Kypr

Kypr(řeckyΚύπρος,Kýpros,tureckyKıbrıs), plným názvemKyperská republika(řeckyΚυπριακή Δημοκρατία,Kypriakī́ Dīmokratía,tureckyKıbrıs Cumhuriyeti), jeeurasijskýostrovní státnacházející se ve východní částiStředozemního moře, východně odŘecka, jižně odTurecka, západně odSýriea severně odEgypta. Jde otřetí největší a nejlidnatější ostrovveStředozemním mořia významnou turistickou destinaci. Jeho hlavním a největším městem jeNikósie. Má přibližně 1,2 milionu obyvatel. Geograficky se řadí kJihozápadní Asii, geopoliticky kJihovýchodní Evropě.
Současná Kyperská republika vznikla v roce 1960. Kypr byl osídlen zMykénve2. tisíciletí př. n. l.Od té doby byl navázán na vývoj naPeloponésua po rozvinutístarořecké civilizacek ní volně přináležel. Dobyli ho postupněAsyřané, Egypťané,Peršané,Makedonská říše,ptolemaiovský Egypt,západořímskáivýchodořímská (byzantská) říše, několik arabskýchchalífátů, francouzská dynastieLusignanů,Benátská republika,Osmanská říše. Od roku 1878 ostrov ovládali Britové. Když se jejich koloniální moc ve 2. polovině 20. století začala drolit, začali turečtí Kypřané usilovat o připojení kTurecku, zatímco řečtí politici žádali sjednocení sŘeckem. Vlády Řecka i Turecka tyto tendence podporovaly. V návaznosti na rozpoutané nepokoje Británie Kypru v roce 1960 udělila nezávislost. Dne 15. července 1974 se ujali moci řečtí nacionalisté a ve spolupráci sřeckou vojenskou juntouplánovali připojit Kypr k Řecku. Turecko reagovalo 20. července vojenskou invazí na severní Kypr. V roce 1983 turečtí Kypřané vyhlásili jednostranně samostatný stát,Severní Kypr. Jediný, kdo ho kdy uznal, však bylo Turecko. Situace zůstává předmětem trvalých sporů. Kyperská republika máde iuresvrchovanostnad celýmostrovema přilehlými vodami s výjimkou vojenských základenAkrotiri a DekeliapatřícíchSpojenému království.De factoje pod správou Kyperské republiky kolem 59 % ostrova, 36 % plochy ostrova ovládají Turci, další 4 % jednotkyOSN.
Kypr byl zakládajícím členemHnutí nezúčastněných zemí. Od roku 1961 je členemCommonwealthu. Od1. května2004je členemEvropské unie,1. ledna2008se připojil keurozóně.
První přítomnost člověka se datuje od období10 tisíc let př. n. l., kdy na ostrov zavítali sezónní lovcitrpasličích slonůahrochů, kteří byli lovem rychle vyhubeni.Studny objevené archeology na západním Kypru jsou považovány za jedny z nejstarších na světě, jejich stáří je 9 000 až 10 500 let.Na Kypru byly nalezeny také jedny z nejstarších dokladůdomestikacekoček.
Pozoruhodně dobře zachovaláneolitickávesniceChoirokoitia, dnes zapsaná na seznamuSvětového dědictví, pochází z doby7 tisíc let př. n. l.Původní obyvatelé ji opustili zhruba4 tisíce let př. n. l.Bydleli v kruhových hliněných domech doplněných kameny. Užívali kamenné nástroje.
Keramika zdoby bronzovéprokázala vlivyAnatolie,EgyptaaMínojské civilizace.Během pozdní doby bronzové zažil ostrov dvě vlny řeckého osídlení zMykén, první byla obchodnická a jejím cílem bylo vytvoření základny pro styky sBlízkým východem, druhá vlna přišla po zhrouceníMykénské civilizace(1100 až 1050 př. n. l.). Vývozním artiklem se stalaměď(latinský název mědiCuprumje odvozen právě z názvu ostrova Kypr) následovaná keramikou.V10. století př. n. l.na ostrov dorazili takéFéničané. Ti tu založili několik kolonií, nejvýznamnější bylKition.
Asi okolo roku700 př. n. l., běhemdoby železné, na Kypru existovaly roztroušené městské státy, které na přelomu století dobylasyrskýkrálSargon II.Okolo roku 669 př. n. l. se Asyrská říše rozpadla a Kypr se dostal do vlivu Egypta, jehož vláda nad ostrovem však trvala asi jen 25 let. Roku 545 př. n. l. se Kypru zmocnilaPerská říše.
Kypr se stal součástí pátésatrapieachaimenovskéPersie. V roce499 př. n. l.vypukloiónské povstání. Bylo potlačeno, ale Kypru se podařilo udržet značný stupeň autonomie. Během5. století př. n. l.se perský vliv na kyperské záležitosti zmírnil a do popředí se probilEvagorás I.vládnoucíhelénistickémukrálovstvíSalamis, které kontrolovalo značnou část ostrova.Po 30 letech vlády ho však porazili Peršané a o tři roky později byl zavražděn.Roku333 př. n. l.začlenil Kypr do svéříšeAlexandr Veliký. Po smrti Alexandra se ostrov stal provinciíhelénistickéhoptolemaiovského Egypta.Právě v tomto období byl ostrov plněhelenizován.
