Vnitřní Mongolsko

Autonomní oblast Vnitřní Mongolsko(mongolsky,Өвөр Монголын Өөртөө Засах Орон,Övör Mongolyn Öörtöö Zasach Oron,čínsky内蒙古自治区pchin-jinNèi Mongol Zìzhìqū, Nèi Měnggǔ Zìzhìqū,český přepisNej-meng-ku c'-č'-čchü)jeautonomní oblast na úrovni provinciena severuČínské lidové republiky.
Byť je Vnitřní Mongolsko stejně jako Tibet autonomní oblast, oficiálním jazykem je zde vedle čínštiny mongolšina a mongolská menšina zde dosahuje až 20 %, snahy o odtrhnutí či připojení k Mongolsku jsou zde minimální.
Včínštině,ruštině,angličtiněi dalších jazycích je území známé jako „Vnitřní Mongolsko“, kdy název vnitřní/vnější je odvozen zmandžuskéhodorgi/tulergi.Název Vnitřní Mongolsko vznikl z popudu vládyČínské republikyk odlišení od Vnějšího Mongolska, které dnes tvoří samostatný státMongolskoa republikuTuvav dnešnímRusku.
Vmongolštiněje region známý jakoöbür mongγol, kdeöbör/öbürznamená „jižní“. Proto se můžeme v literatuře setkat i s názvemJižní Mongolsko.
Vnitřní Mongolsko sousedí od východu na západ s provinciemiChej-lung-ťiang,Ťi-lin,Liao-ning,Che-pej,Šan-si,Šen-si, autonomní oblastíNing-siaa provinciíKan-su. Dále má oblast na severovýchodě společnou hranici sČitskou oblastíRuskaa šestiajmagystátuMongolsko(od východu na západVýchodní,Süchbátarský,Východogobijský,Jihogobijský,BajanchongorskýaGobialtajský).
Několikajmagůse v průběhu posledních desetiletí reorganizovalo vměstské prefektury.
Po celou dobu existence byla centrální a západní část Vnitřního Mongolska pod nadvládou buď Číňanů, kteří se zde chtěli věnovat převážně zemědělství, nebo mongolských nájezdníků, kteří pronikali do oblasti ze severu. Východní část Vnitřního Mongolska byla pod silným vlivemMandžuska, což ji ochránilo před nepřetržitými boji mezi Mongoly a Číňany.
Vobdobí Válčících státůse chopil moci králWu Ling(340–295 př. n. l.) a začal s expanzivní politikou na území Vnitřního Mongolska. Wu Lingova armáda porazila místní mongolské kmeny a na jeho příkaz začali trestanci a zajatci budovat obranné zdi proti nájezdům mongolských nájezdníků ze severu. Následně ji císařČchin Š'-chuang-ti, zakladateldynastie Čchinpropojil s ostatními už stojícími zdmi a vytvořil tak dnes známouVelkou čínskou zeď. Další historie oblasti se vyznačuje neustálými střety mezi mongolskými nájezdníky a armádou jednotlivých čínských dynastií, kdy úspěchů dosahovaly střídavě obě strany.
V roce1206sjednotilČingischánmongolské kmeny a vytvořilMongolskou říši, která při největším rozmachu zabírala 22 % celé světové souše. Oblast Mongolska byla prvním místem, která se dostala pod jeho vládu. Po rozpadu Mongolské říše se v roce1368dostala k mocidynastie Ming. Za její vlády byla přebudovánaVelká čínská zeď, která zhruba určila jižní hranici Vnitřního Mongolska. Od poloviny 15. století do oblasti opět začínají pronikat mongolské kmeny, které ovládaly Vnitřní Mongolsko do roku1635.
Moc nad územím přešla od roku1636na poslední čínskou dynastiiČching. Od tohoto roku se Vnitřní Mongolsko stalo součástí Čínského císařství až do jeho zrušení v roce1912. V devatenáctém století začalo masivní osidlováníMandžuska, Vnitřního a Vnějšího Mongolska Číňany. Účelem bylo zvýšení čínské populace na území, na které si začalo dělat nárok Rusko. Byla vybudována železnice, která ještě zvýšila proud osadníků mířících do oblasti.
