Ibišek

Ibišek(Hibiscus) je rodvyšších dvouděložných rostlinz čeledislézovité(Malvaceae). Jsou to dřeviny i byliny s nápadnými květy, rozšířené v tropech a subtropech celého světa. Některé druhy jsou využívány jako okrasné rostliny, dále jako potravina –ibišek syrský,ibišek súdánský(karkade),ibiškovec jedlý(okra), v textilním průmyslu (ibišek konopný) či truhlářství.
Ibišky jsou stálezelené nebo opadavékeře, polokeře,stromyibylinyse střídavými jednoduchými listy.Listyjsou celistvé nebo dlanitě laločnaté, s dlanitoužilnatinousestávající ze tří nebo více hlavních žilek.Květyjsou pravidelné, oboupohlavné, pětičetné, nejčastěji jednotlivé úžlabní, řidčeji v několikakvětém vrcholovémhroznu.Kalichje zvonkovitý nebo miskovitý, vytrvalý, s pěti cípy nebo zuby. Na bázi kalicha je většinou vyvinutkalíšeks pěti až mnoha cípy, jen zřídka chybí.Korunaje obvykle velká a nápadná, různě zbarvená (zpravidla v odstínech od čistě bílé po temně růžovou, oranžovou a červenou), často s tmavším středem. Květy jsou krátkověké, většinou vydrží jediný den a posléze koruna opadává.Tyčinkyjsou srostlé v trubičku a spojeny na bázi s korunními lístky.Semeníkobsahuje 5 nebo 10 komůrek vlivem vzniku falešných přehrádek. V každémplodolistujsou tři až mnoho vajíček. Plodem je mnohasemennátobolka.
Rod ibišek zahrnuje více než 200 druhů a je rozšířen v tropech a subtropech, ale lze ho najít po celém světě.V květeně ČR je zastoupen druhemibišek trojdílný(Hibiscus trionum), který vzácně a přechodně zasahuje zejména jako polní plevel na jižní Moravu.Mimo tento druh jsou v jižní Evropě původní ještě 2 druhy:ibišek bahenní(Hibiscus moscheutos, syn.H. palustris) aHibiscus roseus.Ibišek lípovitý(Hibiscus tiliaceus) je rozměrný keř až strom z pobřežíTichéhoaIndického oceánu, rostoucí dnes jako zdomácnělý na tropických pobřežích celého světa.
Rodproskurník(Abelmoschus) se odlišuje zejménakalichemopadavým spolu s korunou a čnělkami v horní části k sobě přitisklými. Ibišek má kalich vytrvalý a čnělky v horní části rozestálé. Oproti rodumračňákmá ibišek v převážné většině případů vyvinutkalíšek.
Ibišek syrskýje v našich podmínkách na příhodných teplých stanovištích mrazuvzdorný a je pěstován v množství barevných kultivarů. Jako letnička je občas pěstován jednoletý druhibišek trojdílný(Hibiscus trionum).
Jako pokojová rostlina je nejčastěji pěstovánibišek čínský(Hibiscus rosa-sinensis). Barevných odrůd bylo vyšlechtěno velké množství a existují i plnokvěté kultivary. Méně často se pěstuje iibišek dřípený(H. schizopetalus) s ozdobně rozdřípenými korunními lístky.Pro moderní suché byty je vhodnějšíibišek dřípený, který na rozdíl od běžného ibišku čínského dobře snáší suchý vzduch a nevyžaduje pro kvetení chladné období vegetačního klidu. V tropických zemích je pěstována celá řada dalších druhů, např. bělokvětýHibiscus arnottianus, žlutokvěté druhyHibiscus brackenridgei,Ibišek lípovitý(Hibiscus tiliaceus) aHibiscus calyphyllus, červenokvětýHibiscus coccineus, růžovokvětýHibiscus indicusa různobarevné kultivaryibišku bahenního(Hibiscus moscheutos).
Dužnaté červené kalichyibišku súdánského(Hibiscus sabdariffa) mají kyselou chuť a jsou používány jako pochutina, potravina i léčivo. Druh pochází z Afriky a je pěstován v tropech po celém světě.Připravují se z něho studené nebo teplé nápoje (karkade, Agua de Jamaica) nebosirupy, které obsahují velké množství minerálů a vitamínů, včetněvitamínu C. Čaj z ibišku má antioxidační, dezinfekční a protizánětlivé účinky, snižuje pocení, zamezuje ukládání tuku v tepnách, pomáhá redukovat nadváhu či stimuluje paměť.
Do rodu ibišek byl dříve řazen iibiškovec jedlý(Abelmoschus esculentus), známý jako okra a pěstovaný pro jedlé plody.
Ze stonků indickéhoibišku konopného(Hibiscus cannabinus) jsou získávána vlákna podobnájutě. Obdobné vlákno poskytují i jiné druhy, zejménaHibiscus sabdariffavar.altissima. Některé druhy, zejména karibskýHibiscus elatus, poskytují kvalitní a žádanédřevo.
Ibišek vyžaduje slunné stanoviště, mladé rostliny by se ale neměly vystavovat přímému slunci. Obvykle je pro něj také vhodná vyšší vlhkost vzduchu a pravidelná zálivka.
U pokojových rostlin je lépe rostlinu v zimních měsících umístit na chladnější, ale přesto slunné místo, a omezit zálivku. Některé druhy ibišku jsou natolik odolné, že rostliny bez problémů přezimují venku, i když mladší keře vyžadují ochranu před mrazem.
Ibišky se množí ze semen (odolnější, ale méně kvete) a nebo zakořeněním seříznuté (dřevnaté) větvičky ve vodě. Jako zemina je vhodná hlinitá půda, pro mladší rostliny s trochou rašeliny.
Nejčastějšími škůdci jsousviluškyamšice.
Kultivary je nutno množit vegetativně.