Uroševac

Uroševac(albánskyFerizaj,srbskyУрошевац/Uroševac, před rokem1912Феризовићи/Ferizovići) je město v jihovýchodní částiKosova.Nachází se asi 40 km jižně od kosovské metropolePrištiny. Patří mezi největší kosovská města, podlesčítáníroku 2011 mělo samotné město asi 43 000 obyvatel a celáobecasi 109 000 (3. největší po Prištině aPrizrenu). Město je etnicky téměř čistěalbánské, sromskoumenšinou. Je střediskemFerizajského okruhu. Leží v nadmořské výšce okolo 580 m, přímo narozvodíČernéhoaEgejského moře. Protéká jím říčkaNerodimka, která se právě před městemvětvído dvou ramen, z nichž každé odtéká do jiného moře. Symbolem města jsou pravoslavný kostel a mešita v samotném středu Uroševace.
V období mezi12.až14. stoletímbylo okolí dnešního města jedním z centrálních částí středověkého srbského státu. Nacházela se zde řada sídel tehdejších správců (Nerodimlje, Svrčin, Petrič, Pauli).Samotné město však vzniklo až v novější době.
Vmoderní doběse město rozvíjelo díky železniční trati, která zároveň tvoří i jeho osu. Byla otevřena v roce1874(jakožto první železnice na území dnešního Kosova) a vedla od jihu zeSkopjedoKosovské Mitrovice(později prodloužena doKraljeva). Nejvýznamnější stavbou v něm byl zájezdní hostinec (tzv.han), jehož majitelem byl Feriz Šašivari. Jeho jméno dalo název i rozvíjející se osadě (Ferizovići). Objevoval se také ještě názevTasyanpodle fonetického přepisufrancouzskéhoslovastationoznačující místní nádraží.
Nejprve se sem stěhovaliSrbovéaAlbáncizPrizrenua později iArumunizBitoly.Roku1891byla v centru města zbudovánamešita, která se dochovala do dnešních časů. Na počátku20. stoletízde stálo již 400 domů. Město bylo rozděleno na jednotlivé čtvrti, kde dominovaly různé národnosti.
V roce1910se do Uroševace rozšířily protesty z nedaleké Prištiny, které vyvolalo zvýšení daní.
V závěru roku1912po skončeníprvní balkánské válkyzískalo Uroševac Srbsko. Srbové změnili jeho název na Uroševac, podleŠtěpána Uroše V.Město bylo přejmenováno po porážce místních povstalců a obsazení srbskou armádou dne25. ledna1912.Místní albánské obyvatelstvo se však příchodu nové nadvlády bránilo se zbraní v ruce.
Běhemprvní světové válkybyl Uroševac okupovánBulharskema zařezno pod Vojenskou inspekční oblast Makedonie.
Podlejugoslávskéhosčítání liduz roku1921mělo město 3529 obyvatel (728 domů), o deset let později už 5193 (1026 domů). Po začlenění do srbského státu začal jeho rozvoj; v roce1924byl schválen první urbanistický plán města a vybudována i první základní škola evropského stylu.V souvislosti skolonizací Kosovase sem usídlili nově příchozí z regionuHercegoviny.I přes všechny investice patřilo město k nejzaostalejším částem jugoslávského království. Místní albánské obyvatelstvo bylo k státu značně nedůvěřivé až nepřátelské. Většina místních (do druhé světové války byly zhruba 2/3 obyvatel města albánské národnosti) se věnovala buď řemeslné činnosti, nebo zemědělství. Jediným větším podnikem byla továrna na výrobu dlaždic, která vznikla již na počátku století.
V období existence meziválečné Jugoslávie zde také vznikl pravoslavnýchrám sv. Štěpána Uroše V.(1933). Zbudován byl přímo vedle mešity, na jejím pozemku.
Město bylo dne17. listopadu1944osvobozeno jednotkamijugoslávských partyzánů, nicméně již v únoru1945bylo město předmětem střetů mezijarmádou Jugoslávie a ozbrojenými skupinamiBalli Kombëtar, bojujícími o moc.Místní mešita byla poničena během druhé světové války.
