Bezlebeční

Bezlebeční(Cephalochordata,Acrania) jsou mořštístrunatci. Oprotipláštěncůmaobratlovcůmje jejichstruna hřbetnízachována po celý život. Žijí v teplýchmoříchpři dně. Ve dne jsou zahrabaní v písku a v noci vyplouvají. Jde o druhově chudou skupinu – obsahuje jedinou třídukopinatci(Amphioxi) a jediný řádkopinatcotvární(Amphioxiformes) se dvěmačeleděmi. Patrně nejznámějším druhem bezlebečných jekopinatec plžovitý.Kopinatec čínskýžije vČínském mořia slouží také jako potrava.
Kopinatci dosahují délky kolem 6 cm. Obývají v několika málo druzích písčité mělčiny teplejších moří. Kopinatci jsou podobní malým rybkám s tělem na obou koncích zašpičatělým. Přes den jsou zahrabáni v písku, v noci plavou u hladiny. Pohybují se bočním vlněním těla. Jejich potravou jsou drobné vodní organismy (prvoci a drobné řasy) a jejich zbytky.
Kopinatci jsou odděleného pohlaví, ale podle zevního tvaru těla se samec od samice nedá rozlišit (chybípohlavní dimorfismus). Oplození je vnější (mimotělní). Samci vypouštějí pohlavní buňky poněkud dříve než samice, takže vajíčka jsou ihned oplozena. Vývoj ve vajíčku trvá asi pět dní, larvální život asi tři měsíce.
Embryonální vývojbezlebečných je dobře znám, protože poskytuje klíč k poznání jejich komplikovanějších příbuzných, obratlovců. Jejich vajíčko obsahuje malé množstvížloutku, což má velký vliv na průběh prvních fází dělení.Rýhovánízygoty je díky tomu totální (úplné). Postupně dochází ke vzniku coeloblastuly(sblastocoelemuvnitř). Ve stadiu 256 buněk (4 hodiny po oplození) obvykle probíhágastrulace, a to zejména díky procesům invaginace, involuce a epibolie (zatímco u ostatních strunatců vyšší roli hraje spíše delaminace). Po gastrulaci se nicméně prolomíústa. Embryo plave ve vodě a vyvíjí se jednotlivé další struktury (chorda dorsalis,neurální trubice,coelom) a postupně vznikálarva.
Bezlebeční jsou typickou ukázkou tělastrunatců; znaky na jejich těle, jako jechorda, vědcům umožňují nahlédnout do evoluce obratlovců.
Trávicí soustava je trubicovitá. Kolem ústního otvoru majíbrvy, které brání pronikání větších částí potravy. V ústní dutině majívířivý orgán, který usměrňuje proud vody s potravou do hltanu. Na dně hltanu mají endostyl (hypobranchiální rýhu), který produkuje sliz. Tento sliz se nabaluje na částečky potravy a tímto způsobem zvětšuje jejich objem, aby neopustily tělo žaberními štěrbinami. Na stropě hltanu mají epibranchiální rýhu s bičíky, které vířením transportují potravu do střeva. Vylučovací soustavu tvoří 90 párůmetanefridií. Kdýcháníslouží proděravělý dýchacížaberní koš, tedyžaberní štěrbiny, kterých se vyvinul u kopinatce nadbytek. Žaberní štěrbiny jsou obklopeny párovým obžaberním prostorem (tzv. peribranchiální prostor).Nervová trubicevede po celé délce těla, nadstrunou hřbetní. V přední části se mírně rozšiřuje v tzv.mozkový váček. Z míchy dále vystupují párovéperiferní nervy. Khmatujim slouží hmatovátykadla.Hesseho buňkyslouží jakozraková čidla. Párový ploutevní lem na břišní straně těla se označuje jako metapleura.
Krevproudí směrem k hlavovému konci, pomalý cévní oběh (s nízkým tlakem) je zajištěn stahem žaberníchtepen(jakýsi „předchůdcesrdce“). Tato jednoduchá cévní soustava však již je uzavřená, kdy krev koluje v cévách a nevylévá se do meziorgánového prostoru. Krev je bezbarvá, nemádýchací barvivaaničervené krvinky.Bílé krvinkyjsou granulovité aamébovitěpohyblivé.
Jsou togonochoristésnepřímým vývojema vnějšímoplozením.Larvaje velmi podobná dospělci.