Bobrová

Bobrová(německyBobrau) jeměstysvokrese Žďár nad SázavouvKraji Vysočina, zhruba 10 km jihovýchodně odNového Města na Moravě. Žije zde889obyvatel.
Bobrová je jedním z nejstarších sídel na Novoměstsku a založil ji pravděpodobně jeden z prvníchkolonizátorůzdejší oblastiPřibyslav z Křižanova. Jeho zeťBoček z Obřanzaložil roku1252žďárský kláštercisterciáků a tomuto klášteru věnoval i desátky z Bobrové. Bobrová byla zřejmě již tehdy osadou roztroušenou po obou stranách říčkyBobrůvky. Část Bobrové zdědila sestra Bočkovy manželky Eliška. Její druhý manželHrabiš ze Švábenicse psal později „z Bobrové“ a v Bobrové sídlil. Její první manželSmil z Lichtenburkadaroval roku1262tuto část osady (Dolní Bobrovou) žďárskému klášteru,zbývající část (Horní Bobrová) zůstala v majetku dědiců Přibyslava z Křižanova.
Poprvé je rozlišení na Horní a Dolní Bobrovou zaznamenáno v roce1338. V roce1462je Dolní Bobrová uvedena jako městečko. Horní Bobrová byla povýšena na městečko již před rokem1368. V roce1464získal část křižanovského panství a mezi tím i Horní BobrovouJan z Pernštejna.VilémaVratislav z Pernštejnapostoupili smluvně v roce1486žďárskému klášteru Horní Bobrovou výměnou za částKřižanova. Roku 1757 se poddaní v Dolní Bobrové vzbouřili kvůli sporu o užívání pozemků a 15 z nich bylo roku 1759 uvězněno ve žďárském klášteře, v roce 1760 bylrychtářa devět poddaných vsazeno do žaláře naŠpilberku. Po zrušení žďárského kláštera za vlády císařeJosefa II.v roce1784převzal majetek kláštera náboženský fond. Ten rozdělil klášterní majetek na pět částí, které postupně rozprodával. Tak se Horní i Dolní Bobrová staly součástíradešínskéhozboží, které v roce1826koupil F. Schneider.
V roce1850bylo v Novém Městě vytvořeno okresní hejtmanství a sídlil zde jeden ze třísoudních okresů, do kterého byly začleněny i Dolní a Horní Bobrová. Sloučením Dolní a Horní Bobrové v roce1950vznikla obec Bobrová.
Od10. října2006byl obci vrácen statusměstyse.V letech 2006–2010 působila jako starostka Jaroslava Straková, od roku 2010 tuto funkci vykonává Zdeňka Smažilová.
Kostel sv. Petra a Pavlase nachází v části obce Horní Bobrová. Přestavbu středověkého farního kostela projektoval v roce1714architektJan Blažej Santini-Aichel. Po třech etapách přestavby byl vysvěcen až v roce1722.
Z původního pozdně románského kostela zachovalo zdivo, věž je gotická, při barokní přestavbě Santini vytvořil loď a zbarokoval osovou západní věž. Při obrácení orientace chrámu loď proměnil v kněžiště a připojil na východní straně nový prostor rozsáhlejší lodi. Východní působivé hlavní průčelí je pětiosé. Stavbu prostupují pro Santiniho charakteristické dovnitř zajímavě zakřivené, vyduté a vypouklé plochy. Pozornost si zaslouží motiv vsazené sféry s mečem a klíči na vykrojený vrchol štítu průčelí. Starší i novější části stavby sjednotil a její východní působivě komponované průčelí vévodí mírně svažitému náměstí městečka. Při až stroze působící jednoduchosti je dosaženo poutavého efektu a dokládá Santiniho mimořádnou představivost. Ve věži visí dva zvony: velký gotický od Ondřeje Ptáčka z Kutné Hory (datovaný 1490) a menší renezanční od Klementa Stechera z roku 1555.
Hlavní oltář zdobí čtyřlistý obrazLoučení sv. Petra a Pavla, namalovalJosef Winterhalder mladšíroku1788.
V současné době žije v Bobrové asi 960 obyvatel. Pracovních příležitostí obec nenabízí mnoho, a tak velká část obyvatel za prací dojíždí naDolní Rožínku, do Žďáru nad Sázavou či do Nového Města na Moravě. Tírna lnu, která byla postavena roku1885, je již několik let mimo provoz a rozsáhlé prostory tak zůstávají nevyužity. Zemědělské družstvo se proměnilo v1. bobrovskou a.s.V Bobrové se daří zejména menším firmám – např. čalounictví Jaroslava Prokopa a bobrovské truhlárně.
Největší událostí posledních let je přístavba školy a dokončeníplynofikaceobce. Posledním ekologickým dluhem tak zůstane jen stavbačističky odpadních vod. Ze spolků je nejvýznamnější činnostTJ Sokol Bobrová, mysliveckého sdružení a sboru dobrovolných hasičů. Tato sdružení se kromě své hlavní činnosti také každoročně starají o naplnění plesové sezony.
Obec v minulosti vešla mimo jiné ve známost údajným výskytem záhadných jevů, které bývají někdy popisovány, jako projev tzv.poltergeistu(samovolný pohyb předmětů, samovzněcování předmětů, vybuchování skleněných a porcelánových předmětů, poruchy elektrických instalací atd.). A to od počátku března 2006 v domě č. p. 262, kde v té době žili manželé Rudolf a Zdena Svobodovi se dvěma dětmi.
K některým záhadným jevům údajně došlo za přítomnosti množství svědků, například dobrovolných hasičů, kteří dům po dva týdny hlídali. Jevy údajně vyvrcholily v noci z 22. na 23. března 2006 kolem druhé hodiny v noci, přičemž události měly pokračovat i za přítomnosti množství přivolaných svědků (dobrovolných hasičů a sousedů) až do rozednění a v menší intenzitě až do 27. března.I přes údajnou přítomnost velkého množství svědků však nejsou dostupné žádné fotografické ani jiné věrohodné důkazy.
Znovu se případ dostal do zájmu některých sdělovacích prostředků poté, co k podobným jevům mělo dojít o tři roky později veStrašicíchna Rokycansku. Jevy na obou místech nebyly dosud plně objasněny.
Reportáž o bobrovských jevech byla vysílána na televizi Nova koncem března 2006 ve zprávách, podrobněji se jimi zabývala reportáž Jiřího Pánka v pořaduStřepiny2. dubna 2006. Ani v tomto případě nejsou dostupné ověřitelné důkazy. Místní lidé vesměs odmítají o události mluvit a i pan Svoboda odmítá jakoukoliv publicitu.
Doc. RNDr.Čeněk Zlatník, předsedaKlubu českých skeptiků, pro televizi Nova sdělil své vysvětlení, k němuž došel, aniž by se případem podrobněji zabýval:„Vysvětluju si to tím, že si lidé dělají dobrý den, chtějí se zviditelnit, něco nainscenují, recese…“
J. X. Doležalapeloval na tehdejšího předseduUčené společnostiJiřího Grygaraa na fyzikální ústavy prostřednictvím článku v časopise Reflex, aby jev v Bobrové zdokumentovali, a konstatoval, že „vědci jej zjevně nemají zájem objasnit“.