Akori perly

Aggry korálky(také aggri korálky nebo aggrey korálky či Akori perly) jsou typem zdobených korálků či známých také pod názvem perly mají nejasný původ. Používají se v západní Africe, zejména vGhanějako ozdoby v náhrdelnících, náramcích a jiných špercích.Aggry korálky se také nazývají Koli, Cori, Kor, Segi, Accori nebo Ekeur.Často se používaly k léčebným účelům, protože lidé věřili v jejich magickou moc.Korálky byly v západní Africe používány také jakoplatidlo. Jako první sbírali tyto korálky Evropané v 15. století.
Jejich původ je nejasný. V závislosti na různých zdrojích mohly být korálky vyrobeny ze skla,korálunebo kamene a byly obvykle modré.Je možné, že původní korálky Aggry pocházely odFéničanů, kteří je používali jako platidlo při obchodování na svých cestách podél pobřeží Evropy, Asie a AfrikyKorálky či také perly Aggry byly velmi cenným platidlem nazápadoafrickém pobřežía byly užívány jako měna při obchodování mezi bělochy a domorodými kmeny ať už se jednalo o zlato, slonovinu či otroky. Téměř všichni Evropané, kteří zanechali historické zprávy o uzavírání obchodu na těchto částech pobřeží, zmiňují tyto perly. U místních obyvatel byly velmi oblíbené. Vše co ztělesňovalo hodnotu v předkoloniální Africe bylo možno přepočítat na cenu korálků. Portugalci uvádějí, že na své obchodní stanici založené v roce 1487 v Gwato, hlavním přístavu staréBeninské říše, převážně obchodují s bavlnou, kůžemi a perlami Akori. Akorijské perly byly mimo jiné vysoce ceněny na Zlatém pobřeží (dnešní Ghana) a byly zde proto velmi drahé. Z pohledu evropského klenotnického průmyslu však Portugalci nepovažovali Akori perly za dostatečně krásné aby se vyplatilo dovážet je do Evropy ve velkém. Krom toho se s nimi dalo mnohem lépe obchodovat v západní Africe. Proto se perly nakupovaly hlavně vBeninua znovu se prodávaly v Ghaně, bývalém Zlatém pobřeží.
Korálky mají povětšinou podlouhlý válcovitý tvar s oválným průřezem, mívají zhruba tloušťku malíčku a délku jednoho článku prstu. Podélně je korálek provrtán, povrch je většinou umně zdoben ornamentem. Říká se, že korálky existují od starověku. Jsou zdobeny mozaikou z želvoviny nebo jiného materiálu, a to pomocí techniky, která je jinak známá pouze ze staréhoEgypta. Römer se zmiňuje o tom, že kolem roku 1760 byly korálky známy ve čtyřech až pěti barvách: červené, zelené, modré, žluté a bílé a byly zdobeny buď tečkami či proužky.
Perly známé jako Akori vždy představovaly pro Evropany velké tajemství, zejména pokud jde o materiál, z něhož jsou vyrobeny, a také tajemství jejich původu. I dnes se názory na materiál a původ korálků liší.
Všichni však souhlasí, že materiálem nejsou skořápkymořských korálů.Porovnání se skutečným korálem ukázalo, že materiál Akori korálků je mnohem tvrdší a má jemnější strukturu. Připomíná spíše sklo nebo keramiku nebo porcelán nežvápenecve forměaragonitu, z něhož jsou obvykle skořápky korálů tvořeny.
Názory o původu korálků či perel je možné sloučit do tří hlavních směrů. Jedna teorie upřednostňuje organický původ, druhá původ anorganický. Vedle těchto dvou názorů existuje také teorie o asijském původu korálků.
Zastánci „organické teorie“ berou jako výchozí bod pro svou teorii vztah mezi korálky Akori aKauri. Obě slova mohou označovat stejné korálky, protože v minulosti se používaly také názvy jako Cory, Aigri, Agrie, Aggrey atd. Z dnešního pohledu není zcela jasné, zda tyto pravopisné varianty skutečně znamenaly pouze mušle mořských měkkýšů zvanýchkauri, používaných jako platidlo nebo i perly Akori, zejména proto, že mezi nimi je jasný rozdíl. S výjimkouKanárských ostrovův Atlantiku jsou naSeycheláchvIndickém oceánupouze drobné ulitky měkkýšů kauri. Materiál ulitek těchto měkkýšů je však zcela odlišný od materiálu Akori perel. Je ovšem také možné, že jde o ulitky nějakých jiných drobných plžů žijící v moři a informace byla v průběhu času bohužel ztracena. Raymond Mauny má podezření, že materiál by mohl pocházet zAllopora subviolacea, ovšem jejich ulitka je modrofialová.