1. ledna1912byla v Nankingu slavnostně vyhlášenaČínská republika. Jejím prvním prezidentem se stalSunjatsenz hnutíKuomintang. Vnější i Vnitřní Mongolsko využilo této situace a vyhlásilo na Čínské republice nezávislost.Ale pouzeVnější Mongolskosi ji dokázalo s vydatnou pomocí Ruska udržet.Vnitřní Mongolsko bylo obsazeno čínskou armádou. V roce1919čínská armáda zaútočila na zbytek dosud nezávislého Mongolska a zabrala je. Obnovení nezávislosti došlo až roku1921, kdy přišlo na pomoc Mongolsku sovětské Rusko.Celá oblast Mongolska byla od té dobyrozdělena na vnější část, kde vznikla roku1924komunistická Mongolská lidová republika pod vlivemSSSRa vnitřní část, která zůstala pod vládou Číny.
Nestabilní Čínská republika oslabovaná občanskou válkou mezi komunisty a Kuomintangem se v roce1931stala terčemJaponska, které zabraloMandžusko. Japonci na jeho území vytvořili loutkový stát Mančukuo. Mančukuo spravovalo i oblasti Vnitřního Mongolska, a to do roku1945. Velká část Vnitřního Mongolska se pak následně roku1937stala nezávislým státemMengkukuo. Vůdcem tohoto japonského loutkového státu se stal mongolský princDemčigdonrov. Existenci Mengkukua ukončila v roce 1945sovětská invazedo Mandžuska.
Po válce v roce1947byla vytvořena na území Vnitřního MongolskaAutonomní mongolská oblast. Po vítězstvíkomunistůna pevninské Číně a založeníČínské lidové republikyv roce1949byly k území Vnitřního Mongolska připojeny některé oblasti na západě a postupem doby se přidávaly další oblasti s mongolským osídlením. Vznikl tak nynější protáhlý tvar této autonomní oblasti táhnoucí se skoro po celé délce hranic s nezávislým Mongolskem. První hlavou místní vlády se stal komunistaUlanhu.
BěhemKulturní revolucebyla místní vláda odstraněna a obyvatelstvo bylo zasaženo vlnou represí. Velká část území Vnitřního Mongolska byla připojena k okolním provinciím. Autonomní oblast byla opět obnovena v roce1979.
Většinu z 23 miliónů obyvatel tvoříChanové(většinové etnikum v Číně), kteří začali do oblasti proudit v průběhu 18. století a jejich příchod se nezastavil ani ve 20. století. Chanové žijí většinou ve střední a východní části oblasti. Druhou nejpočetnější skupinu obyvatel, kolem 17 %, tvoříMongolové. Během násilnékolektivizacev průběhu Maoistické éry musely mongolské kmeny upustit od svého kočovného života a usadit se ve stálých sídlech. Tento akt výrazně narušil jejich kulturu a zcela změnil jejich způsob života.
Náboženské složení v Vnitřním Mongolsku je velice různorodé. Každé jednotlivé etnikum má své vlastní vyznání. Kbuddhismuse hlásí jak Chanové, tak Mongolové. Existují však i mongolské kmeny, které vyznávajíkřesťanství,islámčišamanismus. MenšinaChuejůse hlásí k islámu a Daurové jsou naopak z většiny příznivci šamanismu.
Podle ústavy Čínské lidové republiky mají autonomní oblasti určitou vlastní suverenitu jak hospodářskou, tak se svojí vlastní vládou. Teoreticky to znamená, že by místní vláda měla být nezávislá na vládě vPekingua rozhodovat o směřování Vnitřního Mongolska v rámci Číny sama. V praxi ale premiér, který musí být podle zákonů z dané národnostní menšiny (v případě Vnitřního Mongolska etnický Mongol) musí být zcela pod vlivem tajemníkakomunistické stranypro danou oblast, který je vždy z jiné části Číny a většinouChan.
Co se týčeekonomickénezávislosti, tak Vnitřní Mongolsko je příkladem zvýšené snahy Číňanů federalizovat svůj stát. Vnitřní Mongolsko je mnohem více nezávislé na vládě v Pekingu a tvoří svůj vlastní ekonomický plán.
Tato oblast je celosvětově známá zejména pro objevy velmi dobře zachovaných fosilií druhohorníchdinosaurů, které jsou zde objevovány v sedimentech geologických souvrství Iren Dabasu a mnoha dalších.