Router

Router(směrovač) je vpočítačových sítíchaktivnísíťové zařízení, které procesem zvanýmroutovánípřeposíládatagramysměrem k jejich cíli. Routování probíhá na třetí vrstvěreferenčního modelu ISO/OSI(síťová vrstva).
Netechnicky řečeno, router spojuje dvě sítě a přenáší mezi nimi data. Router se podstatně liší odswitche, který spojuje počítače v místní síti. Rozdílné funkce routerů a switchů si lze představit jako switche coby silnice spojující všechna města ve státě a routery coby hraniční přechody spojující různé země.
Routování je většinou spojováno sprotokolem IP, ačkoliv se stále používají i jiné, méně populární protokoly.
Obecně jako router může sloužit jakýkoliv počítač s podporou síťování a pro routování v menších sítích se často dodnes používají běžné osobní počítače, do vysokorychlostních sítí jsou však jako routery používány vysoce účelové počítače obvykle se speciálnímhardwarem, optimalizovaným jak pro běžné přeposílání (forwarding) datagramů, tak pro specializované funkce jako šifrování uIPsectunelů.
Jiné změny také zlepšují spolehlivost. Například používánístejnosměrného napájení(které se může vdatových centrechodebírat z baterií) místo napájení přímo ze sítě, používáníflashpamětí místo pevných disků.  Velké moderní routery se tak podobají spíšetelefonním ústřednám, jejichž technologie k routerům (vzhledem ke stále častějšímu nasazování protokolu IP i ke spojování hovorů) konverguje a které routery případně nahradí, zatímco malé routery, kombinované například s kabelovými neboDSLmodemy, eventuálněWiFipřístupovými body, se stávají běžným vybavením domácností.
Prvními moderními (vyhrazenými, samostatnými) routery bylyroutery Fuzzball.
Router se používá ke spojení alespoň dvousítí. Speciálním případem je „jednoruký“ router, který používá jednu zásuvku (port) a routuje pakety mezi virtuálními sítěmiVLANprovozovanými na této zásuvce. Vmobilních ad-hoc sítíchsi každý počítač routuje a forwarduje sám, zatímco v metalických a optických sítích je obvykle jen jeden router pro celoubroadcastovou doménu.
Routeru, který připojuje klienty k vnější sítí (typickyInternetu), se říká „okrajový router“ (edge router, někdy též „brána“ –gateway, což je zastaralé označení pro routery obecně). Router přenášející data mezi jinými routery se nazývá „vnitřní router“ (core router).
Router používároutovací tabulku, která obsahuje nejlepší cesty k jistým cílům aroutovací metrikyspojené s těmito cestami. Vizroutování.
Nedávno se routovací funkce začaly přidávat ke switchům, čímž vznikly switche „Layer 2/3“, které routují provoz rychlostí srovnatelnou s rychlostí linky.
Routery se nyní implementují také jako „internetové brány“, primárně pro malé sítě jako ty používané doma a v malých kancelářích. Používají se hlavně tam, kde je internetové připojení rychlé a „vždy připojené“, jakokabelový modemneboDSL. Tato zařízení ale nejsou v principu routery, protože počítače ve vnitřní síti efektivně skrývají pod svoji vlastní IP adresu ve vnější síti. Tato technika se nazýváNAT(network address translation, překlad adres).
Výrobců routerů je mnoho, patří mezi ně:3Com,Alcatel,Cisco Systems,Juniper Networks,MikroTik,NETGEAR,Nortel,SMC Networks, ...
S vhodným softwarem se i z obyčejnéhoosobního počítačedá udělat router:
Úplně první zařízení, které mělo v podstatě stejné funkce, jako má dnes router (tj. packet switch), bylInterface Message Processor(IMP). IMP bylo zařízení, které propojovalo jednotlivé částiARPANETu– prvnípočítačová síťvyužívající přepínání paketů. Myšlenka sestrojit router (v té době nazývanýbrána) vznikla v mezinárodní skupině počítačových síťových vývojářů „International Network Working Group" (INWG). V roce 1972 vznikla neoficiální skupina, která se zabývala technickými otázkami spojenými s propojováním různých sítí. V témže roce se stala podvýborem Mezinárodní federace pro zpracování informací (IFIP).
IMP se od většiny předchozích paketových přepínačů lišil ve dvou směrech. Za prvé spojoval různé typy sítí (např. sériové linky aLAN), za druhé se nijak nepodílel na vytváření spojení a nehrál žádnou roli při zajišťování spolehlivosti doručování zpráv, což zcela ponechával na koncových bodech komunikace (tento nápad byl dříve již využit v sítíchCYCLADES).
Úmyslem detailnějšího zaměření na tuto myšlenku bylo vytvořit skutečný prototyp systému jako součást dvou současných programů. První program, který položil základy dnešníTCP/IParchitektury, byl vytvořen agenturouDARPA.Druhý program, který zavedlPARC Universal Packetsystem, byl vyvinut firmouXerox PARCpro hledání nových síťových technologií.
První Xerox routery byly uvedeny do provozu někdy na začátku roku 1974. První opravdový IP router vyvinula vývojářka Virginia Strazisar z firmyBBNv období mezi rokem 1975 a 1976. Koncem roku 1976 sloužily třiPDP-11(série 16bitových minipočítačů) propojené routery v experimentálním modelu internetu.
První multiprotokolové routery byly nezávisle vytvořeny skupinou vývojářů naMITaStanforduv roce 1981; stanfordský router byl vyvinut Williamem Yeagerem a MIT router Noelem Chiappem.
V současné době již většina počítačových sítí používáprotokol IP. Multiprotokolové routery jsou většinou zastaralé. Byly důležité v počátečních fázích vývoje počítačových sítí, kdy byly hodně využívány jinými protokoly, než byly TCP/IP. Routery, které zvládnouIPv4iIPv6, jsou pravděpodobně multiprotokolové, ale v mnohem užším smyslu, než routery, které zpracovávalyAppleTalk,DECnet, Xerox a IP protokoly.