Indický subkontinent

Indický subkontinentje obrovskýsubkontinentna jihuasijskéhokontinentu, který se rozkládá naindické zemské descea zasahuje doIndického oceánu. Na severu se stýká seurasijskou zemskou deskou. Tato oblast je označována jako subkontinent proto, že místnígeografieageologieje zcela odlišná od zbytku kontinentu. Rozkládá se v oblastisubtropického(vlivmonzunů) atropického pásu. V jižní části subkontinentu meziArabským mořemaBengálským zálivemleží poloostrovPřední Indie.
Indický poloostrov je díky mořím a horám, které ho obklopují, oddělen od okolního světa. Proto zde probíhal poměrně samostatný vývoj. PohoříHimálajchrání tuto zemi před suchými větry zTibetu, a naopak zachycuje větry přenášející deště, které způsobují hojnost srážek. Na jihu se rozkládáDekánská plošina, kde v průběhu historického vývoje vznikla další svérázná kultura, a podél obou pobřeží pakVýchodníaZápadní Ghát. Na severozápadě nalezneme poušťThára na severuIndoganžskou nížinu.
V Himálaji také pramení největší indické řekyGanga,IndusaBrahmaputra. Ganga a Brahmaputra spolu vytvářejí největšídeltuna světě. Indus se vlévá do Arabského moře, Ganga do Bengálského zálivu. To vše dohromady zajišťuje vhodné podmínky pro zemědělství a říční dopravu.
Znalost zemědělství se do Indie dostala zMezopotámie. Indové využívali velkých řek, které při záplavách přinášely úrodné bahno. Pěstovali obilí (hlavně pšenici a ječmen),sezam,bavlnua luštěniny. Chovali koně, ovce a hovězí dobytek. Kráva se stala pro svou užitečnost dokonce posvátnou. V Indii se velmi brzy začal místo rádla používat pluh. Vlákna bavlny byla materiálem pro výrobu látek. Nejdůležitější plodinou jerýže. Dále se pěstuje cukrovátřtina,čaj,bavlna,juta(na výrobu pytlů),kokosová palmaaovoce.
Je známá Indická kuchyně, která používá speciální indické koření.
Vyspělá města se v povodí Indu objevila už ve 3. tisíciletí př. n. l. Byla stavěna podle jednotného plánu. Vždy měla pravoúhlé ulice a dělila se na dvě části – na vyvýšený hrad nebolicitadelua podhradí. Kolem roku 1500 př. n. l. byl vývoj těchto měst násilně přerušen vpádemindoevropskýchárijských kmenů. Ty si podmanily domorodé obyvatelstvo a vytvořili stát v povodí řeky Gangy. Tento stát byl po dlouhou dobu jediným větším státním útvarem na tomto území. Proto mohl do Indie ve 4. stol. př. n. l. proniknoutmakedonskýkrálAlexandr Veliký, nestál mu totiž v cestě žádný silný stát, který by jej mohl zastavit. Jeho vpád však otevřel Indii obchodní cesty na západ. Obchodovalo se hlavně s indickými bavlněnými, vlněnými a lněnými látkami a s drahokamy.
Je zde velká rasová, národnostní a jazyková pestrost. Protože se jedná o bývaloubritskoukolonii, hlavním dorozumívacím jazykem jeangličtina. Je zde zastoupeno mnohojazykových rodin. Nejrozšířenější jazykovou rodinou jsou indoevropské jazyky, konkrétně její větev –indoíránské jazyky. Druhou nejrozšířenější jazykovou rodinou jsoudrávidské jazyky, kterými se mluví převážně na jihu indického subkontinentu. Mezi menší jazykové rodiny patříaustroasijské jazyky,sinotibetské jazyky, několikizolovaných jazyků, např.burušaskí, a andamanské jazyky.
Z rasového hlediska je obyvatelstvo směsicí původních obyvatel, kteří se smísili s mnoha vlnamieuropoidníchnájezdníků ze západu (Persie astřední Asie). Směrem zHimálajeaBarmyna subkontinent zasahuje i mnohomongoloidníchetnických skupin. Co se týčenáboženství, je zde nejrozšířenějšíhinduismus(převládá v Indii) aislám(Pákistán a Bangladéš). Věda zabývající se jazykem, kulturou a historií etnik indického subkontinentu se nazýváindologie.
Na indickém subkontinentu se nachází státy: