Rádžasthán

Rádžasthán(hindskyराजस्थान,Rājasthāna,anglickyRajasthan)je rozlohou největšíindickýstát. Na západě sousedí spákistánskýmiprovinciemiSindhaPaňdžáb, dále pak s indickými státyPaňdžáb,Harijána,Uttarpradéš,MadhjapradéšaGudžarát. Hlavním městem jeDžajpur, který tvoří spolu sUdajpurem,DžódhpuremaDžaisalméremčtveřici nejvýznamnějších měst státu. Džajpuru se přezdívá „růžové město“ a jeho znakem jekůň, symbol síly. Udajpur je malebné město na jihozápadě Rádžasthánu, též přezdívané „jezerní město“. Jeho znakem jeslon, symbol štěstí. Džódhpur je „modré město“. Poslední ze čtveřice je „zlaté město“ Džaisalmér, ležící na západě. Symbolem tohoto pouštního města jevelbloud, symbol lásky. Další místa, která určitě stojí za zmínku, jsou Alvar,Adžmérs nedalekýmPuškarem,Bikanér,Čittaurgarha hora Abú.
Významnou část obyvatelstva Rádžasthánu tvoří někdejší šlechtarádžpútia také kmeny jako Mína a Bhíl.
Vedlehindštinyaangličtinyse v Rádžasthánu mluví několika místními jazyky souhrnně nazývanýmirádžasthánština. Menšinově se zde mluví igudžarátsky,paňdžábskyasindhsky.
V Rádžasthánu je několikpřírodních rezervací: Desert NP poblíž Džaisalméru, Keoladeo NP u Bharatpuru, Ranthambhór NP poblíž města Savaí Madhopur, Darrah NP poblíž města Kóta, rezervace Sariska poblíž Alvaru a rezervace Mount Abu.
Rádžasthán se dělí na 33okresů(hindsky जिलाdžilá,pl. जिलेdžilé,anglickydistrict,pl.districts),které jsou seskupeny do 7oblastí(hindsky sg. i pl. मंडलmandal,anglickydivision,pl.divisions):
Na severu Rádžasthánu se u vesnice Kálíbanga dochovaly zbytky významného městaharappské kultury, které bylo osídleno ve dvou obdobích. První období skončilo kolem 2600 př. n. l. zemětřesením. Město bylo opuštěno kolem roku 2000 př. n. l. kvůli vyschnutí řeky (Ghaggar-Hakra).
V následujících obdobích bylo území Rádžasthánu součástímaurjovskéaguptovskéříše.
Území Rádžasthánu se do značné míry překrývá s územím oblasti zvanéRádžpútána(राजपूताना), která zde existovala do roku1949. Skládala se z malých království, většině z nich vládli příslušnícihinduistickéválečnické kastyrádžpútů, královstvíTonkbylo muslimské a vládl munaváb. Další oblasti (dříve království) jsou například Mévár (okolí Udajpuru), Márvár (okolí Džódhpuru), Dhúndhár (okolí Džajpuru) a Mevát (severovýchod). Rádžpútské rodiny se dostaly k moci už v 6. století. Po staletí se bránilysultánům z Dillía vzdorovaly iMughalům, kterým se ale nakonec podařilo získat pevnou kontrolu nad celou severní Indií včetně Rádžasthánu. Někteří rádžpúti se však stáhli do horArávalía zůstali nepokořeni. Nejznámějším příkladem jeMahárána Pratáp(महाराणा प्रताप), králMéváru(मेवाड़) v letech1568–1597. HradČittaurgarh(चित्तौडगढ़), odkud pocházeli jeho předkové, byl okupován Mughaly a většina rádžpútů se mezitím stala mughalskými vazaly; mnozí z nich sloužili v mughalské armádě. Mughalský vládceAkbarchtěl s Pratápem dosáhnout stejné dohody a vyslal za ním několik poselstev. Pratáp se ale odmítal sklonit, a tak došlo k vojenskému střetnutí v průsmykuHaldí Ghátí(हल्दी घाटी). Mughalská vojska byla v přesile a bitvu vyhrála, byť se značnými ztrátami. Pratápovi se podařilo uprchnout, stáhl se do hor a přešel na partyzánskou válku. 30 let na něj Akbar posílal jednu vojenskou výpravu za druhou, ale nikdy ho nedokázal chytit. V posledních deseti letech života se Pratápovi podařilo postupně dobýt zpět většinu Méváru až na hrady Mandalgarh a Čittaurgarh. Zemřel v 56 letech na následky zranění při lovu.
Počátkem 18. století se mughalská říše otřásala vnitřními i vnějšími konflikty, čehož se mnoho vazalů včetně rádžpútů pokusilo využít k obnovení nezávislosti. Rádžpútána se ovšem krátce poté stala terčem nájezduMaráthůa maráthský generálŠindédobylAdžmér. Na počátku 19. století tak rádžpútští králové uzavřeli dohody s Brity. Vzdali se suverenity výměnou za ochranu a autonomii. Adžmér se stal provinciíBritské Indie, zatímco autonomní rádžpútská království byla seskupena do správní oblasti Rádžpútána(Rajputana Agency).