Ga'on z Vilna

Ha-ga'on rabi Elijahu ben Šlomo, podle akrostichu citován jakoהגר״א–ha-Gra, nazývaný téžVilenský ga'onneboGa'on z Vilna(23. dubna1720– 28. září/9. října1797) patřil k nejvýznamnějšímžidovskýmučencům své doby a je považován za jednu z největších postav novodobého židovství. Od mládí byl pověstný svou genialitou, fenomenální pamětí, širokým záběrem (odhalachyaž pokabalu) iasketickýmživotem a odporem kchasidismu.
Údajně již ve třech letech zvládl nastudovat celýTanachi s komentáři, v sedmi letech již znal několik traktátůTalmuduzpaměti, a v jedenácti letech, ještě před dosažením věku kbar micva, znal zpaměti oba Talmudy. Na rozdíl od svých souputníků kladl mnohem větší důraz na studiumJeruzalémského Talmudu, než bylo obecně zvykem. Ve svém volném čase se věnoval imatematiceaastronomii. Během dospívání cestoval a studoval poPolskuaNěmecku, aby se ve dvaceti letech vrátil do rodnéhoVilniusu, a stal se největší náboženskou autoritouaškenázskýchžidů.
Ga'on nebyl literárně tak plodný, jako napříkladRaši,Maimonidesnebo jiní, dřívější velikáni židovského národa. Ale jeho glosy k Talmudu aŠulchan aruchunazvanéBe'urej ha-Gra(výklady ha-Gry) znamenaly svým způsobem revoluci v chápání a studiu těchto spisů, stejně jako jeho komentář kMišně, nazvanýŠnot Elijahu(Roky Elijášovy).
Ga'on z Vilna byl jedním z prvních učenců, kteří začali na studium Talmudu aplikovat i kriticko-gramatickou metodu. Zároveň nabádal své současníky, aby se nebránili studiu světských věd (především již zmíněné a jím oblíbené matematiky), což rovněž v jeho době nebyl standardní přístup většinyrabínů. Velkou známost mu přinesl spor s chasidy a následné odmítnutí chasidismu.
Vilenský ga'on bylde factoztělesněním toho, co chasidé odsuzovali a odmítali – prototypem přísného učence, neúnavně studujícího a z jejich pohledu nesmyslně memorujícího svaté knihy, bez emocí, bez jakéhokoli vnějšího prožitku. Pro Ga'ona z Vilna, který spal pouze pár hodin denně a odmítal většinu tělesných požitků, byli naopak chasidé tlupou zdivočelých, negramotných a nevzdělaných hlupáků, zanedbávajících studium a nebezpečně se oddávajících extatickým i jiným požitkům a různým lidovým zvykům, jako bylo vytváření amuletů, různé lidové pověry jako víra ve skřítky,dybukyapod. Důraz chasidismu na kabalu přiměl Ga'ona z Vilna k tomu, aby kabalu studoval hlouběji a nakonec dospěl k jinému pohledu, když sjednotil mystické vlivy a myšlenky s halachou, a kabala se stala i součástí aškenázskéliturgiea zvyků.
Ga'on z Vilna se stal vůdčí osobností hnutíMitnagdim, tedy odpůrců proti chasidismu. Podařilo se mu vytlačit chasidy z Vilna (centrum chasidismu tak leželo především vHaliči,UkrajiněaBělorusku, litevští židé, známí též pod označením „litvaci“ zůstali většinou ne-chasidy), uvalil na chasidyklatbu(cherem)a vyjádřil se na jejich adresu slovy:
Obrovská autorita Ga'ona ovlivnila řadu jeho mladších současníků. Jeden z jeho nejvýznamnějších žáků, rabi Chajim zVoložina, se stal duchovním zakladatelem Voložinskéješivy, ze které vzešli pozdější velikáni židovského náboženského či kulturního života, jako např.Abraham Isaac Kook,Chajim Nachman BialikneboChajim Solovejchik, jeho žáci a přívrženci se začali nazývat podle starověkýchfarizeů„perušim“ a samotný Ga'on plánoval odchod do zeměIzrael. Ačkoli jej nikdy neuskutečnil a zemřel ve Vilniusu, několik set jeho následníků do Izraele skutečně odešlo a usadili se nejprve vSafedua poté vJeruzalémě, kde se soustředili kolem slavnésynagogyChurvaa poté i v části města, která později dostala názevMe'a Še'arim.