Roku58 př. n. l.Kypr anektovalaŘímská republika.Založila zde svouprovincii Cyprus. Místnímprokonzulemse stal načas i slavný filozofCicero.ÉraJulia CaesaraaMarca Antoniapřisoudila Kypr znovu dočasně Egyptu, ale s římským císařemAugustemse navrátil do římských rukou. Následujících pět set let bylo více poklidných. V tomto období nadvládyŘímského císařstvíbyly zbudovány divadla v Salamisu a vKourionua palác guvernéra vPafosu.Římské období bylo jedním z nejúspěšnějších v historii Kypru.
Roku45(již našeho letopočtu) sem zavítalapoštol Pavelv doprovodusvatého Barnabáše, rodilého kyperskéhožida, který se obrátil kekřesťanství, a spolu založilikyperskou církeva zasloužili se o rozšíření tohoto tehdy mladého náboženství.Ke konverzi přiměli i římského guvernéraSergia Paula. Křesťanství definitivně zvítězilo, když císařTheodosius I.roku 391 všechny ostatní kulty zakázal. K těm patřily zejménacísařský kulta kultAfrodity, jež se měla dle mýtu zrodit z mořských vln právě u břehů Kypru.
Po rozdělení Římské říše v roce 395 byl ostrov přidělen její východní části,Byzanci, pod níž pak patřil osm století.Arcibiskupstvína Kypru vzniklo roku 325. CísařZenonv roce 488 umožnil kyperské církvi osamostatnit se odantiochijského patriarchátua stát seautokefální.Druhý kyperský arcibiskupEpifan ze Salaminy,konvertovanýžid, se stal jedním zcírkevních otcůasvětců. V úřadě byl v letech 368 až 403. Autokefální status byl zrušen roku 1260.
Od7. stoletíostrov sužovaly arabské nájezdy zLevanty, častopirátskénebo kořistnické. Mnoho měst – jako Salamis – bylo zničeno a nikdy nebylo obnoveno. V roce 688 došlo k dohodě meziByzantskou říšíaUmajjovským chalífátemo kyperské spolusprávě, kterou čas od času obě strany porušovaly. Tento stav trval do roku 965, kdy se Kypr opět navrátil do vlastnictví Byzance, za císařeNikeforose II.
Do poloviny12. stoletíbyl Kypr prosperující ostrov, kterému se vyhýbaly válečné konflikty. Teprve na jaře roku 1158 se na Kypru vylodilRenaud de Châtillonv čelekřižáckéantiochijské armády,posílené o arménské oddíly knížete Thorose.Posádkabyzantského guvernéra na Kypru byla velmi slabá a útok vůbec nečekala. Boj byl velmi krátký. Posádka byla zčásti pobita a zčásti zajata.Do zajetí padl i zdejší místodržící Jan Komnenos, jenž byl zároveň synovcem byzantského císaře, a generál Michael Branas.Křižáci s Armény poté ostrov celé tři týdny intenzivně pustošili. Řádění zaznamenal a odsoudil jeruzalémský historikVilém z Tyru. Z invaze se Kypr vzpamatovával dlouhá desetiletí.
V roce1191Kypr v rámcitřetí křížové výpravydobylanglickýkrálRichard I. Lví srdce. Za rok ho pak prodaltemplářům. Na Kypru tak v letech1191–1489existovalkřižácký stát.Prvním kyperským králem se stal bývalý králjeruzalémský,Kvido z Lusignanu, který ostrov od templářského řádu koupil. Po jeho smrti přijal korunu kyperského krále, z rukou císařeSvaté říše římskéJindřicha VI., jeho bratrAlmerich. Království dlouhodobě upadalo, v roce1426se stalo poplatným státemegyptských Mamlúků.Rod Lusignanůvládl Kypru až do roku1474.Tehdy zemřel teprve roční králJakub III., syn králeJakuba II.(asi 1440–1473) aKateřiny Cornaro, která ostrov v roce1489prodalaBenátské republice.
Benátský Kyprexistoval necelé století. Benátčané rozvinuli zejménaNikósii, kterou mohutně opevnili. Benátské období se vyznačovalo také útlakem řeckých obyvatel vyznávajícíchpravoslaví(převážně rolníků, z toho snad až padesát tisíc bylinevolníci) vládnoucí latinskou třídou, která byla dříve spřízněna s králi z lusignanské dynastie, ale i samotnými Benátkami, které na ostrově upřednostňovalyřímskokatolictvípřed většinovým pravoslavím. Na druhou stranu, někteří Řekové se vyšvihli mezi elitu, například králJan II.si vzal za ženu ŘekyniHelenu Palaiologinu.Po celou dobu byl Kypr vystaven nájezdůmOsmanských Turků. V roce1539turecká flotila například zpustošilaLimassol. Benátčané v reakci opevnili takéFamagustuaKyrenii, avšak nakonec marně.
Roku1571Osmanská říšeKypr dobyla a plně ovládla.Osmanské síly při dobývání zmasakrovaly mnoho řeckých a arménských obyvatel.Osmanský Kyprexistoval poté až do roku 1878.
Zásadní změnou byl příliv tureckých kolonistů. Většinou šlo o vysloužilé turecké vojáky, jimž Osmanská říše přidělila zdarma půdu.
Osmané později na ostrov odesílali také různé „nežádoucí osoby“ a členy různých „problémových“ muslimských sekt. Tak vznikl problém turecké etnické menšiny. Poměr muslimů a křesťanů po celou dobu osmanské nadvlády kolísal. V letech 1777–78 žilo na Kypru 47 000 muslimů a 37 000 křesťanů. Roku 1872 to bylo 44 000 muslimů a 100 000 křesťanů.
Osmanský systémmilletposílil poziciřecké pravoslavné církve. Postupně se kyperský arcibiskup stal nejen náboženským, ale také etnickým vůdcem a církev se ujala úkolu ochránce řeckého kulturního dědictví. Katolíci byli v horším postavení a z mnohých z nich se stalikrypto-křesťané.Zjevný byl úpadek hospodářský.
V19. stoletízačal postupně narůstatřeckýnacionalismus. Řekové toužili po spojení ostrova sŘeckem(enosis). Jakmile v roce 1821 vypuklařecká osvobozenecká válka, několik řeckých Kypřanů odešlo do Řecka, aby se připojilo k povstalcům. V reakci na to osmanský guvernér Kypru zatkl a popravil 486 prominentních řeckých Kypřanů, včetně kyperského arcibiskupaKyprianosea čtyř dalších biskupů.
V roce1878ostrov získali do správyBritové, a to na základě tzv.Kyperské konvence, tajné dohody mezi Brity a Osmany, v níž Britové Turkům poskytli záruky, že budou využívat ostrov jako základnu k ochraně Osmanské říše před možnouruskouagresí.V roce 1914 byl Kypr k Británii oficiálně připojen. V roce 1915 nabídla Británie Kypr Řecku, kterému vládl řecký králKonstantin I., pod podmínkou, že se Řecko zapojí do války na straně Britů. Nabídka byla odmítnuta.V roce 1923, na základěLausannské smlouvy, se nováTurecká republikavzdala jakéhokoli nároku na Kypr. V roce 1925 byl Kypr prohlášen za britskou korunní kolonii. Podruhé světové válcese jak v Řecku, tak v Turecku objevila nacionalistická hnutí požadující připojení Kypru.
V roce 1950 se mezi kyperskými Řeky (kteří představovali 80 procent populace) uskutečnilplebiscitohledně připojení k Řecku. Více než 96 % obyvatel se pro toto připojení vyslovilo. To vzbudilo obavy kyperských Turků. Britové výsledky referenda odmítli a svoji správu na ostrově udrželi až do roku1960.
V roce 1955 se proti britské správě zformovalaNárodní organizace kyperských bojovníků(EOKA) vedenáGeorgiosem Grivasem, která zahájila partyzánské útoky proti Britům. Ostrov se začal zmítat v násilí, do kterého se brzy zapojili také kyperští Turci, kteří založili vlastní partyzánské hnutí Turecká organizace odporu (TMT).
Na základě curyšsko-londýnských jednání z roku 1959 se představitelé Řecka, Turecka a Velké Británie a obou kyperských národnostních komunit dohodli na nezávislosti ostrova.
Kypr získal nezávislost v roce1960odtržením se odVelké Británie. V roce1961se stal součástíCommonwealthu. Rok po získání nezávislosti se současně rozhořel konflikt meziŘekyaTurky. Po vzájemných střetech z konce roku 1963 byla mezi oběma národy stanovena nárazníková zóna – tzv.zelená linie, na níž byly od jara 1964 rozmístěny mezinárodní jednotkyOSN(UNFICYP). Ani poté rozpory mezi kyperskými komunitami neustaly a do sporu zasahovaly další země, především Řecko, Turecko, ale takéSpojené státy, které například roku 1964 zabránily turecké invazi výhrůžkou, že v takovém případě nepodpoří Turky v případě sovětského útoku na jejich území.Do konfliktu výrazně vstoupilo také tehdejšíČeskoslovensko, když kyperské vládě v letech 1966 a 1972 prodalo zbraně, určené pro policejní jednotky věrné prezidentuMakariovi. V roce 1972 československé zbraně dokonce pomohly Makariovým příznivcům odvrátit hrozící převrat ze strany Řecka.
V roce1974nakonec skutečně proběhl v jižní (řecké) části ostrova vojenskýpuč, v součinnosti svojenskou juntouvládnoucí v Řecku, který měl vést ke spojení sŘeckem. Prezident Makarios uprchl přes britskou vojenskou základnu do zahraničí a pučistům se ho nepodařilo zatknout.V Řecku krach puče vedl k pádu junty.Tureckona převrat odpověděloinvazí na severovýchodní část ostrova. Turecká armáda zabrala 36 procent území ostrova. V následujícím období bylo přesunuto 150 000 kyperských Řeků ze severu na jih a 50 000 kyperských Turků z jihu na sever. Byl ustanoven separatistický stát, který se roku1983prohlásilnezávislou republikou, jež byla doposud uznána pouzeTureckem. Oba státy stále odděluje „zelená linie“ hlídaná vojskyOSN.
V roce2004bylo na popud OSN uspořádánoreferendumo sjednoceníostrova, které mělo vést k vytvoření Sjednocené kyperské republiky, která by následně vstoupila doEvropské unie. Ačkoli byl tzv.Annanůvplán (sjednocení obou částí vytvořením federativního státu) v severní části přijat 65 % hlasů tureckých Kypřanů, byl zamítnut řeckou částí Kypru, kde se proti sjednocení ostrova postavilo 76 % obyvatel.Dne 1. května 2004 vstoupil Kypr spolu s devíti dalšími zeměmi do Evropské unie. Byl přijat do EU jako celek, ačkoli legislativa EU je na Severním Kypru pozastavena až do konečného vyřešení kyperského problému.
V roce 2014 nařídilEvropský soud pro lidská právaveŠtrasburku, aby Turecko odškodnilo kyperské Řeky za nucené vysídlení, vyvlastňování a diskriminaci po turecké invazi v roce 1974.Sever a Jih obnovily rozhovory o znovusjednocení v roce 2015, ale ty se v roce 2017 zhroutily.
Evropský tisk roku 2017 varoval, že Kypr prodává tzv. zlaté pasy ruským oligarchům, což umožňuje ruskému organizovanému zločinu proniknout do EU a ruským zbohatlíkům vyhýbat se sankcím.EU tento problém začala řešit roku 2019 a přiměla kyperskou vládu ke změně zákona. Tento problém se znovu vynořil poruské invazi na Ukrajinu roku 2022(týká se iMaltyaBulharska).Kyperská vláda tehdy pod mezinárodním tlakem rozhodla o odebrání zlatých pasů několika nejznámějším ruským oligarchům.Problém je však širší a netýká se jen Ruska, v roce 2020 uniklé dokumenty odhalily široký okruh bývalých a současných úředníků zAfghánistánu,Číny,Dubaje,Libanonu,Saúdské Arábie,UkrajinyaVietnamu, kteří si před změnou zákona v červenci 2019 koupili kyperské občanství.
Kyperská vlajka je tvořena zlatou siluetou mapy ostrova v bílém poli umístěnou ve středu vlajky, pod kterou jsou zkřížené dvěolivovératolesti.
Kyperský státní znak je tvořen bílou letícíholubicisolivovouratolestí (symbol míru) na žlutém štítu s letopočtem1960(rok vyhlášení nezávislosti naSpojeném království) položeném doprostřed věnceolivovýchlistů.
Kyperská hymna je píseňÝmnos eis tin Eleftherían(Ύμνος εις την Ελευθερίαν,českyHymnus ke svobodě,Óda na svoboduneboChvalozpěv svobodě). Tato hymna je zároveňřeckou hymnou.
Kypr je třetím největším ostrovemStředozemního moře, poitalskýchostrovechSicílieaSardinie. Svou rozlohou je81. největší ostrov světa. Ze západu na východ měří vzdušnou čarou 240 kilometrů a široký je 100 kilometrů. Od tureckého území jej odděluje 75 kilometrů moře. Ostrov se nachází mezi 34° a 36° severní šířky a 32° a 35° východní délky.
Přes moře země sousedí seSýriíaLibanonem, od kterých je vzdálena 105, respektive 108 kilometrů. OdIzraeleje ostrov vzdálen 200 kilometrů a odEgyptajej odděluje 380 kilometrů moře. Od řeckéhoRhoduje Kypr vzdálen 400 kilometrů a od pevninskéhoŘecka800 kilometrů.
Fyzickému reliéfu ostrova dominujepohoří Troodosa menší Kyrénský hřeben, menší rozlohu mají centrální roviny. Pohoří Troodos pokrývá většinu jižní a západní části ostrova a celkově tedy zabírá více než polovinu jeho rozlohy. Nejvyšší bod Kypru jeOlympos, vysoký 1952 metrů, který se nachází v centrální části pohoří. Kyrénský hřeben se rozkládá kolem severního pobřeží ostrova, zabírá celkově menší plochu a jeho maximální výška nepřesahuje 1024 metrů.
Zgeopolitickéhohlediska je ostrov rozdělen na čtyři hlavní segmenty. Kyperská republika zabírá dvě třetiny ostrova (59,74 %). Severovýchodní třetinu ostrova zabíráSeverokyperská turecká republika(34,85 %). Třetím segmentem jeSpojenými národyspravovaná nárazníková zóna nazývanáZelená linie. Čtvrtým územím jsoubritskézákladnyAkrotiri a Dekelia.
Na ostrově panuje typickéstředomořské klimas horkým a suchým létem a teplou vlhkou zimou. Léto trvá od června do září, zima pak od listopadu do března. Jaro a podzim trvají krátce a rychle přecházejí v další období.Na horách jako napříkladTroodosmohou roční dešťové srážky dosahovat až 1000 mm,v oblasti okolo Nikósie pak 350 mm. Takřka dvě třetiny celoročních srážek spadnou mezi prosincem a únorem.Během zimy je chladno zejména ve výše položených regionech (zmíněné pohoří Troodos), kde mohou teploty spadnout pod bod mrazu a právě tady se může vyskytnout i sněžení. Letní teploty poblíž města Nikósie se pohybují mezi 21 °C a 37 °C.Teplota moře je na 22 °C mezi červnem a listopadem, přičemž v srpnu může být na 27 °C. Průměrná mořská teplota během nejchladnějších měsíců padá na 16 °C až 17 °C.
Vítr vane zpravidla slabý nebo mírný, zřídka dosahující vysokých úrovníBeaufortovy stupnice.Počet slunečných dní je okolo 320 ročně.
