Opernhaus am Salvatorplatz

Opernhaus am Salvatorplatz(Opernídům na Salvátorském náměstí) bylo divadlo postavené za vlády bavorského vévodyFerdinanda MariivMnichově. Bylo otevřeno roku 1657 a sloužilo jakodvorní opera. Byla to první trvaláoperní scénana území dnešníhoNěmecka. Hrálo se v něm do roku 1799 a v roce 1802 bylo zbořeno. Nacházelo se na náměstí Salvatorplatz v dnešní mnichovské čtvrtiAltstadt(Staré město).
Na počátku17. stoletíse začala vEvropěvytvářet operní kultura, zejména vItálii, která vyústila ve výstavbu trvalých operních scén. První z nich byla otevřena jakoTeatro San Cassianov roce 1637 vBenátkách. Také v Německu se na různých knížecích dvorech vyvíjela operní kultura. První, avšak již ztracená německá operaDafneodHeinricha Schützebyla vytvořena v roce 1627; její premiéra se konala vsaskémměstěTorgau. Se sňatkem vévodyFerdinanda MariisHenriette Adelheid von Savoyv roce 1652 dorazila s nevěstou k bavorskémudvoruiitalskáoperní kultura. Již před touto svatbou v Mnichově působil dvorní orchestr s většinou italských hudebníků arepertoárbyl převážně italský. Řídil jejGiovanni Giacomo Porro, který byl povolán v roce 1635 zVídnědo Mnichova jako dvornídirigent. Od roku 1637 jsou také zaznamenána operní představení vHerkulově sálemnichovskérezidence(je užíván pro koncerty dodnes) a na hradechSchleißheimaNymphenburg.
Na podnět kněžny Henrietty Adelheid Savojské vznikl za necelé čtyři roky první operní dům v Mnichově na Salvátorském náměstí. V roce 1651 nebo 1654 byla stará sýpka („Haberkasten"), mezi dnešní Prannerstrasse a Salvatorstrasse, přestavěna na operní scénu. Byla to první samostatně stojící operní scéna v Německu. Plány provedl benátský divadelní architektFrancesco Santurini(1627–1682). Na výstavbě se podílel mnichovský architektMarx Schinnagl.
Působení obdivované nevěsty zeSavojskabylo proBavorskozačátkem dodnes brilantní historie opery v Mnichově. Kromě šlechticů ve svém doprovodu a početného služebnictva přizvala Henriette Adelaide ze své italské vlasti do trochu staromódního dvora bavorskýchWittelsbachůtaké skladatele, hudebníky, zpěváky a básníky. Operní dům na Salvátorském náměstí byl slavnostně otevřen při karnevalu 16. ledna 1657 operouOronteskladateleJohanna Caspara von Kerlla velkolepou baletní inscenací, kterou choreografovalGiovanni Battista Maccioni.Dirigentem (od 20. září 1656) byl sám skladatel Johann Caspar von Kerll.V opeřeOrontezpívali všechny ženské rolekastráti. Roli Dorisbe zpíval Bartolomeo Sorlisio a roli Romilda Giovanni Antonio Cavagna. Kromě této opery složil Kerll nejméně čtyři další z celkového počtu asi 25 oper, které se hrály do jeho odstoupení v roce 1674. Všechny se však ztratily a částečně existují pouzelibreta. Kerll sloužil do konce roku 1673 jako dirigent, posléze odešel z dvorní služby kvůli neshodám sItaly, kteří rovněž působili u bavorskéhokurfiřtskéhodvora. Jeho nástupcem byl od 15. dubna 1674Ercole Bernabei. Od roku 1687 byl dvorním dirigentemGiuseppe Antonio Bernabei, syn Ercole Bernabeie. Od roku 1715 zastávalPietro Torrifunkci dirigenta a hudebního vedoucíhokomorní hudbyna kurfiřtském dvoře a byl tedy zástupcem Barnabeie. Na objednávku kurfiřta pak vznikla každým rokem jedna opera a řada dalších kompozic. U příležitosti svatebních oslav následníka trůnuKarla Albrechtas císařovou dcerouMarií Amálií Habsburskoudostal Torri pověření složit operuAdelaide, která měla premiéru 18. října 1722. KurfiřtMax Emanuelzemřel v roce 1726 a Karl Albrecht ho následoval na trůnu bavorských Wittelsbachů. Pro tuto příležitost Torri složilalegorickouserenáduLa Bavierajako hudební poctu novému vládci. V tomto díle se oslavuje bavorský nárok na císařský trůn a také se představuje sebevědomí dynastie Witelsbachů. Při svém pobytu v Mnichově roku 1728 zpíval slavný kastrátFarinellisólový part v opeřeNicomede. Hostoval zde znovu v roce 1729 společně sFaustinou Bordonipři uvedení operyEdippo. Když Giuseppe Antonio Bernabei v roce 1732 zemřel, dostal Torri oficiálně místo bavorského dvorního dirigenta.
Dne 12. října 1753 byl operouCatone in Utica, jejímž skladatelem bylGiovanni Battista Ferrandinia libretistouPietro Metastasio, otevřen nový operní dům v mnichovské rezidenci (dnešníCuvilliés-Theater), ve kterém se hrály opery pro karnevalovou sezónu. Operní dům na Salvátorském náměstí se pak stal scénou prooperety,baleta později činohru.Přesto se v něm dne 13. ledna 1775 uváděla premiéra operyLa finta giardinieraodWolfganga Amadea Mozarta, a to za přítomnosti kurfiřtaMaxmiliána III. Josefa.
V následujících letech budova a jevištní technika stále chátraly. To vyústilo v roce 1799 ve skutečnost, že se v ní přestalo hrát, a v roce 1802 byl tento operní dům zbourán.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuOpernhaus am Salvatorplatzna německé Wikipedii.