Chlorid sodný

Chlorid sodný(NaCl) je chemická sloučenina běžně známá pod označenímikuchyňská sůl,jedlá sůlnebo ještě častěji jen jakosůl. V přírodě se vyskytuje v podoběnerostuhalitu, známého též pod názvemsůl kamenná. Jedná se o velmi důležitou sloučeninu potřebnou pro životní funkce většinyorganismů.
Krystalickýchlorid sodný je bezbarvý nebo bílý, průhledný, skelně lesklý a má krychlovou odlučnost.
Vzhledem k velkérozpustnostive vodě je většina chloridu sodného přítomného naZemiobsažena vmořské vodě. Průměrnásalinitamořské vody činí přibližně 3,5 %. Koncentrace NaCl v mořské vodě je přibližně 2,7 %, takže téměř 80 % soli obsažené v mořské vodě tvoří NaCl. Extrémním příkladem vysoce salinitních vod jeMrtvé moře, kde celkový obsah solí dosahuje hodnot až 35 %, ale obsah NaCl k jiným solím jen 30 %.
Pevný,krystalickýchlorid sodný se nalézá v oblastech, kde v geologické minulosti Země došlo k vysušení oddělené části moře nebo oceánu a následnému překrytí vrstvy solí jinými geologickými vrstvami.
V roce 2006 bylo celosvětově vytěženo 200 milionů tun soli, přičemž největším producentem bylaČína(48 milionů tun) následovanáUSA(46 milionů tun). Poblíž ČR je sůl intenzivně těžena vPolskuneboNěmecku. Základní metody jsou těžba kamenné soli (známá růžová sůl z Himálaje, roční těžba 800 milionů liber)nebo vysušováním mořské vody - soliska. To je běžné v mnoha přímořských státech.
Vedlekubickýchprostorových krystalů byla v roce 2020 prokázána i existence dříve předpovídané exotickéhexagonálnífáze. Ta má formu monoatomární vrstvy podobnégrafenu, v jejíž šestiúhelníkovité struktuře se pravidelně střídají sodík a chlor. Podařilo se ji připravit jako tenký film (cca 6 nm; tlustší vrstva by se zhroutila do kubické struktury) na stěnách krystaludiamantua prokázat měřením pomocí rentgenové a elektronovédifrakce.
Chlorid sodný je důležitá surovina pro potravinářský a chemický průmysl. V potravinářství se kromě běžné úpravy potravin (a ochucení) používá při konzervaci masa nasolením.
V chemickém průmyslu je surovinou pro výrobusodíku,jedlé sody,chlóru,kyseliny chlorovodíkovéa mnoha dalších sloučenin. Jeho další využití je například v mýdlovarnictví, sklářství, metalurgii a v papírenském průmyslu, či při výrobě barev. Významné je též jeho využití ve zdravotnictví ve formě 0,9% roztoku, jenž se nazýváfyziologický roztok.
Zásadní význam má chlorid sodný vzimní údržbě komunikací. Prakticky ve všech zemích EU je naprosto převažujícím posypovým materiálem, a posypová sůl NaCl byla například v ČR v roce 2001 s cenou v rozmezí 1 700 až 2 200 Kč za tunu asi 6krát levnější než druhá nejužívanější rozmrazovací látka,chlorid vápenatý. V České republice bylo v zimní sezóně 2000/2001 na posyp vozoveksilničnísítě v ČR použito 168 000 tun soli, z toho v 98 % se používal chlorid sodný, ve zbylém podílu chlorid vápenatý a jen v nepatrném rozsahuchlorid hořečnatý.Eutektický bod, tedy teplota, do které má sůl rozmrazovací účinek, je pro chlorid sodný ve vodném roztoku s ideální koncentrací cca 22 % asi −21 °C. V praxi však není možné rovnoměrně dosáhnout ideální koncentrace a navíc se ředí vodou z rozmrazeného povrchu, padajícím sněhem apod.; proto hranice skutečné účinnosti leží výše. Pro běžné potřeby zimního ošetřování komunikací účinkuje kuchyňská sůl do teploty −5 °C, maximálně −7 °C. Při teplotách pod −11 °C již bývá zcela neúčinná (chlorid vápenatý je velmi účinný až do −35 °C, při velkých mrazech se používá zpravidla jen jako příměs chloridu sodného).
Kuchyňská sůl běžně prodávaná v obchodech s potravinami je ze zdravotních důvodů jodizovaná – je do ní přidáváno malé množstvíjóduve formějodidunebojodičnanu draselného. Tímto opatřením je zabezpečeno, aby v populaci nevznikal deficit jódu, který by mohl být příčinou řady zdravotních poruch, především dysfunkceštítné žlázy.Nadměrná konzumace soli však zdraví škodí.Doporučená denní dávka je pro dospělého člověka přibližně 5 g soli (cca 2 g sodíku).Menší krystalky soli na povrchu jídla dávají větší pocit slanosti, takže jejich použití by snížilo obsah soli nutný k danému vjemu.Ovšem zvýšenínehomogenitysoli uvnitř jídla (například není-li tam sůl rozpuštěná) zvyšuje také vnímaní slanosti.