Mistrovství Evropy ve fotbale

Mistrovství Evropy ve fotbale, označované zkratkouEuro, je hlavnífotbalovousoutěží mužských národních týmů organizovanouevropskoufotbalovou federacíUEFA. Jde tudíž okontinentální mistrovství, jehož se ale mohou účastnit i geograficky neevropští členové UEFA. Turnaj, jehož první ročník proběhl ve Francii v roce1960, má většinou čtyřletou periodicitu. Prozatím ji dokázala narušit pouzepandemie covidu-19, kvůli níž se turnaj plánovaný na léto 2020 musel posunout o jeden rok (zmarketingovýchdůvodů si ale ponechal značku „Euro 2020“).
Periodicita soutěže byla naplánována tak, aby se závěrečný turnaj konal vždy v polovině čtyřletého cyklu mezimistrovstvími světa. Jde o druhý nejsledovanější fotbalový turnaj na planetě, po světovém šampionátu. FináleEura 2020sledovalo 328 milionů diváků.
První dva ročníky (1960, 1964) se konaly pod názvem Evropský pohár národů, v roce 1968 byl přijat současný název. Od roku 1996 UEFA oficiálně užívá pro označení mistrovství marketingovou zkratku "Euro" (naproti tomu u mistrovství světa jsou podobné zkráceniny a přezdívky, jako například "mundial", pouze neoficiální). O účast na závěrečném turnaji všechny týmy svádějí zápas v turnaji kvalifikačním. V letech 1960–1976 byl závěrečný turnaj pouze čtyřčlenný a obsahoval jen dvě semifinále, finále a zápas o třetí místo. Od roku 1980 se závěrečného turnaje účastnilo osm týmů, od toho roku také platí pravidlo, že hostitelská země se kvalifikuje automaticky (toto pravidlo bylo porušeno pouze u Eura 2020, které se konalo v mnoha různých zemích). Ročník 1980 byl také posledním, kdy se hrál zápas o třetí místo. Od roku 1984 získávají bronzovou medaili oba poražení semifinalisté. V roce 1996 se počet účastníků závěrečného turnaje zvedl na šestnáct. Do té doby bylo pro evropská reprezentační mužstva snazší kvalifikovat se na mistrovství světa, kde v letech 1982–1990 hrálo 14 evropských týmů. Od roku 2016 se počet účastníků finálového turnaje zvýšil na 24 zemí (v situaci, kdy se počet členů UEFA zvýšil na 55). Formát základních skupin se prvně objevil v roce 1980, do té doby se celý turnaj hrál výhradně vyřazovacím způsobem.
Na šampionátu dosud triumfovalo deset národních týmů:Německotřikrát,Španělskočtyřikrát,ItálieaFranciedvakrát aSovětský svaz,Československo,Nizozemsko,Dánsko,ŘeckoaPortugalskojednou. Španělsko je prozatím jediným týmem, který vyhrál dva tituly po sobě (2008 a 2012). Je poměrně tradičním jevem, že na mistrovství Evropy uspějí i týmy, kterým se na mistrovství světa tolik nedaří. Kupříkladu Řecko, mistr Evropy z roku 2004, se zúčastnilo jen tří světových šampionátů a nikdy zde nepostoupilo dále než do osmifinále. Bronzový medailista z EuraWaleshrál na mistrovství světa jen dvakrát. Dánsko má z Eura již tři medaile, z mistrovství světa žádnou. SamostatnéČeskose kvalifikovalo na všechna Eura od roku 1996 a získalo na nich dvě medaile, ale ve stejné době se mu jen jedinkrát podařilo probojovat na mistrovství světa, kde vypadlo v základní skupině.
