Tarifa

Tarifaješpanělsképřístavní město vautonomním společenstvíAndalusievprovinciiCádizvcomarceCampo de Gibraltar, na jižním výběžkuPyrenejského poloostrova, kde se stýkáStředozemní mořesAtlantským oceánem. Nachází se na pobřeží Costa de Luz (českyPobřeží světla) a je 14 km vzdáleno odafrickéhopobřeží. Je známé jako místo pro vodní sporty, tj.windsurfingakitesurfing(kiteboarding).
Součástí Tarify jsou osady Tahvilla, Facinas a Bolonia. Na ostrověIsla de Tarifa(nebo Isla de las Palomas,českyHolubí ostrov), který je spojovací hrází spojen s pevninou, se nachází pevnost Tarifa amys Tarifa(Punta de Tarifa nebo Punta Marroqui) – nejjižnější bod kontinentální Evropy na 36° severní šířky. Isla de Tarifa odděluje Atlantik od Středozemního moře. Jihovýchodním směrem je z Tarify dobře vidět útesGibraltarua jižním směrem přesGibraltarský průlivpobřeží Afriky.
Nachází se na pobřeží Costa de Luz („pobřeží světla“) a je 14 km vzdáleno od afrického pobřeží. Jižně od města Tarifa se nachází ostrov Isla de Tarifa, který tvoří hranici meziAtlantikemaStředozemním mořem. Jihovýchodním směrem je z Tarify dobře vidět útesGibraltarua jižním směrem přes Gibraltarský průliv pobřežíAfriky. Na ostrově se nachází nejjižněji položený evropskýmys Tarifas majákem.
Tarifa byla založenáFéničanya dáleŘímanézaložili městoJulia Traducta. Podle posledních poznatků to bylo sídlo v nynější Algericas a v místě Tarify se nacházela osada Mellaria.V obvodu Tarify byla založena Římany osada tzv.Baleo Claudia, ruiny se nacházejí v blízkosti Bolonie. V roce 710 se zde vylodilo malémuslimskévojsko pod vedenímTárika ibn Málika, podle kterého je název města. Od roku 1090 je město pod nadvládou dynastieAlmorávidůa od roku 1147 zde vládliAlmohadové. V roce1292bylo město dobyto v rámcireconquistykřesťanskými vojskySancha IV. Kastilského. V roce 1294 město ubránil proti nájezdům muslimůAlfonso Pérez de Guzmán(Guzmán Dobrotivý). V 18. století, kdy oblast byla korunním územímVelké Británie, byly hradby a opevnění rekonstruovány. Poslední obléhání Tarify bylo od 20. prosince 1811 do 4. ledna 1812napoleonskými vojskypod velením generálaJean-Françoise Levala. Obránci byli vojáci Španělska a Velké Británie, kterým velelFrancisco Copons, pozdější hrabě z Tarify. I když francouzští vojáci 30 m průrvou v hradbách, kde protékal potok, vnikli do Tarify, město nedobyli. Zimní déšť rozvodnil potok a rychle stoupající hladina vody přinutila obléhatele k ústupu. Když si generál Levala uvědomil, že následující deště způsobily vlhnutí střelného prachu a ztížily pohyb v bahně, tak zanechal bojů a ustoupil. Po ukončeníŠpanělské občanské války(1936–1939) byly na pobřeží v rámciPlánu obrany Campo de Gibraltarpostaveny betonové bunkry k obraně pobřeží.
Často je Tarifě přiřazován původní významtarif, kdy v Tarifě kdysi kupecké lodě musely platit poplatek za místo v přístavu.V centru historického města jsou úzké uličky.
Kostel San Mateo (Sv. Matouše) ze začátku 16. století v gotickém slohu, v roce 1774 upravena fasáda podleTorcuato Cayón de la Vega(fasáda barokní, vnitřek gotický).
Hrad Mirador El Estrecho a opevnění Castillo de Guzmán postavené v roce 960 na příkaz córdobského chalífy Abd ar-Rahmána III.
Kostel Panny Marie na místě bývalé mešity .
Nejblíže pobřeží je pohoří Estrecho se sezonními řekami a potoky. Od západu na východ jsou to hřebeny se severo-jižní orientací La Plata, Loma de San Bartolomé, Sierra de Enmedio a Sierra del Cabrito se svými vrcholy Plata (458 m), San Bartolomé (442 m), La Peña (448 m) a El Cabrito (536 m).
Druhá formace hor je na severu, jedná se o pohoří Saladavieja a Ojén s vrcholky Utreras (719 m) a Tajo de La Corza (831 m).
Na území Tarify se nacházejí čtyři řeky: Jara, Valle a Vega se vlévají do Atlantského oceánu, řeka Guadalmesí se vlévá do Středozemního moře (oblast Gibraltaru). Na severu protéká řeka Almodóvar, která je levým přítokem řeky Barbate, s přehradou na horním toku (Embalse de Almodóvar). Na území Tarify se nacházejí také sezónní řeky.
Vítr zde vane 300 dní v roce. Proto je okolí Tarify poseto větrnými elektrárnami a také hojně využíváno k provozování windsurfingu a kitesurfingu. V průběhu roku zde vanou dva větry:
Přes Tarifu vededálnice A7(E15) zAlgecirasdoBarcelony,A48zCádizudoVejer de la Fronteraasilnice N-340z Cádizu do Algeciras.
Trajektový přístav na jihu města. Terminál pro osobní přepravu má plochu 2200 m². Hlavní námořní linka vede do Tangeru.
Autobusové spojení mezi Tarifou a Algericas (cca 20 km na severovýchod) a Tarifou aSevillou(cca 200 km na sever).
V tomto článku byly použitypřekladytextů z článkůТариф (остров)na ruské Wikipedii,Tarifana německé Wikipedii,Tarifana anglické Wikipedii aTarifana polské Wikipedii.