Charkov

Charkov(ukrajinskyХарків,Charkiv;ruskyХарьков,Charkov) jedruhé největší městoUkrajiny(žije zde přibližně 1,42 milionů obyvatel). Leží v severovýchodní části země, 410 km odKyjevaa 34 km odrusko-ukrajinské hranice. Je centremCharkovské oblasti, historického krajeSlobodská Ukrajinaa celého širšího regionuvýchodní Ukrajiny. Charkovská aglomerace s populací přes 2,2 miliony lidí tvoří třetí největší aglomeraci v rámci aglomerací velkých měst Ukrajiny.
Ve městě sídlí Charkovská národní univerzita V. N. Karazina, což je jedna z nejlepších 500 univerzit na světě, a Národní technická univerzita Charkovský polytechnický institut, která je jednou z 1000 nejlepších na světě.
Od 19. prosince 1919 do 24. června 1934 byl Charkov prvním hlavním městem sovětské Ukrajiny, odtud název „první hlavní město“. V roce 2022 získalo čestný titulMěsto-hrdina Ukrajiny.
Archeologické vykopávky v Charkově dokazují, že zde bylo osídlení již v době bronzové ve 2. tisíciletí před naším letopočtem. V okolí města jsou nálezy z období Skytů (6.-3. století př. n. l.) aSarmatiů(2.-1. století př. n. l.). Ve městě byly nalezeny stopy raných Slovanů, doložena jeČernjachovská kultura(2.-6. století) a další slovanské osídleníDoněckaz knížecí doby.
Na místě Charkova v 9.–11. století v období Kyjevské Rusi bylo starobylé město Donets a osada Donets. Po rozpadu Kyjevské Rusi v roce 1240 dobyli dnešní území CharkovaKumánia pozdějiTataři, kteří jej ovládali od 12. do 15. století.
Název města pravděpodobně pochází od řeky Charkov. Samotné pevnostní město Charkov bylo založeno záporožskýmikozákyroku1656. Mělo bránit jihozápadní hraniceRuského impéria, během 18. století však ztratilo svůj vojenský význam. V roce1765se však stalo hlavním městem ruské části Ukrajiny. Roku 1805 zde byla založena první univerzita na území východní Ukrajiny. Rychlý rozvoj Charkova nastal koncem 19. století. S příchodem železnice se z Charkova stalo důležité průmyslové a obchodní centrum. V počátečním obdobíSovětského svazubyl Charkov hlavním městemUkrajinské SSR(1917–1934).
Moc v Charkově během ukrajinské první republiky byla v rukou prozatímní vlády a demokratických institucí.
16. listopadu 1924 v 19:00 Charkov vysílal první národní rozhlasový program. Hlasatelé řekli: „Ahoj, ahoj, ahoj! Charkov mluví, Charkov mluví, Charkov mluví!“
Na počátku 30. let donutilhladomormnoho obyvatel přemístit se z venkova do měst, také do Charkova.
Skutečnost, že Charkov byl hlavním městem Ukrajiny, měla výrazný vliv na ukrajinizaci města. Teprve porážka ukrajinské kultury ve 30. letech, hladomor, čistky a přesun hlavního města do Kyjeva (1934) změnily postavení Charkova a ten koncem 20. – začátkem 30. let začal ztrácet hodně ze svého ukrajinského charakteru.
Běhemdruhé světové válkyse Charkov se svým okolím stal jedním z hlavních bojišť. Město bylo nejprve v roce 1941 dobytoněmeckou armádoua jejími spojenci (vizPrvní bitva o Charkov). 15. prosince 1941 bylo německými nacisty zastřeleno v rokliDrobickij Jaru Charkova 15 000 Židů. V květnu 1942 seRudá armádapokusila město osvobodit, avšak poDruhé bitvě o Charkovpokračovala německá okupace. V létě 1943 sovětskáRudá armádapo německém ústupu město osvobodila, avšak poTřetí bitvě o Charkovmusela sama z města ustoupit a nakrátko se vrátil do města německýWehrmacht. Dne 23. srpna 1943 byl Charkov definitivně osvobozen Rudou armádou (vizOperace Vojevůdce Rumjancev). Okolo 70 % města bylo při bojích zničeno a během německé okupace v letech 1942 a 1943 zemřelo hlady až 100 000 obyvatel Charkova. V důsledku druhé světové války přišel Charkov o primát největšího městaUkrajiny.
