Banánovník

Banánovník(Musa) je rodbylinzčeledibanánovníkovitých(Musaceae). Zahrnuje jak zakrslé druhy, velké jen několik desítek centimetrů, tak zástupce náležící k nejvyšším bylinám světa (až 16 metrů).Plodybanánovníků,banány,jsou žádané zboží, kvůli kterému byli rozliční zástupci roduMusazkulturněni a různě šlechtěni. Kromě vČeskuvelmi dobře známých měkkých a sladkých odrůd banánů sem patří i příbuznéškrobovitébanány na vaření, nazývanéplantainy(nebo počeštěněplantejny).
Taxonomiebanánovníku je poměrně složitá, protože existuje mnoho druhů a jejich vzájemných kříženců. V dnešní době mají největší rozšíření a ekonomický význam bezsemenné (partenokarpické)hybridníodrůdy vzniklé křížením druhůMusa acuminataaMusa balbisiana.Odrůdy banánů se často označují zkratkami, které symbolicky vyjadřují počet a původ chromozomálních sad. Například odrůdaZakrslý Cavendish(AAA) jetriploidem, jehož všechnychromozómypocházejí zM. acuminata. Právě hybridAAAje nejvýznamnější odrůda užívaná jako ovoce – „banán“, zatímco hybridyAABaABBse užívají jako zelenina – „plantejny“ (např. odrůdyRajapuri,Pisang Awak,Sabaa předevšímPlantain, podle níž se nazývá celá skupina). Triploidní odrůdy mají výhodu v tom, že nemají semínka. Nevýhoda spočívá v tom, že se proto musí množit vegetativně, tj. jde vždy oklonyjedné rostliny, a jsou tak kvůli tomu velmi náchylné k různým chorobám.
Kromě toho se jako ovoce místně užívají také některé méně významné druhy, např.Musa corniculata,Musa discolorčiMusa fehi, které kvůli svým vlastnostem nejsou vhodné pro export. Banánové listy se užívají jakokrmivoa význam má také pevné vlákno z banánových listů, z nějž se vyrábějí např. rohože nebo provazy. Z tohoto hlediska je nejvýznamnější druhbanánovník textilní(Musa textilis).
Banány rostou v trsech, které mohou dosahovat hmotnosti až 60 kg. V roce 2003 se ve světě sklidilo přes 70 milionů tun sladkých banánů, z čehož 15 milionů bylo exportováno na světové trhy. Banánů na vaření bylo sklizeno v roce 2004 přes 32 miliónů tun, byly však z 97 % spotřebovány v zemi původu. Největšími exportéry banánů jsouEkvádor,Kostarika,KolumbieaFilipíny.
V rozvojových zemích se rozdrceného pseudokmenu banánovníku s listy také používá jakokrmivapro zvířectvo.
O banánech se poprvé zmiňují buddhistické texty v roce600 př. n. l.. Údajně i samotnýAlexandr Velikýměl během své výpravy doIndiev roce327 př. n. l.možnost pochutnat si na banánech. První skutečný banánovýsadbyl popsán v Číně okolo roku200. Okolo roku650islámští dobyvatelé dovezli banány doPalestiny.Arabštíkupci poté rozšířili banány po většině územíAfriky.
V roce1502portugalštíkolonisté vybudovali první banánové sady vKaribikua vestřední Americe.
V Jihovýchodní Asii se počátkem 21. století masově šíří tzv. panamská nemoc způsobená houbou Fusarium. Je to mj. způsobeno tím, že se pěstuje výhradně genotyp odrůdy Cavendish. Rostliny jsou stříkány až 40× do roka, místo aby byla dána přednost vývoji odolné transgenní odrůdy. Na banánovníku trvale přežívá (symbióza?) bakteriálníhnědá hniloba(Ralstonia solanacearum), která způsobuje hnědé skvrny na plodech. Urychluje rozklad odumřelých pletiv (transport živin) i rozklad plodů (transport semen a živin), agresivně napadá mladé rostliny mnoha jiných rostlinných druhů v okolí. Může však napadnout i pole sbramboramiči některými dalšími plodinami (v Česku větší škody zatím jen na bramborách). Z hlediska kvality plodu je z hlediska senzorického (chuť, vůně), trvanlivosti i zdravotního (hodnota živin, rozvoj plísní) zásadní rozdíl mezi plodem uzrálým na banánovníku a tím, který dozrává během transportu a skladování.