Carmen Miranda

Carmen Miranda, rodným jménemMaria do Carmo Miranda da Cunha(9. února1909–5. srpna1955) bylaportugalskátanečnice,zpěvačkaaherečka.
Narodila se ve vesniciVárzea da Ovelha e Aliviadapoblíž portugalského městaMarco de Canaveses, jako druhá dcera José Maria Pinto da Cunha a Marie Emílie Mirandové. Devět měsíců po jejím narození její otec emigroval do Brazílie a usadil se vRiu de Janeiru, kde si otevřel holičství. Její matka spolu s ní a její sestrou Olindou (nar. 1907) jej hned poté následovaly a v roce 1910 se také přestěhovaly do Ria de Janeira. V Brazílii se jejím rodičům narodili další tři potomci (syn Amaro (nar. 1912), dcery Cecilia (nar. 1913) a Aurora (nar. 1915) a syn Óscar (nar. 1916)).
Carmen byla pokřtěna svým otcem, podlestejnojmennéBizetoviopery, kterou velmi miloval. Právě opera ji dětství velmi ovlivnila a vytvořila si lásku ke zpěvu a tanci. Její plány o kariéře v showbyznysu jí však její otec rozhodně neschvaloval a její matku, která je naopak podporovala začal i fyzicky týrat. I přesto se Carmen začala angažovat v rozhlasové show a zpívala na večírcích i na festivalech. Jako zpěvačka však musela náhle skončit poté, co její sestra Olinda onemocnělatuberkulózoua byla poslána do Portugalska. Aby rodičům pomohla zaplatit sestřinu lékařskou péči, začala pracovat v butiku, kde se naučila vyrábět klobouky.
Svou pěveckou kariéru zahájila koncem dvacátých let, kdy spolu se skladatelem a hudebníkem Josué de Barrosem nahrála svůj první single („Não vá Simbora“ ~ Neodcházej Simboro). Hned o rok později vydala svůj druhý singl („Prá Você Gostar de Mim“ ~ Abys mě měl rád) ve spolupráci s Joubertem de Carvalhem a jen v roce 1930 se prodalo rekordních 35 000 kopií. Hned na to podepsala dvouletou smlouvu sRCA Victora o tři roky později přešla k tehdy nejpopulárnější brazilské stanici Rádio Mayrink Veiga. V roce 1937 však odešla do Rádia Tupi a odtud poté ke společnosti Odeon, což z ní postupně udělalo nejlépe placenou rozhlasovou zpěvačku v brazílii.
Svou hereckou kariéru začala v roce 1935, kdy se objevila v pár brazilských muzikálech a 18. května 1939 se přestěhovala doNew Yorku, kde získala malou roli naBroadwayi, za kterou však sklidila dobré recenze a stala se mediální senzací.
Zprávy o nové hvězdě, známé pod přezdívkou„Brazilská bomba“, se brzy donesly i do Hollywoodu a jako první ji nabídlo spolupráci studio20th Century Fox. Produkčně náročný snímekDown Argentine Way(1940) však vynesl 2 miliony dolarů, ale Carmen se přesto vrátila zpět na Broadway. 1. června 1942 jí však vypršela smlouva a začala nahrávat proDecca Records. V té době ji také začala podporovat americká vláda a jako součástRooseveltovyPolitiky dobrého sousedstvíměla posílit vztahy sLatinskou Amerikou. Její popularita v Brazílii však začala na rozdíl od USA pomalu klesat. Po návratu do vlasti 10. července 1940 ji sice přivítal dav jásajících fanoušků, ale o pět dní později ji na charitativním koncertu publikum vypískalo. Jelikož na koncertu zpívala i oslovovala v angličtině, většina už ji přestala vnímat jako Brazilku a i brazilský tisk ji zkritizoval a označil jako „příliš amerikanizovanou“. I onen muzikálDown Argentine Wayzde sklidil kritiku a Carmen se tak na dalších 14 let do Brazílie nevrátila.
Po dalším úspěšném snímkuThat Night in Rio(1941) ji začali obsazovat už výhradně do hlavních rolí, avšak o rok později s ní studio za 60 000 $ ukončilo smlouvu. Po dokončení turné se tak vrhla na natáčení muzikáluSpringtime in the Rockies(1942), kde se blýskla po bokuBetty GrableovéaJohna Payna. V kariéře poté pokračovala dalším muzikálemThe Gang's All Here(1943) a stále ji nutili vystupovat v čím dál podivnějších kostýmech. I po několika dalších nepříliš úspěšných filmech byla stále Hollywoodem nejlépe placená bavička a jen v roce 1945 si vydělala více než 200 000 dolarů. Na své dřívější úspěchy se jí však stále nedařilo znovu navázat a poté co jí 1. ledna 1946 vypršela smlouva se studiem Fox, rozhodla se, že se pokusí znovu předsvést své komické a herecké schopnosti v nezávislém filmuCopacabana(1947) v produkciUnited Artists. Film se však žádným hitem nestal a u kritiků i veřejnosti, žádný výrazný úspěch nesklidila. Jelikož se ve své kariéře čím dál více propadala, přidala se v roce 1948 k pěvecké skupině Andrews Sisters, se kterými nahrála celkem 3 singly.
V roce 1948 jí však přišla nabídka na natáčení dvou muzikálů pro studioMetro-Goldwyn-Mayer, kde měla výrazně změnit svou image. I přesto, že se objevila v elegantních šatech a bez podivného turbanu, prorazit se jí nepodařilo a i její posledním filmScared Stiff(1953), ve kterém se vrátila zpět ke své tradiční podobě, byl pomerně kritizován.
Nadále se věnovala i svým turné, avšak 5. srpna 1955, po jednom z vystoupení a následném večírku utrpěla smrtelnýinfarkt. Její tělo bylo převezeno do Rio de Janeira a brazilská vlády vyhlásila na její počest období národního smutku.
Od 5. srpna 1976 má v Riu své vlastní muzeum a za svůj přínos zábavnímu průmyslu má i hvězdu naHollywoodském chodníku slávy.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuCarmen Mirandana anglické Wikipedii.