Pražský manifest (1944)

Pražský manifest(ruskyПра́жский манифе́ст; Манифест КОНР) byl programový dokument vyhlášený na ustavujícím zasedáníVýboru pro osvobození národů Ruska(KONR, Komitét osvobození národů Ruska) konaném14. listopadu1944v Praze. Ideový základ dokumentu tvořily předrevoluční ruské politické tradice, myšlenky obou revolucí z roku 1917 (únorováiříjnová), některé prvkysocialismuanestalinskéhokomunismu.
Jako první krok k ustaveníVlasovovahnutí byl dopis německému velení z 3. srpna 1942, který podepsal spolu sBojarským. Dokument obsahoval návrh na vytvoření jednotného centra pro formování armády z ruských válečných zajatců z řadRudé armády. Pražský manifest byl také inspirovánSmolenským provolánímz 27. prosince 1942.
Poatentátu na Hitlerapřešlo řízení ruského osvobozeneckého hnutí podSS. Dne 16. září 1944 se Vlasov setkal sReichsführerem SSHeinrichem Himmlerem, kdy bylo dojednáno vytvoření protibolševického centra oficiálně uznaného Německem a jeho ozbrojenými silami. Dokument připravovaliMalyškin,Truchin, Zakutnij a Zajcev. Himmler chtěl Manifest doplnit o body boje proti USA a Velké Británii. Tyto byly přijaty. Další požadovaný bod, boj proti Židům, byl odmítnut. Původní datum vyhlášení bylo plánováno na výročí říjnové revoluce 7. listopadu 1944, ale nakonec byl stanoven 14. listopad 1944. Ohledně místa konání byla vedena debata, zda by manifest neměl být vyhlášen vDabendorfu. Ale z hlediska politické symboliky nebylo vhodné vyhlašovat osvobození ze zajateckého tábora. Vlasov osobně navrhlPrahu, protože chtěl, aby se akce konala na slovanské půdě. Dne 12. listopadu 1944 bylo v Dabendorfu dokončeno znění manifestu. Výzvu kbílé emigraciVlasov přislíbil zpracovat později. Organizaci vyhlášení manifestu v Praze převzala SS.
Jako hlavní cíle Výboru Pražský manifest stanovil:
Manifest vyhlásil následujících 14 zásad (tučnějsou označeny shody seSmolenským provoláním):
Manifest byl vyhlášen 14. listopadu 1944 na zasedání KONR, konaném veŠpanělském sálePražského hradu. Pod Pražským manifestem jsou podepsáni:
Úryvky z projevu generála Vlasova na vyhlášení Manifestu:
Vydání manifestu v Praze bylo oficiálním uznáním KONR jako politické síly a spojenceTřetí říše. To znamenalo silný impuls pro rozvoj ozbrojených sil Výboru –Ruské osvobozenecké armády, která byla dosud v této formě pouze na papíře. Byla vytvořena1. divize ROApod vedenímBuňačenka,2. divize ROApod vedenímZvěrevaa byla připravována 3. divize ROA pod vedenímBojarského. Velké ruské formace, které již existovaly v rámci Wehrmachtu aZbraní SS, změnily svůj politický status. Dále se připojilRuský ochranný sbor, 15. kozácký jezdecký sbor s velitelemKononovema formálně takéKozácký stan.P. N. Krasnovpřipojení kozáků k Vlasovovi odmítal a obvinil Vlasova, že chce Rusko dát do moci Židů. K Vlasovovi se také odmítla přidat1. ruská národní armádapod velenímSmyslovského.
Vlasov byl Hitlerem potvrzen jako vrchní velitel vojsk Výboru. Německo poskytlo KONR půjčku na výzbroj, což lze považovat za jeho uznání jako vlády státu. Při přehlídce vojsk 10. února 1945 v Münsingenu byla vztyčena vedle říšské také ruská bílo-modro-červená vlajka.
Pražský manifest vyvolal velký ohlas mezi bývalými sovětskými občany, kteří byli na území kontrolovanémTřetí říší. Mnoho lidí žádalo o propuštění z táborů, přijetí do osvobozenecké armády a stěžovalo si na nelidské zacházení ze strany německých úřadů.
Císařské Japonskoústy svého velvyslance Hiroši Ošimiho vyjádřilo nespokojenost s povolením činnosti KONR, neboť se snažilo držet seSSSRneutrální vztah a nemělo zájem na výměně stalinského režimu.
Dne 18. listopadu 1944 po vyhlášení Pražského manifestu vzniklo Shromáždění národů zotročených Ruskem, které zahrnovalo představitele národů žijících na území SSSR. Jednalo se o Kavkazany, národnosti Krymu, Turkestánu, Ukrajiny,Běloruskaa další. K tomu se Vlasov vyjádřil v rozhovoru pro německé novinyVölkischer Beobachternásledně:
Pražský manifest měl vlasovskému hnutí sloužit jako základ pro jednání sezápadními spojencis ohledem na nevyhnutelnou porážku Německa. Dne 19. dubna 1945 bylo rozhodnuto o navázání kontaktu s americkým velením. Američané zástupce KONR nepřijali a v některých případech jeinternovaliv souladu se závěryJaltské konference.
V prvních poválečných letech se Antikomunistické centrum pro osvobozenecké hnutí národů Ruska snažilo sjednotit emigraci „druhé vlny“. Deklarace jím přijatá z 22. srpna 1948 prohlašovala organizaci za nadstranické politické centrum osvobozeneckého hnutí, které zakládá veškerou svou činnost na 14 bodech Manifestu z roku 1944. Organizace se považovala za ideového dědice vlasovského období osvobozeneckého hnutí a přímého nástupce KONR. Jeho význam byl však minimální.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuПражский манифест (КОНР)na ruské Wikipedii.