Sórjú

Sórjú(japonsky蒼龍) byla první ze dvouletadlových lodístejnojmenné třídyjaponského císařského námořnictva. Byla první velkou japonskou letadlovou lodí stavěnou od počátku jako letadlová loď.
Zúčastnila sedruhé čínsko–japonské války. Celou svoji kariéru za druhé světové války strávila ve 2. divizi letadlových lodí (第二航空戦隊Dai-ni Kókú Sentai) 1. letecké floty (第一航空艦隊Dai-iči Kókú Kantai)Nagumovaúderného svazu letadlových lodí (機動部隊Kidó Butai). Zúčastnila seútoku na Pearl Harbora poté podpořila japonskýdruhý pokus o dobytí atolu Wake. Podporovalainvazi na Ambonv lednu 1942 a zúčastnila senáletu na Port Darwinainvaze na Jávu. Zúčastnila sevýpadu do Indického oceánuabitvy u Midway, kde byla 4. června 1942 těžce poškozena střemhlavými bombardéry zUSSYorktowna večer téhož dne potopena vlastním torpédoborcemIsokaze.
Sórjúbyla první ze dvou letadlových lodí stejnojmenné třídy. Její sesterská loďHirjúvšak byla značně odlišná.Sórjúbyla první japonskou velkou letadlovou lodí, která byla od počátku stavěna jako letadlová, neboť předchozíHóšóaRjúdžóbyly lehké letadlové lodě aAkagiaKagabyly přestavěnýbitevní křižníkabitevní loď. Právě díky tomu, že se již od počátku počítalo s konstrukcí letadlové lodě, byl dvoupatrový uzavřený hangár částečně zapuštěn do trupu a tím snížena silueta celého plavidla v porovnání s přestavbamiAkagiaKaga.Sórjúměla nízkoukliprovoupříď, která byla – obdobně jako naRjúdžó– na rozbouřeném moři zaplavována. Právě horší plavební vlastnosti na neklidném moři byly daní za rychlost – se svými 34,5uzly(63,89 km/h) bylaSórjúv době svého uvedení do služby nejrychlejší japonskou letadlovou lodí.
Letouny palubní skupinySórjú(蒼龍飛行機隊Sórjú hikókitai)byly v průběhu služby letadlové lodě označovány nakýlovcekódem, dle následujícího schématu: [kódSórjú]-[taktické číslo]. Identifikační kódSórjúse v průběhu služby měnil: na přelomu 30. a 40. let ho tvořilo písmenoW, písmeno a římská čísliceQI, případněVII. Na základě dílčí reorganizaceSpojeného loďstvav roce 1940 se kódemSórjústala kombinace písmena ařímské čísliceBI. V rámci této reorganizace přibyl jako identifikační prvek pro palubní skupinuSórjúnavíc jeden modrý pruh na trupu letounu.V souvislosti se ztrátou vůdčí pozice ve 2. divizi letadlových lodí na počátku května 1941 je možné – ale nepravděpodobné, jak píše Smith – že se značení změnilo naBIIa dva modré pruhy. Vzhledem k nedostatku času ale pravděpodobně k přeznačení letounů nedošlo.
Sórjú– jakožtovlajková loďkontradmirála Tamon Jamagučiho – opustila Hittokappskou zátoku 26. listopadu 1941 a spolu s ostatními plavidlyKidó Butaizamířila kHavajskýmostrovům. V ranních hodinách 7. prosince vyslala z pozice26° s. š.,158° z. d.své letouny ve dvou vlnách k útoku na Pearl Harbor. V první vlně poslala do útoku osm stíhacíchMicubiši A6M2 „Zero“poručíka (大尉tai'i) Masadži Suganamiho, deset bombardérůNakadžima B5N2 „Kate“poručíka Heidžiro Abeho vyzbrojených 800kg protipancéřovými pumami a dalších osm „Kate“ poručíka Cujoši Nagaije vyzbrojenýchtorpédy. Stíhaček mělo být o jednu více, ale jedno „Zero“ kvůli technickým problémům neodstartovalo.Stíhači zeSórjúzaútočili na zaparkované letouny na Barbers Point, Wheeler Field a Ewa. „Kate“ s pumami zaútočily na bitevní loděUSSNevada,USSTennesseeaUSSWest Virginia, zatímco torpédonosné „Kate“ zaútočily na cvičnou bitevní loďUSSUtah, bitevní loďUSSCaliforniaa lehké křižníkyUSSHelenaaUSSRaleigh.ProSórjúse první vlna obešla beze ztrát.
Do druhé vlny přispělaSórjúdevíti „Zero“ poručíka Fusata Iidy a osmnácti střemhlavými bombardéryAiči D3A1 „Val“korvetního kapitána (少佐šósa)Takašige Egusy. Jedna „Val“ se ale po startu musela kvůli technickým problémům vrátit a tak k cíli pokračovalo pouze sedmnáct střemhlavých bombardérů.„Zera“ napadla námořní leteckou základnu Kaneohe a „Val“ zaútočily na loděnici,Californii,Raleigha prchajícíNevadu.Z druhé vlny se naSórjúnevrátila tři „Zera“ (Fusata Iida BI-151, Saburo Išii BI-153 a Šuniči Acumi BI-1xx)a dvě „Val“.
5. divize letadlových lodí (ŠókakuaZuikaku) se odpojila, aby se zúčastnila podporyoperace MO(vylodění vPort Moresby, které ale bylo zabráněnobitvou v Korálovém moři). Bez ní se zbytekKidó Butaipustil 19. dubna do neúspěšného pronásledování ustupujících amerických letadlových lodíUSSEnterpriseaUSSHornet, které den předtím pronikly japonskou obranou a umožnily tak šestnácti bombardérůmB-25BMitchellzaútočit na Japonsko. DoHaširadžimyse vrátila 22. dubna.
Počátkem května se kontradmirálTamon Jamagučipřesunul naHirjúaSórjútak přišla o status vlajkové letadlové lodě 2. divize letadlových lodí.
Dne 27. května ráno opustila kotviště vHaširadžiměa spolu se třemi dalšími letadlovými loděmi NagumovyKidó Butai(AkagiaKagaaHirjú) vyplula vstříc svému osudu vbitvě u Midway. Na palubě měla 18 stíhaček A6M2 „Zero“ své palubní skupiny, které doplňovaly tři A6M2 od 6.kókútaia které byly určeny k umístění na Midway po jejím dobytí.Dále nesla 15střemhlavých bombardérů D3A1 „Val“, 18torpédových bombardérů B5N2 „Kate“ a jeden či dva předsériové průzkumnéD4Y1-C Suisei.
Velitelem palubní skupiny Sórjú na její poslední akci bylTakašige Egusa, velitelem stíhačů byl Masadži Suganami, střemhlavým bombardérům velel Masatake Ikeda a torpédovým bombardérům Heidžiró Abe.
Dne 10. srpna 1942 byla vyškrtnuta ze seznamu lodí japonského císařského námořnictva.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuJapanese aircraft carrier Sōryūna anglické Wikipedii.