Po druhé světové válce se uskutečnilaindustrializace, v rámci níž byly vybudovány různé továrny, například na výrobu nábytku a na zpracováníarašídů. Na počátku 50. let20. stoletízde byly v duchu jugoslávského socialismu zřizované dělnické rady a uplatňována samospráva pracujících. Zatímco v roce 1948 mělo město jen 6685 obyvatel, na počátku 70. let to bylo již zhruba 24 tisíca roku1981to bylo již 37 659 lidí.V 60. letech došlo také k zvětšení plochy města na úkor některých sousedních obcí (např.Štimlje). Od druhé poloviny 80. let až do konce let devadesátých docházelo ve městě ke změnám etnické struktury obyvatelstva. Místní srbská komunita se značně zmenšila ve prospěch albánské většiny.
V roce1999byly v rámcibombardování SRJletectvem NATO některé objekty na území města poničeny. V blízkosti Uroševace byla zřízena také základnaCamp Bondsteel, sloužícíUS Army.
V roce2004došlo při nepokojích v Kosovu k poškození kostela.
Pod město Uroševac spadají ještě do stejnéopštinynásledující sídla:Babljak,Balić,Biba,Burnik,Varoš Selo,Gatnje,Gornje Nerodimlje,Grebno,Grlica,Doganjevo,Donje Nerodimlje,Dramnjak,Zaskok,Zlatare,Jezerce,Jerli Prelez,Jerli Talinovac,Kamena Glava,Kosin,Košare,Laškobare,Manastirce,Mirosavlje,Muhadžer Prelez,Muhadžer Talinovac,Muhovce,Nekodim,Novi Miraš,Papaz,Plešina,Pojatište,Raka,Rahovica,Sazlija,Svrčina,Slivovo,Sojevo,Softović,Srpski Babuš,Stari Miraš,Staro Selo,Stojković,Tankosić,Trn, aCrnilo.
Ve městě a okolí je cca 1500 lidí zaměstnáno americkou společnosti Brown & Root, která se podílela také na výstavbě vojenské základnyCamp Bondsteel. Místní podniky, které byly v době existence Jugoslávie, resp. do roku2008ve státních rukou, byly privatizovány. Na území města Uroševace se nachází cca 10 500 malých a středních firem. Hlavními ekonomickými odvětvími, které zaměstnávají nejvíce osob a mají největší hospodářský význam, jsou zemědělství a stavebnictví.
Kromě dvou zmíněných svatostánků, které tvoří symbol města, se v okolí Uroševace nachází např. archeologické nalezištěVaroš selo, kde byly uskutečněny vykopávky a nalezena přítomnost neolitického osídlení. V okolí města se nachází řada dalších historických objektů, např. pevnostVeliki Petrič.
Samotné město má velmi málo historických budov. Mezi pozoruhodné patří např. knihovna Sadika Tafarshiku nebo budova místního divadla. Divadlo, které nese název poAdrianu Abdullahovibylo zřízeno v roce1943. Známá je také malba na fasáděhotelu Ljuboten, kterou realizoval v 60. letechmakedonskýumělec.
Před rozpadem Jugoslávie aválkou v Kosovuspadalo pod město celkem 7 veřejných knihoven s 60 565 knihami. Hlavní knihovna měla 30 913 knih.
V Uroševaci se nachází policejní stanice.
Město leží na významné dopravní křižovatce tahůPriština-Skopje(severo-jižní, silniční i železniční spojení –Železniční trať Kosovo Polje – Skopje) aGnjilane-Prizren(pouze silniční). Východním směrem obchází Uroševac silniční obchvat.
Ve městě působí několik sportovních klubů:FK Ferizaj,KF Vullnetari i UÇK-sëaKF Vizioni. Místní uzavřená hala byla pojmenována poamerickémprezidentoviBillu Clintonovi.