Kypr patří mezi evropské země nejvíce ohroženésuchem.Vodní zdroje přepočtené na jednoho obyvatele má Kypr mezi evropskými zeměmi s výjimkou Malty nejnižší (EEA, 2009).Vodní hospodářství se dotýká také pro ostrov důležitého turismu, spotřeba tohoto odvětví se pohybuje mezi 4-5%.Potíže spjaté s vodou začaly v 60. letech a s narůstající populací a vyčerpávánímpodzemních zdrojůzintenzivněly.Pitná voda na Kypru je ve světovém srovnání kvalitativně podprůměrná.
Nejdelší řekou na Kypru jePedieos.
Ostrov leží na migrační trase mnoha druhů ptactva, z nichž některé zde přezimují. Jde například o ptáky z rodůfrankolínůaorebic.Mezi miliony migrujících ptáků se najdou rovněžplameňáciakachny divoké, jejichž dočasným sídlem bývají solná jezera Larnaky aAlrotiri. Místní menší ptáci jakopěnice černohlavánebočervenka obecnábyli už v minulosti považováni za pochoutku (například pokrmambelopoulia), což vedlo ke snížení jejich počtů. Ochranáři odhadují, že je pytláky každoročně uloveno na dva miliony zpěvných ptáků, ačkoliv bylo jejich lovení v roce 2015 postaveno mimo zákon.
Kypr je mimo jiné domovemmuflona kyperského(Ovis orientalis ophion) s populací asi 1200 jedinců.Z plazů je zastoupen řád želv – vyskytuje se tukareta obecnáa iželva zelenavá.Mezi kyperské hady náležízmije levantská.
V raných dobách byl střed země – náhorní plošinaMesaoriaa pohoří Troodos – zalesněn, ale lidská činnost lesy podstatně zredukovala.Na konci 18. století se tak projevily negativní důsledky jako např.eroze půdy.Dřevinaté porosty zastupujícitrusy,olivovníky, takérohovník, jehož plodem je takzvanýkarob. Pohoří Troodos tvoříborovice kalabrijská,cedracypřiš. Rovněž se tu nachází endemický druh stálezeleného dubu –dub olšolistý(Quercus alnifolia).Endemickým je téžcedr krátkolistý(Cedrus brevifolia). Místníflóračítá více než 125 druhů vyskytujících se z celého světa jen na tomhle místě.Celkově je na Kypru přes 1350 různých druhů flóry.
Na severozápadě se rozprostírá člověkem nedotčený poloostrovAkamas, při jehož pobřeží pobývají želvy ituleň středomořský. Na pevnině žijí ježci, lišky, zajíci a drobný savec jménembělozubka kyperská. Místní jeskyně jsou domovem několika druhů netopýrů. Poloostrov je navíc domovem pro 600 různorodých rostlin.Zde rostoucí rostlinaCentaurea akamantisz čeledihvězdnicovitýchse nenachází nikde jinde na světě a její ohrožení je důvodem zařazení naseznam přísně chráněných druhů rostlin podle Bernské úmluvy.
Lesní Národní park Troódos náleží mezi parky evropského unijního projektuNatura 2000. Dalšími lesními národními parky jsou napříkladAthalassa,Cavo Greco(Mys Greco) aRizoelia. Mezi přírodní rezervace patří cedrový lesTripilosa další.
Kyperská ekonomika náleží podleSvětové bankymezi ty vysokopříjmové(r. 2020).V roce 2011 zasáhla zemihospodářská,finančníafiskální krize, která v roce 2013 vyvrcholilakrizí bankovní.Ratingové agenturyMoody'saStandard & Poor'sv roce 2012 následovala zbylá z tzv.velké trojkyagenturaFitch Ratings, která též snížila úvěrovou spolehlivost země na úroveň „junk“ (anglickyodpad).Trojice mezinárodních věřitelů –Evropská komise,Evropská centrální bankaaMezinárodní měnový fond– půjčila Kypru 10 miliard eur za příslib reforem v oblasti sociálních a veřejných výdajů.
V minulosti zastával Kypr po dobu několika desetiletí rolidaňového ráje. Po vstupu do Evropské unie stále spoléhá na své vstřícné podnikatelské právo a prostředí, vzdělanou pracovní sílu, infrastrukturu a nízkou kriminalitu.
Průmysl limituje omezené množství surovin na ostrově. Převládá protolehký průmysl– výroba oděvu a obuvi, potravin, nápojů alehké strojírenství.Přítomen jenakladatelský průmysl.Těžební průmysl se orientuje naazbest,cement,sádroveca také na těžbu přírodních pigmentů.
Strategická poloha ostrova mezi třemi světadíly umožňuje rozmach námořní dopravy a služeb s ní spjatých.V roce 2018 dosáhlo toto odvětví hodnoty 1,034 miliardy €.Kyperská republika je domovem 11. největšího loďstva na světě a 3. největšího loďstva v Evropě(r. 2018).Odhaduje se, že přibližně 4% všech lodí na světě je řízeno z Kypru.Některé významné námořní přepravní společnosti (např. Columbia Marlow) mají centrálu vLimassolu.Kyperská námořní doprava se vzpamatovala z úpadku v období na pomezí 70. a 80. let a ze ztráty přístavuFamagustaa od 90. let prosperuje.Její podíl na HDP činí přibližně 4–8%.Okolo 3% pracujících Kypřanů bylo v roce 2019 zaměstnáno v tomto sektoru.
