsajá, je jeden z významnýchstarozákonníchproroků. Působil jak na územíseverního, takjižního izraelského království, přičemž jako období jeho působení se uvádí rozmezí let781–687 př. n. l.PodležidovskéhoučenceAbrahama Zacutazačal Izajáš prorokovat v roce 3140 odstvoření světa, což odpovídá rokům622–621 př. n. l., v denzemětřesení.Jeho osobě se připisujeautorstvíbiblickéknihy Izajáš, případně jen autorství její první části, tedykapitoly1-39.
Byl synem blíže neznámého Amóse (nezaměňovat s prorokemÁmosem), který byl podlerabínskétradicez královského rodu a byl rovněž prorokem.Za ženu si vzal„prorokyni“– není jasné, zda je tak zvána pro svůj vlastní prorocký dar či jen proto, že je ženou proroka – a měl s ní dva syny, kteří stejně jako on nesousymbolickájména, byli to Šearjašúba Maher-šalal-chaš-baz.
Působil během vládyjudskýchkrálůAzarjáše,Jótama,AchazaaChizkijáše– tedy v období vymezeném výše. Jeho povolání k prorocké službě zaznamenává 6. kapitola knihy Izajáš. Jeho prorokování má zvláštní charakter nekompromisní pevnosti; jehospiritualitaby se dala vyznačit hlubokou úctou ke „Svatému Izraele“.
V mládí jej zřejmě velmi zasáhlaokupaceIzraeleasyrskýmvladařemTiglatpilesarem III.Tétoinvazise vzepřel judský králAchaz, který odmítl spojit se s králem severního království aSýrií, takže byl poraženRezinemzDamaškua izraelskýmPekachem. Achaz se poté spojil s Tiglat-Pileserem proti Izraelskému království a Sýrii – to vedlo k porážce Rezina a Pekacha a odvlečení mnoha lidí do Asýrie.
Krátce poté seSalmanassar V.rozhodl podřídit si zcela izraelské království aSamaříbylo722 př. n. l.dobyto. Judské království bylo pro své spojenectví uchráněno, když se ale později král Chizkijáš spojil sEgyptemproti Asýrii (Iz 30,2-4), asyrský králSinacheribvytáhl roku701 př. n. l.do Judska. Chizkijáš se podřídil, avšak zanedlouho opět vyprovokoval Sennacheriba k tažení do Judska.Izajáš jej při této příležitosti povzbuzuje k odporu proti Asyřanům. Asyrská armáda byla poražena a tak skončily výpady proti Judsku.
Zbytek Chizkijášovy vlády byl pokojný, avšak nemáme zpráv o Izajášově smrti; mohl žít až do začátku vlády králeMenašeho. Podle tradice zemřel ve věku 120 let,a to jakomučedníkpři pohanském povstání v době Menašeho vlády.Židovskáikřesťanskátradice má za to, že byl přeřezán pilou vejpůl,o čemž se zmiňujeapokryfníspisMučednictví (martyrium) a nanebevzetí Izajášovoa na což zřejmě činí narážku inovozákonníList Židům.
Ve svých dílech Izajáš navazuje na prorokaOzeáše, který psal o „síle a lásce“. Pro své myšlenky nebyl příliš oblíbený u ortodoxníhokněžstvaa některých králů. Mezi hlavní témata patří odsouzení Izraele za odpadlické uctívání Hospodina amodloslužbu, utrpení a vyvolení Božího lidu a proroctví o pomazaném Mesiáši.
Izajášovo dílo bylo nalezeno vKumránuv rozsahu asi sedmimetrového svitku. Osu celého díla tvoří myšlenky odcizení. Element odcizení se projevuje v tom, že lidé více než na Boha dbají na to, aby měli dostatek majetku a veškerého možného přepychu.
Prorok Izajáš hraje významnou roli i v Církvi Ježíše Krista Svatých posledních dnů. Základní kniha tohoto náboženství,Kniha Mormonova,
obsahuje mnoho kapitol, vzatých zcela nebo částečně z Knihy Izajáš.
Kapitoly 2-14 nalezneme v knize 2.Nefi, kapitoly 48 a 49 v knize 1.Nefi,
kapitoly 50 a 51 opět v knize 2. Nefi, kapitolu 52 a 54 v knize 3. Nefi a kapitolu 53 vknize Mosiáš. Zároveň s tím obsahujeKniha Mormonovavelké množství veršů z knihy Izajáš, stejně jako zmínek o proroku Izajášovi (např. Helaman 8:20).
Členové Církve Ježíše Krista věří, že jeden z proroků Knihy Mormonovy, Nefi, odvezl s sebou desky s
Izajášovými proroctvími na americký kontinent a používal text jako
podobenství o svém rodu.
Izajášovský text vKnize Mormonověobsahuje drobné odlišnosti, které jsou výsledkem překladu prorokaJosepha Smitha.