Třída Duca degli Abruzzi

Třída Duca degli Abruzzibylatřídalehkých křižníkůitalského královského námořnictva. Jednalo se o pátou a poslední skupinu rozsáhlétřídyCondottieri. Celkem byly postaveny dvě jednotky této třídy. Ve službě byly v letech 1937–1976. Oba byly nasazeny vedruhé světové válce. Po válce je dále provozovalo obnovenéitalské námořnictvo.Giuseppe Garibaldibyl dokonce přestavěn na raketový křižník. Byly to nejlepší postavené italské lehké křižníky.
Těmito plavidly byl završen vývoj italské třídyCondottieri, neboť stavba poslední plánované dvojiceConstanzo CianoaVeneziabyla roku 1940 zrušena. Křižníky byly o něco větší než u předchozítřídyDuca d'Aostaa konstrukčně se již od svých předchůdců výrazně lišily. Měly vylepšené pancéřování a zesílenou výzbroj. Zatímco předcházející křižníky prvních čtyř skupinCondottierinesly osm 152mm kanónů ve čtyřechdvoudělových věžích, třídaDuca degli Abruzzinesla o dva kanóny více, jelikož dvě ze čtyř jejich věží byly třídělové. Naopak rychlost byla v tomto případě nižší.Celkem byly postaveny dvě jednotky této třídy. Jejich stavba byla zahájena roku 1933, roku 1936 byly spuštěny na vodu a roku 1937 byly zařazeny do služby.
Jednotky třídyDuca degli Abruzzi:
Hlavní výzbroj představovalo deset 152mm kanónů nového modelu, které byly umístěny ve dvou dvoudělových a dvou třídělových věžích. Doplňovalo je osm 100mm kanónů, osm 37mm kanónů, osm 13,2mm kulometů a šest 533mm torpédometů. Neseno mohlo být až 108min. Křižníky byly vybaveny dvěma katapulty a až čtyřmihydroplány. Pohonný systém tvořilo osm kotlů a dvě sestavy turbín o výkonu 100 000 hp, pohánějící dvalodní šrouby. Nejvyšší rychlost dosahovala 34 uzlů. Dosah byl 4125 námořních mil při rychlosti 17 uzlů.
Roku 1943 byly odstraněny kulomety.V letech 1945–1946 byly sejmuty torpédomety a katapulty. Upraveno bylo složení výzbroje. V letech 1950–1953 proběhla modernizace. Upravena byla nástavba, instalovány byly americké radary, demontovány byly obě třídělové věže a novou lehkou výzbroj představovalo dvacet čtyři 40mm kanónů. Po demontáži dvou kotlů klesl výkon pohonného systému na 85 000 hp a rychlost na 29 uzlů.
KřižníkGiuseppe Garibaldibyl v letech 1957–1962 výrazně modernizován na raketový křižník. Vzhled plavidla se radikálně proměnil. Na přídi byly instalovány čtyři 135mm kanóny ve dvoudělových věžích, které doplnilo osm 76,2mm kanónů. Na zadní nástavbě byl umístěn dvojnásobnýprotiletadlový raketový kompletRIM-2 Terrierse zásobou 72 střel. Na zádi navíc byla čtyři sila pro balistické raketyUGM-27 Polaris. Balistickými raketami měl být křižník vyzbrojen v případě války a během své služby je nakonec nenesl. Modernizovaný pohonný systém umožňoval zvýšení výkonu na 100 000 hp a rychlosti na 30 uzlů.
Křižníky bojovaly v červenci 1940 vbitvě u Punta Stiloa v březnu 1941 vbitvě u Matapanu. Dne 27. července 1942Giuseppe Garibaldivážně poškodilo torpédo vypuštěné britskou ponorkoutřídyUHMSUpholder(P37). Opravy trvaly čtyři měsíce.V červnu 1942 bylGiuseppe Garibaldinasazen proti britskému konvoji, vyslanému běhemOperace Vigorous.
Oba křižníky válku přečkaly a po ní zůstaly v obnovenémitalském námořnictvu.Luigi di Savoia Duca degli Abruzzibyl vyřazen v roce 1961.Giuseppe Garibaldibyl v letech 1957–1962 přestavěn na raketový křižník. V letech 1962–1969 byl vlajkovou lodí italského námořnictva. Vyřazen byl roku 1972.