Někteří zastánci „anorganické teorie“ uvažují o tom, že perly Akori jsou skleněné perly středomořského, možná benátského původu, které si předkové dnešních obyvatel na Zlaté pobřeží kdysi přivezli ze starověkéhoKrálovství Gana, kde představovaly jakýsi druh zboží, ne-li jeho ekvivalent v transsaharském obchodu se zlatem. Někteří dokonce mluví okartaginskémpůvodu, kde však průmyslová výroba, pokud vůbec existovala, s pádem Kartága zanikla. Jiní autoři naopak obrací svou pozornost na starodávnouIndiineboČínujako místo původu uměle vyrobeného materiálu. Bez ohledu na to, zda korálky jsou přírodního nebo umělého původu, lze předpokládat, že ekvivalent perly Akori mohl sloužit jako náhrada ekvivalentu skořápky kauri nebo naopak. Není jasné, zda Kauri nahrazovalo Akori či naopak, což může také záviset na předpokladu přírodního nebo umělého původu perel Akori. Obě jména, Akori a Kauri, mohou být jazykovým pozůstatkem názvu starověké měny v indické pobřežní oblasti, kdy perly Akori či mušle Kauri sloužily jako součást či náhražka jiných platidel. Navíc se zdá, že asijský region je pravděpodobnějším místem původu než Benátky nebo Kartágo. Na druhou stranu není možno podceňovat starý transsaharský obchod mezi severní Afrikou, Indií a Čínou, spojení, které skončiloislámskýmdobytím severní Afriky, nejpozději však pádemKonstantinopolev roce 1453.
Vlegendě o Kisrovise uvádí, že perly přinesliJorubové, které s sebou do Afriky přivedla královna Akoris, když byl její lid nucen odejít zArabského poloostrovav době raných islámských výbojů. Jako důvod se uvádí, že některé perly Akori mají červenou barvu, což je jeden z odznaků staré předislámské arabské královské důstojnosti a podle tradice je kdysi vlastnil Oduduwa. Oduduwa byl podle legend zakladatelIle-Ife, města v jihozápadníNigerii. Oduduwa, jehož původ je záhadou, byl prvním králem král Ile-Ife. Legenda dále říká, že Oduduwa uprchl zMekky.Po jeho smrti se vlády ujal jeho nejmladší syn Oranmiyan, který byl také prvním králem vBeninu.
Jeho vnuk Olu-Popo rozdělil říši mezi svá vnoučata. Provincie Popo, později pojmenovaná Olu-Popo, byla nejzápadnější vnější provincií království Oyo s hlavním městem Kétou, dnešní Benin. Později Yorubové přešli řeku Ouémé a osídlili nové oblasti východně od řeky Mono a založili město Tado, které se stalo novým sídlem krále Popa.
O osudu královských perel, které si Yorubové s sebou přivezli ale není oficiálně známo nic.
V předkoloniální západní Africe existovala nejméně dvě centra, ve kterých se vyvinul průmysl specializující se na výrobu perel Akori: ve vnitrozemí východního Zlatého pobřeží a v Beninském zálivu. Pravděpodobně existovalo více takových výrobních center, protože perly Akori byly dobře známé daleko za těmito oblastmi, jako například v království Mani-Kongo nebo v oblastech dnešníhoKamerunu. Další centra výroby korálků Zlatém pobřeží byla i ve vnitrozemíAkkrya v historickém království Akwamu. Zhruba 60 kusů perel Akori bylo nalezeno na jednom místě na Zlatém pobřeží, takže je možné, že se jedná o hrobovou výbavu z hrobů z dávných dob, což potvrzovaly i místní obyvatelé. Další centrum perlového průmyslu existovalo v Ilorinu v dnešní Nigérii. S ohledem na levné perly (skleněné perly) evropského původu, které do Nigérie putovaly hlavně přes transsaharský obchod, zde toto řemeslo zaniklo.
Nejdůležitějším místem produkce perel Akori v západní Africe je Sé, v podoblasti Achiémé v regionu, kterým vede dnešní hranice meziTogemaBeninem. Další naleziště je poblíž Ouessév dnešním Beninu v oblasti kolem Savé. I zde se pravděpodobně jedná o prastaré pohřebiště. Bylo zde nalezeno „jen několik perel Akori“. Totéž platí pro blízké naleziště ve stejné oblasti poblíž Gogoro.Starodávné džbány obsahující Akori korálky byly také nalezeny poblíž Ilé-Tchin a Idigny na severu regionu Kétou.Vykopávky byly také zahájeny v roce 1941 pod vedením Jacquese Bertha poblíž města Grand-Popo. Byly zde vykopány korálky Akori stejně tak jako poblíž Soso-Egbé, asi 2 km severozápadně od Comé v dnešním Beninu.Leo Frobeniusnašel kolem roku 1910 ve městě Ile-Ife fragmenty, které byly interpretovány jako tavicí kotlík na výrobu těchto perel, za předpokladu, že perly Akori byly anorganického původu. Na území dnešníhoPobřeží slonovinyv roce 1900 Maurice Delafosse poukázal na četné hrobky, které se nacházejí na hoře Afré-Boka (jiný název: Ouoryé-Boka) poblíž Guiangomenou, asi 30 km severně od Toumodi.V těchto hrobkách, které Delafosse popsal jako egyptské nebo fénické, byly nalezeny četné zeleno-modré kameny Akori (pierres d'aigris). Hora byla proto Francouzi také nazývána Perlová Hora (Montagne des perles).
Pokud jde o etymologii slova „Akori“, název by snad mohl být odvozen od starého slova „Al-Gorr“, což znamená něco jako „božský kámen“. „L“znamená ve starověkékanaánštině:„ božský “(srov. arabské „Alláh “)“.
V tomto článku byly použitypřekladytextů z článkůAkori-Perlenna německé Wikipedii aAggry beadsna anglické Wikipedii.