Kypr je zemí energeticky závislou a přes 95% spotřebované energie je z dovozu.V oblasti obnovitelných energií dominují větrné a fotovoltaické elektrárny.V roce 2006 se obnovitelné zdroje na celkové spotřebě podílely necelými dvěma procenty.
V roce 2011 bylo objeveno plynové pole pojmenovanéAphroditese zásobami přibližně čtyř bilionů krychlových stop. V roce 2019 zaznamenala americká společnostExxon Mobildalší významný objev – ložiskoGlavkos.Průzkum narušuje nevyřešená situace s Tureckem, které si nárokuje některá ložiska.Na začátku ledna 2020 podepsal Kypr sŘeckemaIzraelemdohodu, jejímž cílem je postavit plynovod vedoucí do Evropy z východní části Středozemního moře. Projekt zvanýEastMedby měl vyjít odhadem na 6–7 miliard amerických dolarů.
Více než třetina obdělávatelné půdy na ostrově má možnost zavlažování – jde zejména o regiony Mesaoria na severovýchodě aPafosna jihozápadě. Právě Mesaoria však od rozdělení spadá pod tureckou správu.Zemědělci se zaměřují na pěstování citrusů, vinné révy, oliv,mandlovníkua rohovníku (karobové lusky), dále pak na brambory (oblast Kokkinochoria) a obilniny.Živočišná výroba se opírá o chov drůbeže, ovcí a prasat. Produkují se také mléčné výrobky včetně sýrů, a to jak z ovčího, tak z kozího mléka.Zemědělství od vyhlášení nezávislosti ustoupilo jiným odvětvím, rozdělení ostrova navíc řecký Kypr připravilo prakticky o veškerou produkci tabáku, takřka 80% citrusové produkce a skoro 70% produkce obilí.V roce 2007 se zemědělství věnovalo necelých 9% pracujícího obyvatelstva.V roce 2017 se zemědělství naHDPpodílelo odhadem 2%.
Zdejšívinařstvímá tradici sahající do doby4 tisíce let př. n. l.Kypr tak patří mezi pomyslné kolébky vinařské tradice. VínoCommandaria, původním názvem Nama, se drží původní receptury, jeho výrobce však sužuje sucho.
Hlavními turistickými středisky jsou:Pafos(v západní části);Larnaka,Agia NapaaProtaras(ve východní části).Plážejsou písčité, s občasným výskytem kamenů. V roce 2019 navštívily Kypr takřka čtyři miliony turistů.Třetinu těchto turistů (tedy přes 1,3 milionu) tvoří občanéSpojeného královstvínásledováníRusy(téměř 800 tisíc). Přes 200 tisíc turistů dorazilo zIzraele, přes 100 tisíc pak zNěmecka,ŘeckaaŠvédska(r. 2018).
Podle zprávySvětového ekonomického fóraza rok 2011 platilo, že Kypr vévodil žebříčku TTCI (Travel&Tourism Competitiveness Index,česky: Index konkurenceschopnosti cestování a turistiky) v oblasti turistické infrastruktury a celkově se umístil na 24. příčce ze 139 států.
V řecké části Kypru jsou provozována dvěmezinárodní letiště.Prvníse nachází poblížLarnaky,druhéleží nedaleko městaPafos. V turecké části ostrova funguje mezinárodní letiště Ercan, nedaleko vsi Tymbou. Rozdělením ostrova bylo původní hlavní mezinárodní letiště v Nikósii opuštěno a používají jejMírové síly OSN. Od základních oprav v roce 1974 je neudržované.Celkově je v zemi 15 letišť(r. 2013).Kyperská vláda roku 2017 založila národního leteckého dopravceCyprus Airways. Základnu má na letišti v Larnace, které je základnou i řecké společnostiAegean Airlinesa rumunských aerolinekBlue Air.
Hlavními přístavy jsou Larnaca,LimassolaVasilikos.
PodleEurostatupřipadalo za rok 2018 na 1000 obyvatel 629 osobních aut. Vyšší číslo měliLichtenštejnsko,LucemburskoaItálie.Kypr patří ke třem zemím Evropské unie (spolu sIrskemaMaltou), kde se na silnicích jezdí vlevo.
Většinu obyvatel Kypru tvoříkyperští Řekové(78 %) aTurci(18 %). Přestože kyperští Řekové a kyperští Turci mají mnoho společného, jsou to odlišné identity založené nanáboženství,jazykua jsou úzce vázány na své mateřské země. Řecky se převážně mluví na jihu, naopak na severu převládá obyvatelstvo tureckého původu. Rozsáhle používaným jazykem na ostrově jeangličtina.
Kyperští Řekovése přidržují řeckéortodoxní církve(Kyperská pravoslavná církev), kyperští Turci vyznávají sunnitskýislám. Náboženské menšiny ortodoxních (miafyzitních)Arménůamaronitů(jejich Arcidiecéze Kypr vznikla 1357, roku 2013 měla 10 400 věřících ve 12 farnostech a 17 kněží) si podleústavyz roku1960zvolily příslušnost ke kyperským Řekům. Žije tam i několik tisíc italskojazyčných římských katolíků, potomků usedlíků z doby Kyperského království /1192–1489/ a benátské éry /1489–1571/. Ti patří do Patriarchálního vikariátu na Kypru se sídlem v Nikósii, který je součástí Latinského patriarchátu jeruzalémského.