Zajímavostí je, že ačkoli je Evropa kolébkou fotbalu, vznik kontinentálního mistrovství byl poměrně pozdní. Například jihoamerické mistrovstvíCopa Américavzniklo již roku 1916. Myšlenku celoevropského fotbalového turnaje poprvé navrhl generální sekretář Francouzské fotbalové federaceHenri Delaunayv roce 1927, ale komplikované vztahy mezi evropskými státy vmeziválečném období, organizační chaos (UEFA vznikla až roku 1954), tradiční izolacionismus britské kopané a nelehká ekonomická situace Evropy podruhé světové válcerealizaci nápadu odsunuly až na konec 50. let. Když byla kvalifikační část prvního mistrovství konečně rozehrána (v roce 1958), byl Delaunay již tři roky po smrti. Byla po něm alespoň pojmenována trofej udělovaná evropským šampionům.Nicméně na svém počátku nemělo mistrovství Evropy jednoduchou pozici a důvěru všech evropských zemí: do první kvalifikace se přihlásilo jen 17 států, mezi nimiž chyběly třeba Anglie, Nizozemsko, Západní Německo a Itálie.
Nejdůležitějším předchůdcem Eura bylMezinárodní pohárpořádaný v letech 1927–1960. Účastnily se ho však reprezentace omezeného počtu evropských zemí:Československa,Maďarska,Rakouska,Švýcarska,ItálieaJugoslávie. Před druhou světovou válkou byly ale právě tyto národní týmy nejlepší v Evropě, jak dokazují výsledky mistrovství světa. Z fotbalového pravěku patří k pokusům o nastartování tradice evropského šampionátuAmatérské mistrovství Evropy ve fotbale z roku 1911.
Do dějin mistrovství Evropy často zasahovala politika. Již do čtvrtfinále prvního šampionátu odmítli nastoupit z politických důvodů Španělé proti Sovětům. Řecko odstoupilo z kvalifikace druhého šampionátu, protože odmítlo hrát protiAlbánii, s níž bylo stále ve válečném stavu. Již kvalifikovanáJugosláviebyla kvůlijugoslávské válcevyloučena z Eura 1992.Její náhradník Dánsko pak celý turnaj překvapivě vyhrálo. V roce 2022 bylo kvůlivojenské invazi na Ukrajinuz kvalifikace Eura vyloučenoRusko.
Pohár Henriho Delaunayeje trofej, která se uděluje vítězi mistrovství Evropy. Je pojmenována na počestHenriho Delaunaye, prvního generálního sekretářeUEFA, který přišel s myšlenkou evropského šampionátu, ale zemřel pět let před prvním ročníkem, v roce 1960. Vytvoření trofeje měl na starosti jeho synPierre. Od prvního turnaje byla udělována vítěznému týmu, aby si jej ponechal po dobu čtyř let, do dalšího turnaje. Tato trofej nesla na přední straně slovaCoupe d'Europe(Evropský pohár),Coupe Henri Delaunay(Pohár Henriho Delaunaye) aChampionnat d'Europe(Mistrovství Evropy) a žonglérna zadní straně.
Pro turnaj v roce 2008 byla Henri Delaunay Trophy předělána, na větší, protože stará trofej byla zastíněna jinými trofejemi UEFA, třeba jako je novýPohár pro vítěze Ligy mistrů. Nová trofej, která je vyrobena ze sterlingového stříbra, váží 8 kilogramů a je 60 centimetrů vysoká, přičemž je o 2 kilogramy těžší a o 18 centimetrů delší než ta stará. Mramorový podstavec, který sloužil jako základ, byl odstraněn. Nový stříbrný základ trofeje se musel zvětšit, aby byla stabilní.
Tabulka zobrazuje úspěšnost zemí podle vítězství, remíz a porážek. V letech 1960–1992 byly za vítězství dva body, remízu jeden bod a porážku nula bodů. Od ME 1996 jsou za vítězství tři body.
Tabulka zobrazuje celkovou bilanci jednotlivých zemí v kvalifikaci. Od mistrovství Evropy 1980 se nemusí pořadatelská země účastnit kvalifikace.
All-stars.