Skořápka

Skořápkajevápenitýobalptačíhovejce.
Barva skořápky je zpravidla přizpůsobena prostředí tak, aby byla vejce pokud možno maskována před predátory. Bílá vejce proto najdeme u těch ptačích druhů, které žijí (nebo jejichž předkové žili) v dutinách stromů, norách apod. - např.datli,vlhy,papoušci. Jinak nabývají rozličných barev, někdy i se vzorem - skvrny, čárky, aj. Například vejce jihoamerickýchtinammají zvláštní zrcadlový lesk.
Síla skořápky do značné míry souvisí s celkovou velikostí vejce. Jde o to, aby skořápka byla dostatečně silná a unesla ptáka, který na ní sedí, ale zároveň dost tenká na to, aby se líhnoucí ptáče dokázalo z vejce proklovat. Nejtlustší skořápku má proto pštrosí vejce (2 mm), nejtenčí kolibřík 0,04 mm). Některé chemické látky, napříkladDDT, způsobují, že se snesené vejce má ztenčenou skořápku, v důsledku čehož hnízdící pták vejce poškodí. Tento problém se objevoval například u některýchdravců. Skořápka je pro zárodek důležitý zdrojvápníkupro tvorbu kostí, takže v průběhu vývoje zárodku se skořápka postupně ztenčuje, což usnadňuje líhnutí.
Bez ohledu na tloušťku je skořápka pórovitá, což zárodku umožňuje dýchat. Jako zásoba vzduchu funguje i vzduchová komůrka, umístěná na tupém konci vejce. Její objem se spolu s vývojem zárodku zvětšuje.
Základními strukturálními součástmi skořápky jsoupodskořápečné blány,vlastní skořápkaakutikula. Uváděné informace se týkají převážně slepičíchvajec, o kterých existuje nejvíce informací.
Vaječné podskořápečné blányobalují a chrání celý vaječný obsah. Rozlišuje se (1) vnitřní, bílková blána, která přiléhá kbílkua (2) vnější, podskořápečná blána přiléhající ke skořápce. Každá z blan je tvořenamucinózníakeratinovouvrstvičkou. Průměrná tloušťka vnitřní blány je 20–22 µm, vnější blány 50 µm; celkem asi 70 µm. Po snesení vejce se vlivem nižší teploty vnějšího prostředí vaječný obsah ochlazením smrští a blány se od sebe oddělí. Tím vznikne převážně na tupém konci vejce prostor (vzduchová komůrka, bublina) o průměrné výšce 1–2 mm a šířce 13–15 mm. Velikost vzduchové komůrky závisí na propustnosti skořápky, teplotě a vlhkosti vnějšího prostředí a době, která uplynula od snesení vejce (indikuje stáří vejce).
Vlastní skořápka představuje pevný ochranný obal vaječného obsahu, který mimo jiné určuje tvar vejce.
Na skořápce se rozlišují dvě vrstvy – (1) vnitřní, mamilární vrstva o průměrné síle 0,11 mm, představující asi 1/3 z celkové tloušťky skořápky, a (2) vnější, spongiózní, houbovitá vrstva o průměrné síle 0,23 mm, představující asi 2/3 z celkové tloušťky skořápky. Vnitřní vrstva se tvoří na povrchu vnější vaječné blány, se kterou je spojena četnýmikónickýmivypouklinami, do nichž zasahují vlákna membrány. Mamily mají kruhový nebo oválný základ. Směrem k vnější vrstvě skořápky se rozšiřují, vzájemně se dotýkají a přitom zachovávají mezi sebou volné prostory (kanálky), které umožňují výměnuplynůmezi obsahem vejce a prostředím. Střed, jádro mamily, je organické povahy. Vnější vrstva je velmi pevná a její pevnost směrem k povrchu skořápky se zvětšuje, neboť její hlavní součástí jsou převážně krystalyuhličitanu vápenatého. Průměrná tloušťka skořápky se pohybuje v rozmezí hodnot 0,27–0,37 mm (uperličekdosahuje až 0,5 mm). Je ovlivňovánadruhovouaplemenoupříslušností, výživou (zejménaminerálními látkamiavitamíny), intenzitou a výškou snášky, délkou snáškového cyklu, věkem a řadou dalších faktorů, včetně zdravotního stavu.
Měrná hmotnost skořápky je 1,45–2,0. Hmotnost se pohybuje v rozmezí 5–9 g.
Propustnost skořápky je umožněna větším množstvím kanálků (pórů, průduchů), které procházejí téměř v pravém úhlu houbovitou vrstvou a spojují volné prostory (komůrky) mamilární vrstvy s povrchem skořápky. Jejichž celkový počet se udává v rozmezí 4–17 000 pórů. Na vnitřní straně skořápky mají v průměru 6–23 µm, na vnější straně pak 15–65 µm.Pórynejsou rovnoměrně rozmístěny po celém povrchu vejce. Největší počet pórů je na tupém konci vejce (100–300/cm²), což umožňuje snadnější dýchání mláďat před líhnutím.
Sušinaskořápky činí asi 98–99 %. Obsahuje kolem 2–5 % organických látek (glykoproteinovýkomplex, jehož množství se směrem k povrchu skořápky postupně snižuje) a 95–98 % anorganických látek (89–97 %uhličitanu vápenatého, až 2 %uhličitanu hořečnatého, 0,5–5 %fosforečnanu vápenatéhoahořečnatého). Čerstvá vejce jsou potažena solemidraslíkuasodíku, čehož se dá využít k rozpoznání stáří vajec.
Z minerálních látek převažuje ve skořápce předevšímvápník. Jeho množství ve skořápce slepičího vejce činí přibližně 2–2,4 g, což je asi 10 % veškerého vápníku v těle slepice. Skořápka dále obsahujefosfor(0,02 g),hořčík(0,02 g), menší množstvísíry,železaa dalšíchmakro-amikroprvků.
Barva vaječné skořápky je způsobenapigmentyze skupinyovoporfyrinů(blízké krevnímuhemoglobinu). Pigmenty se syntetizují z delta-amino-levulinové kyseliny ve sliznici dělohy. Barva skořápky nemá žádný vztah k nutriční hodnotě vejce.
Na povrchu vaječné skořápky je hlenovitý obal (kutikula), který svou kluzkostí usnadňuje snesení vejce. U čerstvě sneseného vejce je možné kutikulu setřít; jinak záhy zasychá a ucpává póry ve vaječné skořápce a zabraňuje vysychání vaječného obsahu i mikrobiálníkontaminacivejce. Proplynyje propustná. Její průměrná tloušťka je kolem 10 µm. Obsahuje z 90 %peptidysgalaktózou,manózouahexózoaminem.
Kutikula přispívá významným způsobem k pevnosti skořápky.