Kypr jedemokratickýsuverénní stát. Prezident je volený přímo, je zástupcem řecké většiny a disponujevýkonnou mocí. Je čelným představitelem země a jeho funkční období trvá pět let.Od roku 2023 je prezidentemNikos Christodulidis. Post viceprezidenta je vyhrazen zástupci turecké menšiny, vzhledem k distuaci je však od roku 1963 neobsazený. Kyperská ústava byla přijata v roce 1960.
Vládní kabinet rovněž disponuje výkonnou mocí. Ministři nutně nemusí být zároveň v parlamentu, jenž má nyní 56 poslanců(r. 2020).Poslanci vykonávají svou funkci také pět let.Veuroparlamentumá Kypr šest zástupců.
Nejstarší politickou stranou je komunistickáPokroková strana pracujícího lidu(AKEL) založená roku 1941, která měla v prvních 25 letech své existence podporu až třetiny obyvatelstva.Přes oslabení v době páduVýchodního blokuzůstala dodnes v době raných 20. letech 21. století relevantní silou v kyperské politice a nejsilnější komunistickou stranou v Evropě.Od roku2008do roku2013byla u moci AKEL tehdejšího prezidenta a premiéraDimitrise Christofiase, během jejíž vlády došlo ke zhoršení situace v oblasti státních financí a přiblížení se bankrotu.Ten byl nakonec odvrácen s pomocí půjčky mezinárodních věřitelů.V roce 2013 občané zvolili prezidentem konzervativceNikose Anastasiadise, který porazilStavrose Malasepodpořeného AKELem.Oba kandidáti se utkali v prezidentské volbě o pět let později a Anastasiadis znovu zvítězil.V parlamentních volbách v roce 2016 zvítězilo pravicovéDemokratické shromáždění(DISY) prezidenta Anastasiadise, které získalo 18 křesel. Druhé místo obsadila AKEL s 15 parlamentními křesly, dva posty získala též krajně pravicováNárodně-lidová fronta(ELAM).Dalšími politickými silami na kyperské scéně jsouDemokratická strana(DIKO) založená roku 1976Spyrosem KyprianouemaHnutí pro sociální demokracii(EDEK).
Soudní systémje založen na anglosaskémCommon Law.Soudy jsou nezávislé na státních orgánech, soudce jmenuje vláda. Nejvyšší instancí je Nejvyšší soud vNikósii(Lefkosíi).
Kypr ani v roce 2020 není členemSchengenského prostoru, má totiž výjimku a ke vstupu doSchengenuse zavázal.Od 1. července 2012 do konce roku připadlo na Kypr předsednictví vEvropské unii.
Kypr tvoří šestdistriktů, ovšemKyreniaa většina distriktuFamagustaleží na teritoriu kontrolovanémSeverokyperskou tureckou republikou. Separatistická republika kontroluje také částNikósieaLarnaky.
Svoboda tiskuje zaručená ústavou.Reportéři bez hranicpřidělili Kypru 27. místo ze 180 zemí v indexu svobody tisku (2020).Podle Reportérů bez hranic jsou kyperská média přesto ovlivňována místní církví azájmovými skupinami.Organizace informuje také o tlaku na média ohledně používání „správných“ (= řeckých) geografických názvů zejména namísto tureckých.Vturecké kyperské zóněpůsobí jejich vlastní média.
Mediální prostor vyplňujíveřejnoprávní médiai komerční. Jediným veřejnoprávním vysílatelem jeRadiofonikó 'Idryma Kýprou, která provozuje televizní (RIK 1/CyBC 1, RIK 2/CyBC 2 a RIK Sat) a rozhlasové kanály (První kanál/Proto, Druhý kanál/Deutero , Třetí kanál/Trito a Čtvrtý kanál/Radio Love).Mezi komerční televize náleží např. ANT1, Lumiere TV, Mega TV a Sigma TV, mezi komerční radiostanice Radio Proto, Radio Astra a ANT1 FM. Phileleftheros, Politis a Simerini jsou deníky v řečtině, naopak deníkCyprus Maila týdeníkThe Cyprus Weeklyvycházejí anglicky.
26. listopadu 2015 přijal kyperský parlament návrh zákona oregistrovaném partnerstvíhomosexuálův poměru hlasů 39:12. Zákon byl pak zveřejněn 9. prosince 2015 a ten samý den se také stal účinným.Podle průzkumu z r. 2006 odsuzuje homosexualitu 75 % Kypeřanů a mnoho z nich navíc věří, že by měla být léčena.Eurobarometrroku 2015 zjistil, že bystejnopohlavní manželstvípodpořilo 37 % Kypeřanů, zatímco 56 % by bylo proti.VSeverním Kyprupřijali v pondělí 27. ledna 2014 tureckokyperští zákonodárci novelu rušící koloniální zákony trestající homosexuální akty až pětiletým vězením. Stal se tak posledním evropským státním útvarem, který dekriminalizoval konsensuální pohlavní styk mezi dospělými muži.
