Molotovův koktejl

Molotovův koktejl(často také jen„molotov“) čizápalná láhevje označení pro řadu malých improvizovanýchzápalných zbranípropěchotu. Pro relativní jednoduchost své výroby (po domácku tak lze snadno vyrobit účinné zbraně) je oblíbena zejména u různýchnepravidelných jednotek,partyzánů,povstalců,banditůa vůbec jakýchkoliv jednotek s nedostatečným logistickým zázemím. Většinou se používá pro boj sobrněnou technikounepřítele nebo při útoku nadomyaopevněné objekty.
Běhemdruhé světové válkyse Molotovovy koktejly, dokonce továrně, vyráběly v několika zemích jako například veFinsku,Německu,SSSR,ŠvédskuaSpojených státech(například:M1 Frangible Grenade).
Název „Molotovův koktejl“ vymysleli Finové během zimní války, ve finštině nazývaný Molotovin koktaili. Název byl pejorativní odkaz na sovětského ministra zahraničíVjačeslava Molotova, který byl jedním z architektůpaktu Molotov-Ribbentroppodepsaného koncem srpna 1939
Původ jména pochází z propagandy Molotova vytvořené běhemZimní války, zejména z jeho prohlášení v sovětském státním rozhlase, že bombardovací mise nad Finskem byly ve skutečnosti vzdušné humanitární dodávky potravin pro jejich hladovějící sousedy. Výsledkem bylo, že Finové sarkasticky nazvali sovětskékazetové bomby„Molotovovy chlebové koše“ v odkazu na Molotovovo propagandistické vysílání. Když byla ruční lahvová zápalná bomba vyvinuta k útoku a ničení sovětskýchtanků, Finové ji nazývali „Molotovův koktejl“ jako „nápoj k jeho potravinovým balíčkům“.  Jméno bylo později převzato za velké vlastenecké války vojákySovětského svazu. Důvody byly smíšené, podle některých to byla úcta k jednomu z čelných představitelů SSSR, podle dalších negativní náhled na něj a názor, že Molotov byl zodpovědný za nepřipravenost SSSR v době německého útoku, takže po něm byla pojmenována jediná improvizovaná zbraň, která sovětské pěchotě zbyla.
Předchůdcem (resp. primitivním typem) Molotovových koktejlů byly již ve starověku hliněné nádoby, obsahující velmi hořlavé látky (obvykle nějaké zvláštní oleje). Používaly se jednak protiobléhacím věžíma naopak proti obléhanýmpevnostemaměstům(které měly zapálit), jednak proti římskéželvěa podobně těsným formacím, které měly narušit.
V moderní době se první masové použití Molotovových koktejlů objevilo vešpanělské občanské válce, kde primitivní zápalné láhve představovaly improvizovanou zbraň protitankůmaobrněným automobilům. Stejnou úlohu hrály i vzimní válce, kde byly často jedinou dostupnouprotitankovou zbranífinskýchjednotek.
Zde také zbraň dostala název Molotovův koktejl. Zápalné láhve byly od té doby běžně používány i nadále, přesvelkou vlasteneckou válkuaž do dnešních dnů, neboť v nepřehledném terénu, jaký představuje hustý porost nebo městská zástavba, může být dobře udělaný Molotovův koktejl stále jednou z účinných protitankových zbraní. Je však používán jen jako levná a snadno dostupná zbraň z nouze, neboť existuje celá řada účinnějších zbraní, jejichž použití vystavuje útočníka mnohem menšímu riziku.
Při použití proti tankům se většinou zápalné lahve házejí na prostor větrání motoru, aby hořící látky zatekly do motorového prostoru.
Podle zákonůČeské republikyjakož i mnoha dalších zemí je výroba a držení Molotovových koktejlů a podobných zařízení běžnými občany klasifikována jakožtonedovolené ozbrojování. Mimo to může též naplnitskutkovou podstatuobecného ohroženíapod.
Obecně lze říci, že Molotovův koktejl je křehká nádoba naplněná hořlavinou, ke které je přidán nějaký zápalný prostředek.
Měla by mít tvar vhodný k vrhání a měla by být dostatečně křehká, aby se při dopadu na cíl snadno rozbila. Pokud se předpokládá dopad na měkký podklad, přidává se k ní tvrdý hranatý předmět (kameny), aby při dopadu jeho hrana opřená o láhev zajistila bezpečné rozbití.
Vhodný je ztužený benzín, který se tolik neroztéká, neodpařuje a ulpívá na povrchu, což koncentruje žár do jednoho místa. Používal se například benzin smíchaný s motorovým olejem, nebo se benzin ztužuje rozpouštěním mýdla či plastu (polystyren), až vznikne kapalina viskozitou připomínající med. Vhodná je i nafta, případně s parafínem (ze svíček).
Pozn.: občas uváděný napalm je směs kyseliny palmité a nafty, často dotovaná samozápalnými ingrediencemi.
Nejjednodušší je kus látky zastrkaný do hrdla lahve. Může být také namočen do benzinu, aby lépe hořel. Lze místo toho použít i různé samozápalné směsi (viz výše).