Far Ultraviolet Spectroscopy Explorer

Far Ultraviolet Spectroscopic ExplorerneboliFUSEbyl vesmírný teleskop provozovanýUniverzitou Johna Hopkinseve spolupráci s agenturouNASA. Byl určen ke snímkování v oblasti vzdáleného ultrafialového záření (90,5-119,5 nm), kterou nelze sledovat ze Země kvůli absorpci UV záření atmosférou. Hlavním úkolem družice je studium chemického složení (především koncentrace deuteria) a jeho historického vývoje u blízkých i velmi vzdálených vesmírných objektů, zejména mezihvězdných plynných oblaků, horkých hvězd, pozůstatků supernov, aktivních jader galaxií, kvazarů i objektů ve sluneční soustavě. Start se konal24. června1999namysu Canaveral. Teleskop byl umístěn na kruhové dráze ve výšce přibližně 760 km a se sklonem 25°. Původně měla mise trvat tři roky, ale teleskop nakonec vydržel osm let a to i přes problémy se stabilizačním systémem. Ukončení provozu bylo oznámeno v září 2007.
FUSE je tříose stabilizovaná družice tvaru dvou spojených čtyřbokých hranolů o celkové délce na dráze přibližně 7,6 m je vybavena dvěma panelyslunečních bateriídodávajícími 520Welektrické energie. Jediným vědeckým přístrojem jevysokorozlišující mřížkový spektrometr, který tvoří:
Teleskop postavila a provozovalaJohns Hopkins UniversityproNASAHeadquarters v rámci programu "Origins". Na vývoji a stavbě družice se podílely téžUniversity of California,University of Colorado,Kanadská kosmická agentura(CSA) aCentre National d'Etudes Spatiales(CNES). Služební část zhotovila firmaOrbital Sciences Corporation.
Teleskop byl dopraven na oběžnou dráhu pomocí raketyDelta II24. června1999. První tři a půl roku činnosti byly označeny jako primární mise. Během této fáze byl pozorovací čas teleskopu rozdělen mezi vědecký tým FUSE a vědecké týmy organizací, které byly vybrány agenturou NASA k účasti na projektu.
1. dubna2003přešel projekt do fáze prodloužené mise, která trvala až do ukončení v polovině roku 2007. Během prodloužené mise byl program plně financován NASA a teleskop byl přístupný široké astronomické komunitě. V rámci snížení provozních nákladů bylo rozhodnuto omezit obsluhu pozemního řídícího střediska. V primární fázi byla obsluha v řídícím středisku přítomna 24 hodin denně, ale během prodloužené mise to bylo jen 16 hodin denně a jen v pracovní dny. Mnoho procedur tak muselo být automatizováno. Během aktivního života bylo odvysíláno přes 65 milionů sekund vědeckých dat, přičemž 29 milionů připadalo na primární misi.
Příkazy byly teleskopu předávány prostřednictvím hlavní pozemní antény nacházející se vUniversity of Puerto RicovMayagüezvPortoriku. Teleskop obíhal kruhovou oběžnou dráhu sapogeempřibližně 770 km adobou oběhukolem 100 minut a sklonem dráhy 25°. Kontakt s pozemním střediskem tak byl možný pouze po dobu 10 minut během šesti až sedmi oběhů a poté nebylo možné spojení navázat dalších sedm až osm oběhů. Většinu doby tedy nebylo možno přímé řízení a příkazy tak musely být nahrány během „komunikačního okna“ a teleskop pak sám prováděl zaměření sledovaných objektů, vystředění objektů v zorném poli, seřizování spektrografu a další činnosti. Nashromážděná data byla uchovávána v digitální podobě poté odesílána pozemní stanici.
Teleskop byl aktivní přes osm let, ale analýza jím nashromážděných dat bude trvat další roky. Mezi nejvýznamnější objevy teleskopu FUSE patří:
Tento text nebo jeho část byla převzata z článku- 1999-035A- FUSE(verze  2009-04-03 19:42:26 UT) uveřejněného na stránkáchSPACE 40, jehož autorem je Antonín Vítek
 (licenceGFDLaCC-BY-SA 3.0,povolení autora).