Na konci roku 1943 se v Charkově konal proces s válečnými zločinci, který se stal mezinárodně známým a navštívili jej korespondenti z mnoha zemí.
Roku 1975 bylo otevřeno 18 km dlouhécharkovské metro(1978 byla zahájena druhá linka) s 13 stanicemi (plánovány 3 linky, celkem 43 stanic).
Během prvního týdneruského útoku na Ukrajinubylo město ve dnech 25. února až 3. března 2022 masivně bombardováno, mimo jiné vyřazena z provozu a zdemolována jedna z historických budov univerzity.Bombardování pokračovalo i nadále v průběhu války.
V roce 2022 měl Charkov 1 421 125 obyvatel s nadpoloviční většinou Ukrajinců, přičemž nyní většina obyvatelstva po ruských útocích začala mluvit už jen ukrajinštinou v důsledku odporu proti všemu ruskému; rozšířen je takésuržyk. Po několik desítek let byl největším ukrajinským městem; nejrychleji rostl koncem 19. a začátkem 20. století. V roce 1926 měl 417 000 obyvatel;Ukrajincitehdy tvořili 38 %,Rusové38  %,Židé19,5 %. Roku 1939 zde již žilo 833 000 osob. Pokles způsobený válkou byl rychle dohnán: v roce 1959 žilo v Charkově 953 000 lidí (Ukrajinci 48 %, Rusové 40 %, Židé 9 %). Podíl Rusů a Židů má klesající tendenci, naopak novými menšinami jsouArméniaVietnamci. V roce 2001 tvořili Ukrajinci 62 %, Rusové 31 % a Židé 1,7 % obyvatel.
Významnou historickou památkou města je klášterní chrám z roku 1689, zbudovaný ve styluukrajinského baroka. Dále je zde několik převážně pravoslavných kostelů, sídlí zde však také římskokatolickáCharkovsko-záporožská diecéze(založena 2002).
Nejvýraznější stavbou je zřejmě obří konstruktivistická budovaDeržpromu, vystavěná ve 20. letech 20. století a známější spíše pod ruským názvemGosprom, která dominujeNáměstí Svobody– zřejmě nejrozlehlejšímu náměstí v Evropě o ploše 12 ha.
Ve městě sídlí několik muzeí,Repinovagalerie,Charkovské národní akademické divadlo opery a baletu M. V. Lysenka, činoherní divadla T. H. Ševčenka (ukrajinskojazyčné) a A. S. Puškina (ruskojazyčné), městské loutkové divadlo, dětské divadlo, divadlo hudební komedie a jiná, Charkovská oblastní filharmonie, z vysokých škol např. Charkovská státní univerzita, na níž studoval mj. zdejší rodák, rusko-americký astronomOtto von Struve. Z Charkova také pochází populární duo hudebníků5'nizza.
Charkov je vedle Kyjeva a Lvova hlavním dopravním uzlem země. Hlavním tranzitním směrem je severojižní silniční a železniční tahMoskva– Charkov –Krym. V roce 1954 bylo 9 km jihovýchodně od centra města vybudovánomezinárodní letiště. Do Kyjeva jezdí několikrát denně vlakInterCity+. Železnice odtud vedou ve směrech:Poltava,Sumy,Lgov(Rusko),Bělgorod(Rusko),Kupjansk,Svjatohirsk,LozovaaKrasnohrad. V Charkově se nachází sídloJižní dráhy, jedné ze 6 divizí státních drahUkrzaliznycja.
Město má poměrně rozvinutou síť MHD: