M3 Stuart

M3 Stuartbylamerickýlehkýtank, používaný během2. světové válkyamerickou, britskou a dalšími spojeneckými armádami.
Po vypuknutí2. světové válkyzačala vUSArozsáhlá modernizace armády. Počátkem roku1940bylo rozhodnuto o výrobě nového typu, který by se odvíjel od tankuM2. Měl mít novou věž, zesílený pancíř a lépe odpružený podvozek. Vývoj trval krátce, již v červenci téhož roku byl tento nový tank přijat do služby pod označením M3.
Nýtovaná korba tanku M3 vycházela z předchozího typu M2A4, byla však o několik centimetrů delší a užší. Jejípancéřováníbylo zesíleno až na 44 mm, což však znamenalo zvýšení hmotnosti oproti předchozímu typu. Na přední části korby se nacházela nýtovaná oválná věž s mírně zkosenou přední částí, pozdější modely měly věž svařovanou. Věž byla vybavena novým systémem zpětného nárazu, jehož konstrukce již nezasahovala před čelní kryt věže, což bylo pro typ M2A4 velmi specifické. Osazena bylakanónemM5 ráže 37 mm a s ním spřaženýmkulometemM1919A4. Zbývající výzbroj tanku pak zahrnovala stejný typ kulometu. Jeden byl na zadní straně věže na protiletadlové lafetě, další byl v kulovité lafetě v přední části korby. Změnou v konstrukci prošel i podvozek. Úpravami v odpružení kol bylo docíleno větší styčné plochy podvozku, takže se stroj v terénu dobře pohyboval. Na mnoha vozidlech, především vAfrice, pak bylo zavěšení kol chráněno pancéřovými kryty. Tank byl poháněn benzinovým motorem Continental W-670-9A o výkonu 250 koňských sil. Na silnici pak stroj dosahoval maximální rychlosti 58 km/h s dojezdem kolem 120 km. Mohl být vybaven i dvojicí 95litrových přídavných nádrží, čímž se dojezd zvyšoval.
Tank M3 se začal sériově vyrábět teprve v březnu1941a k prvnímu bojovému nasazení došlo v listopadu téhož roku v britské armádě, kam byl dodáván v rámci programu „Lend-Lease“ („Půjčka a pronájem“). Vozidlo použito v bojích o přístavní městoTobrúk. Britští vojáci však nebyli z tohoto tanku moc nadšeni. Kritizován byl především 37mmkanón, který se proti nepřátelským cílům jevil jako příliš slabý. Na druhou stranu posádky chválily rychlost a spolehlivost, a díky tomu si tank v britské armádě vysloužil neoficiální přezdívku „Honey“ („Drahoušek“). Od léta roku 1942, kdy dostávala britská armáda nové americké střední tanky, byly Stuarty postupně stahovány z předních bojových linií a začaly být používány především jako průzkumná vozidla.
První bojové nasazení v armáděSpojených států americkýchproběhlo v bojích oFilipíny, začátkem roku1942.Japoncipak ukořistěné tanky používali pod označenímM3 Stuart Typ 0. Koncem roku 1942 se americká armáda vylodila v severní Africe, kde lehké tanky M3 tvořily velkou část jejich obrněných sil. Po drtivéporážce v Kasserinském průsmyku, kdy M3 čelily německým tankůmPzKpfw IVa těžkýmTigerům, rozpustila americká armáda své obrněné prapory lehkých tanků a dále je používala pouze k průzkumným účelům.
Dalším odběratelem tanků M3 byl v rámci programu Lend-LeaseSovětský svaz. Ani představiteléRudé armádynebyli z tohoto stroje nijak nadšeni kvůli slabé výzbroji a pancéřování. U sovětských tankistů nebyl Stuart oblíben kvůli benzínovému pohonu, který byl více náchylný ke vznícení. V letech 1942–1943 bylo doSSSRdodáno 1665 tanků M3A1, které tam sloužily do roku1944.
Vbojích v Itáliia v západníEvropěpotkal tanky M3 stejný osud, jako jinde. Byla jim přisouzena vedlejší role zejména při průzkumu, protože byl na jakýkoliv německý tank slabý. KroměUSA, Velké Británie a SSSR měla během války ve své výzbroji Stuarty takéFrancie,Čína, zeměCommonwealthu, používaly je partyzánské jednotky vJugoslávii. Po druhé světové válce bylo množství tanků M3 Stuart prodáno do různých zemí. V některých jihoamerických státech byly Stuarty série M3 ve službě ještě v 80. a 90. letech.
Celkem bylo od roku 1941 vyrobeno 13 859 kusů stroje M3 a všech jeho variant, což z této série dělá nejpočetnější lehký tank druhé světové války.