Arne Lygre

Arne Lygre(*6. února1968,Bergen), celým jménem Arne Ingolv Sunde Lygre, je současnýnorskýprozaikadramatik, mezi lety 2014–2016 byl také kmenovým dramatikem v Národním divadle v Oslu.
Debutoval v roce 1996 hrouMáma a já a muži. Ve svých hrách se zabývá především mezilidskými vztahy, ženskouemancipací, vývojem lidské společnosti, odcizením jedince a konstruováním osobní identity. Autor specifickým způsobem pracuje s časem, první dvě hry jsou založeny na časových skocích, které mohou trvat několik minut i několik let. HraMáma a já a mužise odehrává v průběhu šedesáti let, hraNáhle věčnícelých tisíc let. Jeho texty sestávají z reálnýchdialogůpostav a navíc z jejich vnitřníchmonologů, které jsou někdy uspořádány dialogicky. V Lygreho raných hrách jsou postavy příbuzní a v souvislosti s jejich rozpětím přes několik generací jsou někdy připodobňovány kságám.
DramaMuž bez záměruo touze po penězích, manipulaci a identitě, vyšlo knižně v roce 2005 a ve stejném roce mělo i premiéru v Torshovteatret scéně Národního divadla v Oslu. Hra byla následně uvedena v roce 2007 v Paříži, kde byla dobře přijata.
Jeho románovým debutem byla v roce 2006 knihaPoslední tvář, jež je intenzivním příběhem o dvou osamělých lidech. Další román vyšel v roce 2009 pod názvemMůj mrtvý muža pojednává o lásce dvou gayů.
Řada Lygreho her měla světovou premiéru mimo autorovo rodné Norsko. Zatímco hryNech mě být(2016) aBlízko mě(2019) měly premiéru v Národním divadle v Oslu, dramaDny dolemělo v roce 2009 světovou premiéru v dánském Odense a dramaZtrácím sebylo poprvé uvedeno v Théâtre National de la Colline v Paříži v roce 2011, přičemž norská premiéra následovala až v roce 2012. V Stadsteatern ve Stockholmu byla uvedena ve světové premiéře hraNic za měv roce 2014, tatáž hra byla ve stejném roce uvedena ještě v Théâtre National de la Colline v Paříži a v Det Norske Teater v Oslu.
HraNic ze měpojednává o vztahu dvou lidí, kteří spolu v prázdném bytě zkouší začít nový život oproštěný od minulosti, jež se ale stále častěji a bolestněji připomíná. Autor důsledně dekonstruuje dramatickou situaci, scénické poznámky jsou nijak neoddělenou součástídialogu, postavy nejednají, ale říkají, co řekla nebo udělala druhá postava. Identitu člověka chápe Lygre jako tekutou proměnnou, realizující se v představách, které o sobě postavy navzájem mají.
V roce 2020 vyšla trilogie pod názvemVzpomínková trilogie, s ilustracemi Sverra Bjertnæse. Jedná se o tři jednoaktovky, jichž hlavním tématem je ztráta.Další hraČas na radost, jež měla světovou premiéru v roce 2022 v Det Norske Teatret v Oslu, pojednává o tom, kým jsme pro sebe navzájem a jak vnímáme naše okolí, tematizují se zde mimo jiné i rodinné a milostné vztahy. Lygre svým neobvyklým stylem psaní analyzuje banalitu života postav a odhaluje intenzitu lidských strachů a vášní: lásky, touhy, nenávisti, osamělosti, opuštění, svobody, setrvání a odchodů.
Dramatikova hraNa našem místě(v anglickém překladu vytvořeném samotným autorem pod názvemIn our place) tématizuje nahraditelnost, strach ze samoty a identitu, která není vázaná na jedno individuum. Hovoří také o lidské potřebě péče. Snaží se o multiperspektivní pohled na lidskou bytost. Prostřednictvím jazyka dramatu cestují postavy mezi časem a prostorem, dochází k brutální kompresi časoprostoru.
Lygreho hry byly přeloženy do do více než 15 jazyků, například dofrancouzštiny,angličtiny,němčiny,dánštiny,estonštiny,slovenštinyačeštiny.Hrají se téměř po celém světě, v Británii, Itálii, Belgii, Srbsku, Litvě, Maďarsku, České republice, Švédsku, Dánsku, Estonsku, Švýcarsku, Portugalsku, Německu, Francii i Brazílii.
Zkrácená verze Lygreho hryMáma a já a mužizvítězila v roce 1996 na Festivalu dramatiky vOslu. Za svoji sbírkupovídekTid inne(Nadešel čas) obdržel v roce 2004 literární cenuBrageprisen.V roce 2013 získal norskou Ibsenovu cenu za hruZtrácím se.Mezi další jeho ocenění patří také cenaHeddaprisenza nejlepší scénář za hruNech mě být, kterou získal v roce 2017. Společně s uměleckým týmem a souborem Det Norske Teatret obdržel Cenu divadelních kritiků za dramaČas na radostz roku 2022.
Náhle věční, (Brått evig, 1999), Svět a divadlo, Praha 2003, překlad Karolína Stehlíková, ISSN 0862-7258
Nic ze mě, (Ingenting av meg, 2013), rukopis Aura-pont, 2015, překlad Karolína Stehlíková