Bob obecný

Bob obecný(Vicia faba, syn.Faba vulgaris) je významnázemědělskáplodinamírného pásma, patřící do čeledibobovité(Fabaceae).
Starší název pro bob obecný je téžbob koňský.
Bob obecný byl v minulosti řazen do samostatného roduFaba. V současné taxonomii je součástí roduVicia(vikev) jakoVicia faba. České názvosloví se přidržuje spíše původního názvu bob obecný, i když se lze setkat i s názvem vikev bob.
Bob je statná, až metr vysoká rostlina s mohutným květenstvím.Kořenovýsystém není příliš vyvinutý. Květy jsou bílé, až 4 cm velké.Květyjsou podobně jako u všech bobovitých rostlin souměrné, skládají se tedy z 5 srostlých korunních lístků různých tvarů, vytvářejících velkou horní část zvanou pavézu, po straně dvě křídla a dopředu vyrůstající člunek (srostlý ze dvou lístků). Plody jsou tvořeny podlouhlýmiluskyhnědočerného zbarvení. Listy jsou trojčetné (podobnéjeteli, ale větší), lístky jsou asi 5–8 cm dlouhé a 3–5 cm široké.
Bob pochází zeseverní Afrikyajihozápadní Asie. Již kolem roku 6000 př. n. l. byl běžnou součástí stravy ve východnímStředozemí. Vestřední Evropěse objevuje později (patrně až počátkem doby bronzové) a jeho pěstování se patrně nikdy nestalo masovým.
Bob je pěstován především v řepařské a obilnářské výrobní oblasti jako zelené hnojení (velkábiomasa,symbiotickébakterie na hlízkách fixují atmosférickýdusík) a jako krmivo pro hospodářská zvířata (odtud původní název – bob koňský). Používá se též jako krycí plodina. V poslední době zažívá pěstování bobu jako krmiva renesanci, protože podobně jakosójaobsahuje velké množstvíbílkovin– 26 až 28 %, ale na rozdíl od sóji nehrozí jeho křížení sgeneticky modifikovanýmiodrůdami, což má velký význam především vekologickém zemědělství. Novější odrůdy navíc mají menší obsah antinutričních látek (taninu a vicinu).
Bob se vysévá brzy na jaře, do hloubky 8 až 10 cm. Pěstuje se v úzkých řádcích (15 až 25 cm). Sklízí se optimálně při vlhkosti semen 15 až 20 %, teoreticky je možné sklízení i při vyšší vlhkosti (např. ve vlhkých rocích), ale je nutné jej dosoušet.
Bob je vČeské republicepěstován na 4 500 ha.
V lidské stravě se v Čechách bob příliš neobjevuje a ani v minulosti nepatřil k častějším pokrmům. V Německu v 15. a 16. století byl ale tradičním pokrmem selských domácností. Některé alternativní léčebné metody jej doporučují vzhledem k vysokému obsahu bílkovin např. k léčběkloubů. V anglosaských zemích jsou rozšířené odrůdy s velkými semeny, jejichž využití je podobné jako ufazolí.
Semena bobu obecného lze po vyloupání z lusků konzumovat syrová, podobně jako hrášek, nebo je možné je rozmanitými způsoby tepelně zpracovat. Přidávají se do těstovin, rizota a podávají se také jako příloha k masu či rybám.
V neposlední řadě se z této rostliny vyrábí také mouka, těstoviny a další výrobky pro vegany nebo osoby, které nemohou konzumovat lepek.
Semena bobu obecného obsahují alkaloidvicin, který je toxický pro osoby, které mají genetické onemocněnídeficit glukózo-6-fosfát dehydrogenázy. Náchylnost těchto osob k akutníhemolýzepo konzumaci bobu obecného se nazýváfavismusnebo takéfabismus.
Bob obecný není pro včely příliš atraktivní rostlinou.Jeho nektarodárnost není vysoká.Nektariumbobu vyprodukuje za 24 hodin 0,6 mgnektarus cukernatostí 33 %. Cukerná hodnota, tedy množstvícukruvyprodukovaného v květu za 24 hodin, je 0,2 mg.Bob produkuje velké množstvípylus vysokou výživnou hodnotou pro včely, pylové rousky jsou bělavé, dýmově šedé nebo tmavě šedé.Druhovémedybobu nejsou známy.
Bob obecný bývá napadánmšicí bobovou, která je významným zdrojemmedovice.Zajištění 3–4 včelstev na hektar porostu bobu zvyšuje výnos semen a bob dozrává pravidelněji.