Marie Antoinetta

Marie Antonie Josefa Johana Habsbursko-Lotrinská(2. listopadu1755Vídeň–16. října1793Paříž) byla rozená císařská a královská princezna, jíž náležel titulrakouskéarcivévodkyně. V letech1774až1793byla jako manželka králeLudvíka XVI.královnou francouzskouanavarrskou.
Marie Antonie byla dcerou habsburské panovniceMarie Tereziea císařeFrantiška Štěpána I.Ve čtrnácti letech byla poslána na francouzskýkrálovský dvůr, aby tam spojila svůj život se životem budoucího králeLudvíka XVI.Jako královna, jíž se stala v necelých dvaceti letech, vedla poněkud rozmařilý život. V roce1789došla hladovému lidu trpělivost, krále s královnou svrhl a po jejich nezdařeném útěku, ve kterém figuroval její dlouholetý milenecAxel Fersen, byla uvězněna vTemplu. Bylapopravenadevět měsíců po svémmanželovi, její život v říjnu1793na dnešnímNáměstí svornostiukončilagilotina. Cesta královny na popraviště ve vozíku pro odsouzené je zachycena naautentické skiceodJ. L. Davida.
Arcivévodkyně Marie Antonie se narodila z manželstvíMarie Terezie Habsburské(1717–1780) aFrantiška I. Štěpána Lotrinského(1708–1765). Přišla na svět jako patnácté dítě a poslední dcera tohoto páru. Byla členkouhabsbursko-lotrinské dynastie.
Její matka Marie Terezie byla vnučkou císařeLeopolda I., neteří císařeJosefa I.a dcerou císařeKarla VI., který měl se svojí manželkouAlžbětou Kristýnoupouze dvě dcery, z nichž se starší Marie Terezie stala jeho dědičkou (Pragmatická sankce). Za lotrinského vévodu Františka Štěpána, který v mládí pobýval na císařském dvoře a do něhož se bezhlavě zamilovala, se provdala v roce1736. On sám se kvůli své vyvolené musel vzdátLotrinského vévodstvíve prospěchFrancouzského království. V roce1745byl pak zvolen císařemSvaté říše římské.
Stejně jako její sourozenci se také Marie Antonie již v mladém věku stala objektem matčinysňatkové politiky. Zřejmě v roce1766pojala Marie Terezie plán na sňatek dcery s francouzským následníkem trůnu, čímž by utužila křehké spojenectví meziRakouskemaFrancií.V roce1770se Marie Antoinetta ve Vídni v zastoupení provdala za francouzskéhonásledníka trůnuLudvíka, poté se vydala s družinou na cestu do Francie. Podle zvyku na hranicích obou říší proběhlo předání arcivévodkyně, Marie Antoinetta musela svléci a odložit vše rakouské včetně svého psíka Mopse. Po sňatku přijala jménoMarie Antoinettaa stala se francouzskou korunní princeznou („dauphinkou“). Manžel usedl jako Ludvík XVI. na trůn po smrti svého dědaLudvíka XV.v roce1774. Po jeho boku byla Marie Antoinetta královnou až do pádu království zaVelké francouzské revolucev roce1792, kdy byl nejdřívepopraven Ludvíka devět měsíců po něm i ona. Se svým manželem neměla vůbec dobrý vztah, on byl tichý a tajemný, zatímco ona byla veřejnosti otevřená. Antoinetta se snažila co nejvíce myšlenkami utéct z tohoto manželství. Pomohl jí v tom její velmi dobrý přítel a později i milenecAxel Fersen, kterého z celého srdce milovala. Bohužel v té době byla už vdaná za Ludvíka XVI.19. prosince1778se po osmi letech manželství páru narodilo první dítě – dcera,Marie Terezie Šarlota, „Madame Royale“, pozdější kněžna z Angoulême, která byla jediným potomkem, který přežilFrancouzskou revoluci. Jako další dítě královny se narodil22. října1781vymodlenýdauphin–Ludvík Josef Xaver. Později měli ještě Ludvíka Karla, vévodu zNormandiea dceru Madame Sophie, která však byla znetvořená a v jedenácti měsících zemřela. Vévoda z Normandie zemřel zaHrůzovlády, když byl dán na převýchovu ševci Simonovi. Vévoda z Normandie je označován také jako Ludvík XVII. I přesto, že se Antoinetta stala matkou, nepřestala navštěvovat oslavy a plesy, hrát karty a hazardní hry, ve kterých nechala nemalé jmění, které získávala ze státní pokladny. Díky tomuto byla přezdívánaMadame Déficit. Ačkoliv náklady na královský dvůr byly rovny desetině ročního státního rozpočtu, hlavní příčinou bankrotu bylo financování amerických kolonií vboji o nezávislostnaVelké Británii. Z velké části mohla za obrovský státní dluh i neschopnost tehdejších ministrů a krále prosadit zdanění šlechty, která se postavila proti vůli krále a tím neumožnila ozdravení ekonomiky království. Ludvík a Antoinetta se nezajímali o politiku a o svůj lid. Poddaní svou královnu vnímali jako bezstarostnou osobu, která se zajímá jen o své blaho a bohatství. Tato situace pak vedla přímo kVelké francouzské revoluci. Z rozhodnutíRevolučního tribunálubyla dne16. října1793vPařížiAntoinettasťata gilotinou. Její bratr Josef II. při jedné z návštěv Antoinetty měl pravdu, když pronesl větu „La révolution sera cruelle...“ („Revoluce bude krutá...“).