Kultura Kypru má mimořádně hluboké kořeny, neboť Kypr byl součástí antické řecké civilizace. K prvním spisovatelům patříStasínos z Kypru, snadHomérůvzeť (dlePindara), který měl napsat v 6. století př. n. l. sbírkuKypriepojednávající, stejně jakoIliada, otrojské válce.
Kypřanem byl i slavný filmový režisérMichalis Kakojannis, autor filmuŘek Zorba(1964), pětkrát nominovaný naOscara.
V řecké pop-music se prosadili zpěváciSarbel,Ivi Adamou,Eleftheria Eleftheriou,Anna Vissi,Despina Olympiou,Maria Elena KyriakouneboEvridiki.
Kypr byl přijat do organizaceUNESCO14. srpna 1975.Světové dědictvízahrnuje tři zdejší kulturní památky – archeologickou lokalituChoirokoitia,malované kostely v pohoří Troodosa městoPafos.
Na Kypru se narodil filozofZénón z Kitia, zakladatelstoicismu, aperipatetikKlearchos ze Soli. Kyperskými svatými jsou raně křesťanští teologovéEpifan ze Salaminynebosvatý Spyridon.
Britsko-kyperský ekonomChristopher A. Pissaridesbyl v roce 2010 jedním ze tří oceněnýchNobelovou cenou za ekonomiiza „analýzu trhů práce zatížených náklady na vyhledávání“. Organický chemikK. C. Nicolaoupůsobící na soukroméRiceově univerzitěv americkémHoustonuje držitelemCeny Franklinova institutuza rok 2011. Nicolaou se mimo jiné zabývá antibiotiky.Kyperského původu je také bývalý americký rektorUniverzity Jižní Kaliforniev období mezi roky 2010 až 2018C. L. Max Nikias.
Ministrem školství a kultury v letech 2008 až 2011 byl kyperský kognitivní a vývojový psychologAndreas Demetriou
Stříbrnou olympijskou medaili vybojoval v plachtěníPavlos Kontidesv roce2012a šlo o vůbec první olympijskou medaili pro Kypr.TenistaMarcos Baghdatisto dotáhl až do fináleAustralian Open(2006).VýškařKyriakos Ioannoumá stříbro zmistrovství světa v atletice(2009).SprinterMilan Trajkovićjehalovým mistrem Evropyv běhu na 60 metrů (2019).
K nejznámějším kyperským fotbalistům patříSotiris Kaiafas, který v roce 1976 získal oceněníZlatá kopačkapro nejlepšího ligového střelce Evropy, když v jednom ročníku kyperské ligy nastřílel 39 branek.O sezónu později nastřílel v kyperské lize 44 gólů, což je dodnes kyperský rekord. Dva kyperské fotbalové kluby se probojovaly do základní skupinyLigy mistrů UEFA,Anorthosis FamagustaaAPOEL FC.
Největším sportovním stánkem v zemi jeStadion GSPv Nikósii, byl otevřen v roce 1999 a pojme 22 000 diváků. Své zápasy na něm hraje iKyperská fotbalová reprezentace.
Jedním z nejznámějších kyperských pokrmů je sýrhalloumi, který se běžněgrilujenebosmaží, aniž by se roztekl.
Oblíbený je pokrm zvepřového masavařeného vevínězvanýafelia. Pokrm zjutovníku, podobnýšpenátu, se nazývá molochia. Oblíbená je samozřejmě řada další jídel řecké nebo turecké kuchyně jako jsousouvlaki,musaka,kebabnebohummus.
O Velikonocích se peče pečivo plněné sýrem arozinkaminazývané flaouna. Typickým je jogurtový nápojajranneborůžová voda.
Vzdělávání obyvatelstva má na starostkyperské ministerstvo školství a kultury.Povinná školní docházkase týká dětí a mladistvých od 5 do 15 let.Výdaje na školství v roce 2015 činily 6,4%HDP.
Kyperská univerzitabyla založena roku1989, prvních 486 studentů přijala v roce1992. Následoval rychlý růst, roku 2011 již měla 4691 studentů v 21 oborech a k tomu 1549 studentůpostgraduálních. Univerzita má dnes osmfakult: humanitních věd, aplikovaných věd, sociálních věd, ekonomie, inženýrství, pokročilých studií, lékařství a literatury. Oficiálními vyučujícími jazyky jsou řečtina a turečtina, ovšem tureckých studentů je na univerzitě (vzhledem k rozdělení země) jen minimum. Maximálně tři procenta z přijatých kyperských studentů mohou být Kypřané žijící v zahraničí. PodleQS World University Rankings 2022je Kyperská univerzita 440. nejkvalitnější vysokou školou na světě.
Kyperskou národní gardu(řeckyΕθνική Φρουρά,Ethnikí Frourá) tvořípozemní, vzdušné a námořní síly. Vznikla v roce 1964 v důsledku rozkolu mezi řeckými a tureckými Kypřany.
Vojenská služba je povinná a trvá 14 měsíců(r. 2016–2017).Výdaje na obranu činily v roce 2018 1,57% HDP.
Přítomnost Turecka ve Středozemním moři vedla k navázání spolupráce s Francií, jejíž vlajková letadlová loďCharles de Gaulleroku 2020 dokuje v přístavu vLimassolu.Kyperská vláda se ve stejném roce s tou francouzskou dohodla na nákupu zbraní v hodnotě 240 milionů eur.