Gordon Parks

Gordon Roger Alexander Buchanan Parks(30. listopadu1912,Fort Scott,Kansas–7. března2006,New York) bylamerickýfotografspolečnostiFarm Security Administration(FSA).Kromě toho byl ještěhudebníkem,básníkem,romanopiscem,novinářem,aktivistouarežisérem. Nejvíce jsou zmiňovány jeho fotografické eseje pro časopisLifea jeho film z roku 1971Shaft, který režíroval.
Ve 25 letech Parkse zaujaly fotografie migrujících pracovníků v časopise a koupil si v zastavárně první fotoaparátVoigtländerBrilliant za 12,50 dolarů.
Snímky úředníků, kteří vyvinuli první svitkový film, jeho práci ocenili, a vybídli jej, aby fotografoval módu v obchodu Frank Murphy's women's clothing v St. Paulu. Parks každý snímek pořídil dvojitou expozicí, s výjimkou jednoho, ale právě ten padl do okaJoe Louisové, manželce boxera a mistra těžké váhyMarva Louise. Louisová doporučila Parksovi přestěhovat se do Chicaga, kde začal pořizovat snímky z byznysu pro společnost žen.
Během příštích několika let Parks vystřídal celou řadu zaměstnání, na volné noze se jako doplňkové činnosti věnoval portrétní a módní fotografii. Začal pořizovat kroniku černého ghetta města South Side a v roce 1941 díky výstavě těchto fotografií členství ve společnosti FSA. Společnost FSA byla vytvořena v USA v roce1935v rámciNew Deal. Jejím úkolem bylo v krizi pomáhat proti americké venkovské chudobě. FSA podporovalo skupování okrajových pozemků, práci na velkých pozemcích s moderními stroji a kolektivizaci. Vedle Parkse byli v sociologicko-dokumentárním programu této agentury zapojeni fotografové jako napříkladWalker Evans,Dorothea Langeová,Roy Stryker,Arthur RothsteinneboBen Shahn.Ve spolupráci pod vedenímRoye Strykeravytvořil řadu svých později známých fotografií, napříkladAmerická gotika, Washington, D.C.(pojmenované podle malbyGranta Woodasestejným názvem, na které je americký dům sgotickýmoknem a před ním dva vysocí, štíhlí staříci s úzkou bradou). Na fotografii pózuje velmi štíhlá Afroameričanka Ella Watsonová, která pracovala jako uklízečka pro budovu FSA, jak stojí strnule před americkou vlajkou, v jedné ruce držíkoštěa ve druhémop.
Parks se inspiroval k vytvoření tohoto portrétu poté, co si všiml opakovanéhorasismuv restauracích a obchodech po svém příjezdu do Washingtonu. Když tento snímek viděl Stryker, prohlásil o něm, že je to obvinění Ameriky – a že by to mohlo způsobit, že všechny fotografy vyhodí z práce;a požádal Parkse, aby s Watsonovou dále spolupracoval. Tato souhra však vedla k sérii fotografií z jejího každodenního života. Parks sám později řekl, že jeho první snímek byl nedůvtipný a přehnaný, nicméně ostatní komentátoři tvrdili, že čerpal sílu ze svého polemického charakteru a duality oběti a zachráněného - a měl tak vliv na mnohem více lidí než pozdější portréty Watsonové.
Se vstupem USA do druhé světové války však nastala změna: projekt FSA dostal jiné jméno –Office of War Informations(OWI) – a také jiný program. Ve válce musela propaganda ukazovat, jak jsou Spojené státy silné a ne jaké mají potíže. V roce 1948, kdy FSA zanikla, byla dokonce snaha pořízené dokumenty zničit, aby nemohly být použity pro propagandu komunistickou.
Po rozpuštění FSA zůstal Parks ve Washingtonu jako korespondent OWI, ale v roce 1944 od spolupráce s touto institucí odstoupil. Přestěhoval se doHarlemu, kde se stal nezávislým módním fotografem pro časopisVogue. Později se zúčastnil projektu společnostiStandard Oil(New Jersey), ve kterém fotografoval malá města a průmyslová centra. Jeho nejznámější nímky z tohoto období jsouVečeře doma u pana Hercula Browna, Somerville, Maine(1944);Grease Plant Worker, Pittsburgh, Pennsylvania(1946);Auto naložené nábytkem na dálnici(1945) aFerry Commuters, Staten Island, N.Y.(1946).
Parks obnovil hledání fotografických pracovních míst v módním světě. Navzdory rasistických postojů své doby, editorVogueAlexander Libermanjej najal k nasnímání kolekce večerních šatů. Parks fotografoval módu proVogueněkolik dalších let. Během té doby vydal své první dvě knihyFlash Photography(1947) aCamera Portraits: Techniques and Principles of Documentary Portraiture(1948).
V roce 1948 vyhrála jeho fotografická esej o mladém vůdci gangu v Harlemu a mohl tak získat zaměstnání jako fotograf a dopisovatel časopisuLife. Celých 20 let fotografoval na téma módy, sportu, divadla (Broadway Theatre), chudoby, rasové segregace nebo portrétů (Malcolm X,Stokely Carmichael,Muhammad Ali,Barbra Streisand). Jeho fotografická esej o chudém brazilském chlapci jménem Flavio da Silva, který umíral důsledkem podvýživy, zápalu plic a průdušek, přinesl dary, které zachránily chlapcovi život a zaplatily za nový domov pro jeho rodinu.
Parks se narodil veFort ScottvKansasujako syn Sarah (roz. Rossová) a Jacksona Parksových.Byl třikrát ženatýa měl čtyři děti – Davida, Leslie a Toni Parks Parsons. Jeho nejstarší syn Gordon junior zemřel při leteckém neštěstí v roce 1979.