Litva

Litva(litevskyLietuva), plným názvemLitevská republika(litevskyLietuvos Respublika), jepobaltskýstátvEvropě. Je jednou ze tříbaltských zemía leží na východním pobřežíBaltského moře. Na severu sousedí sLotyšskem, na východě sBěloruskem, na jihu sPolskem, na jihozápadě sruskouexklávouKaliningradská oblasta na západě má námořní hranici seŠvédskem. Vesměs rovinatá a nížinná země má rozlohu 65 300 km² a žije v ní 2,9 milionu obyvatel. Hlavním anejvětším městemjeVilnius, dalšími významnými městy jsouKaunas,Klaipéda,ŠiauliaiaPanevėžys.Litevcijsoubaltskýmnárodem a tvoří 85 % obyvatel země.Oficiálním jazykem jelitevština, jeden ze dvou živýchbaltských jazyků.
Jihovýchodní pobřeží Baltského moře bylo po tisíciletí obýváno různýmibaltskými kmeny. Ve 30. letech 12. století litevské země poprvé sjednotil velkoknížeMindaugas, který 6. července 1253 vytvořilLitevské království. Následná expanze a konsolidace vyústila vLitevské velkoknížectví, které bylo ve 14. století největší zemí v Evropě.V roce 1386 uzavřelo velkoknížectvífaktickoupersonální uniisKorunou polského království. Obě království se v roce 1569spojiladodvoukonfederálníPolsko-litevské unie, která vytvořila jeden z největších a nejúspěšnějších států v Evropě. Tato unie trvala více než dvě století, dokud ji sousední země v letech 1772–1795postupně nerozložily, přičemž většinu litevského území anektovaloRuské impérium. Ke konciprvní světové válkyvyhlásilav roce 1918 Litva nezávislosta založila moderní Litevskou republiku. Zadruhé světové válkybyla Litva okupovánaSovětským svazem, poténacistickým Německema v roce 1944 byla znovu obsazena Sověty. Litevský ozbrojený odpor proti sovětské okupaci trval až do počátku 50. let 20. století. Dne 11. března 1990, rok před formálnímrozpadem Sovětského svazu, se Litva stala první sovětskou republikou, která se odtrhla, kdyžvyhlásila obnovení své nezávislosti.
Litva jevyspělou zemísvysokými příjmyavyspělou ekonomikou, která se vindexu lidského rozvojeumístila na 35. místě. Litva je členemEvropské unie,Rady Evropy,eurozóny, Severské investiční banky,schengenského prostoru,NATOaOrganizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj. Účastní se také formátu regionální spolupráce Severská a baltská osmička.
Jméno Litvy (ve slověLituaev genitivu; 1. pád by tedy byl „Litua“) bylo poprvé zmíněno vQuedlinburské kronicedne9. března1009v zápise o smrtisvatého Bruna. Bruno pokřtilNetimera, jednoho z lokálních (patrnějotvingských) knížat a jeho blízké. S tím nesouhlasil jeho bratrZebeden, který nechal Bruna i s jeho svitou stít. (viz též článekDějiny Litvy).
Existuje několik verzí původu jména země. V západních zemích převládá názor, že název Litva vznikl z litevského slovalietus, což znamenádéšť. Litva je tedy podle nichzemě deště. Existuje však mnoho jiných zemí, kde prší častěji než v Litvě, ale jejich jména nejsou odvozena od slovadéšť. Sami Litevci tuto verzi berou pouze anekdoticky, např. v textu písně úryvek „...Lietuva, kur lietus lyja...“ – „...Litva, kde prší...“.
Litevský jazykovědecKazimeras Kuzavinistvrdí, že jméno země pochází z názvu vodního tokuLietauka, jehož název byl slovanismem (správný název byl Lietava). Podle něj právě tatořekadala jméno jednomu z litevských regionů a později i celé Litvě. Lietauka je v současnosti pravým přítokem řekyNeris.Je to 11 km dlouhývodní tok, který se nachází 30 km od města Kernavė, tehdejšího důležitého politického centra litevského státu. Avšak v jeho větší blízkosti nebyly nalezeny žádné archeologické památky a sotva tam co mohlo být, protože to bylo bažinaté místo. Říčka je příliš nevýznamná (pouze 11 km) aby mohla dát jméno celé zemi. Proto tuto verzi lingvisté většinou odmítají.
Simas Karaliūnas navrhl originální hypotézu, že název Litvy souvisí s německým slovemleiten(vést, velet). Toto slovo je pokládáno za odvozeninu indoevropského prajazyka, která v minulosti mohla být i v litevštině. Název prý zpočátku znamenal „vojsko“ a tuto souvislostleiten– vojsko potvrzují i historické dokumenty.
Artūras Dubonis na základě historických údajů uvedl teorii, že původní forma ethnonyma bylaleitis.To, že kmen slovaliet-pochází z původníholeit-bylo lingvistům známo již dříve. A. Dubonis dokázal, že označenímleitisbyliLitevcinazýváni v některých zdrojích z14.–15. stoletía to dalo název určité specifické vrstvě zemanůVelkoknížectví litevského. Leitis totiž mělo zhruba tyto významy: 1. Vrstva sloužících velkoknížeti: vlastnili polnosti ve vlasti, vydržovali jeho koně, platili daně přímo panovníkovi, sloužili mu za vojenských tažení. Panovníkovi vojáci, také vybírali mýtné. Po zesílení pozic šlechty se stali pro panovníka již nepotřebnými a brzy zanikli, někteří se sami stali šlechtici. 2. Věc, záležitost. 3. Název národnosti (Litevců) ve14.–15. století. Občas takto byli nazýváni všichni Litevci kroměŽemaitiů (Žmuďanů). Vlotyštiněse termínLeitismnožné čísloLeišijako alternativní k novějšímuLietuvietisudržel až dosud. Mimo jiné, stejného původu – ovšem s jiným směrem variací – je i názevLotyšska (Lettonia).
Lidé žili na území současné Litvy již odpravěku. První se zde usadili po poslednídobě ledové, zhruba v 10. tisíciletí před naším letopočtem. Vneolituarcheologové rozeznávajíKundskou,NěmenskouaNarvskou kulturu.V 8. tisíciletí př. n. l. se klima zmírnilo, došlo k oteplení a vyrostly lesy. Obyvatelé tak přestali migrovat kvůli potravě a více se začali zabývat lovem.Zemědělstvíse objevilo až ve 3. tisíciletí př. n. l. V této době se také začala rozvíjet řemesla a obchod. Ve 3.–2. tisíciletí př. n. l. přišli do oblastiIndoevropané, smísili se místním obyvatelstvem a vytvořili tak různépobaltské kmeny.
Historické záznamy svědčí o tom, že již kolem roku50 př. n. l.tyto kmeny vyváželyjantaraž doŘímské říše.O Baltech psal okolo roku 98Tacitusv díleDe origine et situ Germanorum, ve 2. stoletíKlaudios Ptolemaios. Předpokládá se, že kolem 7. století se od sebe odlišilalitevštinaalotyština.Od 9. do 11. století byli Baltové vystaveni nájezdůmVikingů.V průběhu 10.–11. století bylivazalyKyjevské Rusi. Od poloviny 12. století to byli naopak Litevci, kteří začali napadat ruská území. V roce 1183 zpustošiliPolockaPskova dokonce v té době ohrožovali i vzdálenou a mocnouNovgorodskou republiku.
Nájezdy, drancování a shromažďování otroků vyžadovaly sociální diferenciaci, což podnítilo vznik rané státnosti. Nesourodé litevské kmeny podél Němene byly sjednoceny do litevského státu nejpozději do roku 1219. Zhruba do roku 1236 je umisťován vznikLitevského velkoknížectví. KnížeMindaugasse nechal v roce 1251, zejména pod tlakemLivonského řádu,pokřtíta dva roky poté získal odpapežekrálovskýtitul. Je jediným litevským vůdcem, který byl korunován na krále a den jeho korunovace je dnes v Litvě státním svátkem.Nakonec se ale Mindagaus proti Livoncům spojil s Rusy a vrátil se kpohanství. VeTreniotověspiknutí byl zabit a spolupráce s Rusy byla přerušena, pohanství se však udrželo. Kvůli tomu se Litva stala terčem křesťanskýchkřížových výpravŘádu německých rytířůi Livonského řádu. Druhý z těchto řádů byl spojenými vojsky Litevců a Lotyšů (Zemgalů) vedenýchVykintasemporažen a zastaven 22. září 1236 vbitvě u Šiauliai. Tento den je dnes v Litvě a Lotyšsku slaven jako Den baltské jednoty.Bitva iniciovala povstání na územích dobytých Livonským řádem, v němž si Litva definitivně uhájila nezávislost.
Roku 1316 se vlády ujala dynastieGediminovců, která z Litvy učinila mocný stát, jenž expandoval na území dnešníhoBěloruskaaUkrajiny. Zakladatel dynastieGediminasje i legendárním zakladatelemVilniusu.Jako královské sídlo nechal vystavět vodníhrad Trakai. Jeho synAlgirdasporazil mongolskouZlatou horduvbitvě u Modrých vodroku 1362 a poté se zmocnilKyjevského knížectví. Po dobytí Kyjeva se Litva stala přímým sousedem a soupeřemMoskevského velkoknížectví, což vedlo k napětí a konfliktům (viz téžRusko-litevské války). Na konci 14. století byla Litva jednou z největších zemí v Evropě a zahrnovala dnešní Bělorusko, Ukrajinu a části Polska a Ruska.
Roku 1385 vstoupila Litva doKrewské uniespolu s Polskem a roku 1387 přijala jako poslední země v Evropěkřesťanství.Z Litvy vzešla polská panovnická dynastieJagellonců, jejím zakladatelem se stal GediminovecVladislav II. Jagello, jenž byl také klíčové figurouchristianizaceLitvy. V roce 1392 se litevským velkovévodou stalVytautas. Za jeho vlády územní expanze vyvrcholila.Začala také centralizace státu. Ve správě státu začala sehrávat významnou roli litevská šlechta. Ve velkébitvě u řeky Vorsklav roce 1399 Vytautas konfrontovalTatary. Díky úzké spolupráci dosáhla vojska Litvy a Polska v roce 1410 rozhodného vítězství nad Řádem německých rytířů vbitvě u Grunwaldu, jež byla jednou z největších bitev středověké Evropy.Vytautas získal odcísařeSvaté říše římskéZikmundai královskou korunu, ale oficiální královské korunovace se nedožil.
Po smrti Vytautase se litevská šlechta pokusila rozbít unii mezi Polskem a Litvou. Jenže spojenectví s Polskem se brzy začalo hodit kvůli rostoucí mociMoskevského velkoknížectví. Dne 8. září 1514 se odehrálabitva u Orši, kde polsko-litevskému vojsku velel litevský hejtmanKonstantin Ostrožský.Třicetitisícová polsko-litevská armáda v ní porazila 80 000 moskevských vojáků a zajala jejich velitele. Obě země se střetli i vLivonské válce.
Namísto původně zamýšleného osamostatnění tak v roce1569uzavřeloVelkoknížectví litevskénovou smlouvu sKrálovstvím Polskaa vznikla ještě mnohem těsnější, tzv.Lublinská unie.Díky ní vytvořila Litva s Polskem stát zvanýRepublika obou národů. Litva si ponechala samostatnou armádu, měnu i zákony, přesto měli ve státě větší vliv Poláci.Polonizace nakonec ovlivnila všechny aspekty litevského života: politiku, jazyk, kulturu i národní identitu. Od roku 1573 byli polští králové a litevští velkovévodové voleni šlechtou, což významně posílilo moc šlechty, která si vynutila tzv.zlaté svobody. To pozvolna drolilo stát, ale na počátku 17. století, v počátcíchtřicetileté války, na této mocenské konstelaci Litva vydělala, neboť vlivní šlechtici prosadili, aby v třicetileté válce, která zničila velkou část Evropy, unie zůstala neutrální. Tím se vyhnula devastaci. Polsko-litevské vojsko bylo přitom velmi silné, podařilo se mu například obsadit a dva roky držet Moskvu v letech 1610–1612.
Po třicetileté válce se však začaly projevovat nevýhody "šlechtické anarchie". Roku 1655 byl poprvé dobyt a vypleněn Vilnius, po řádění ruské armády hořel 17 dní.Ruská okupace Litevského velkovévodství trvala až do roku 1661. Běhemseverní války(1655–1661) bylo litevské území a hospodářství zase devastováno především švédskou armádou. Toto období je známé jakotvanas(potopa).Než se mohla Litva úplně zotavit, byla běhemvelké severní války(1700–1721) znovu zpustošena Švédy.Přidal semorahladomor, načež zahynulo 40% populace země. Rusko stále více ovládalo vnitřní politiku, šlechtici však bránili jakýmkoli reformám. Vše měla napravit nováústava z roku 1791. Byla navržena dleamerickéhovzoru, jenže pokus o modernizaci přišel pozdě. Polsko-litevská unie byla definitivně rozbita sousedními velmocemi roku 1795, během tzv. třetíhodělení Polska. Většina území Litvy připadlaRuskému impériu, menší část připojiloPrusko.
V roce1812bylo území Litvy nakrátko obsazeno francouzskými vojáky.Po porážceNapoleonacaremAlexandrem I.Litva zůstala ruskou provincií. Po neúspěšných povstáních v letech1831(to vedlaEmilia Platerová) a1863nasadily ruské carské úřadyrusifikačnístrategii.V roce 1840 byl zakázán litevský tisk, byly uzavřeny kulturní a vzdělávací instituce. Rusifikace selhala jen díky rozsáhlé síti litevských pašeráků knih a tajnému litevskému domácímu vzdělávání. Čelili jínárodní obrozencijakoSimonas Daukantas,Jonas Basanavičiusči pozdějiVincas Kudirka, kteří usilovali zejména o záchranu litevštiny.Po hladomoru v letech 1867–1868 ovšem mnoho Litevců emigrovalo doSpojených států.
Zaprvní světové válkybylo území Litvy obsazeno císařským Německem. Ve dnech 18.–22. září 1917 byla na konferenci ve Vilniusu zvolena dvacetičlennánárodní rada. Dne 16. února 1918 přijalazákon, kterým vyhlásila obnovení samostatného litevského státu.Bylo však otevřenou otázkou, nakolik budou takový krok respektovat mocné říše – německá a ruská. Litevci měli ale štěstí – 3. března1918podepsali noví ruštíbolševičtívládcimír v Brestus Německem, v němž se vzdali litevského území, a v listopadu Němci prohráli válku. Samostatný stát tak skutečně vznikl, byť ruští bolševici brzy přece jen získali na Pobaltí zálusk a Litva tak musela uhájit svou nezávislost ve třech válečných konfliktech s Ruskem zvaných souhrnnělitevská osvobozenecká válka.Odražen musel být i pokusbaltských Němcůo vznik jimi ovládaných státních útvarů.
Nová republika měla napjaté vztahy i sPolskem, které obsadilo území okoloVilniusu, který byl Litvou považován zahlavní město(vizpolsko-litevská válka).Po ztrátě Vilniusu Litevci zřídili jako provizorní hlavní městoKaunas. Litva získala v roce1923anexípřístavKlaipėdu.V roce1939musela Litva vydat právě Klaipėdu pod nátlakemNěmecka. Po okupaci východních částí Polska v roce 1939 bylo území Vilniusu a okolí předánoSovětským svazemLitvě.
Republika byla zpočátku demokratická, ale 17. prosince 1926 došlo k vojenskému puči, jehož výsledkem byla konzervativně autoritářská vládaAntanase Smetony.Začala vláda jedné strany, Litevského nacionalistického svazu. V roce 1927 byl definitivně rozpuštěn parlament –Seimas. V roce 1928 byla přijata nová ústava, která upevnila prezidentské pravomoci. Postupně byly opoziční strany zakázány, byla zpřísněnacenzuraa omezena práva národnostních menšin. Ekonomicky si meziválečná republika vedla dobře, průmyslová výroba za dvacet let vzrostla o 160 %, alesvětová hospodářská krizevše zhoršila. Zasáhla zejména zemědělce, jejichž nepokoje vláda potlačovala násilím.
V roce1940byla Litva okupovánaSovětským svazem, litevská vláda se rozhodla nebránit. Tuto okupaci, tak jako mnoho dalších, si dohodl sovětský vůdceStalins německým vůdcemHitlerem24. srpna 1939 v rámcipaktu Ribbentrop–Molotov.Litevská sovětská socialistická republikabyla vyhlášena 21. července a přijata do Sovětského svazu 3. srpna. Litva byla rychle sovětizována: asi 12 000 lidí, včetně mnoha významných osobností, bylo zatčeno a uvězněno vgulagu. Firmy byly znárodněny, litevskýlitasbyl nahrazen sovětskýmrublem, daně zemědělcům byly zvýšeny o 50–200 %, litevská armáda byla transformována na 29. střelecký sborRudé armády. V červnu 1941 bylo asi 17 000 Litevců deportováno naSibiř, kde mnoho z nich zahynulo kvůli nelidským životním podmínkám.
Ponapadení Sovětského svazuNěmeckem v roce1941vyhlásili Litevci protibolševické povstání a nezávislý stát. Ten však Němci neakceptovali a Litvu v letech1941až1944okupovali. VPonarechněmečtí nacisté zavraždili na 100 000 Židů, Poláků a Rusů.Do 1. prosince 1941 bylo zabito více než 120 000 litevských Židů, tedy 91–95 % předválečné židovské populace v Litvě. Na masakrech Židů v Litvě se aktivně podíleli i litevští kolaboranti.12. litevský prapor působil pod německým velením vBělorusku, kde se podílel na zavraždění 300 000 lidí.
V červenci 1944 Sověti společně s Poláky dobyli Vilnius a Litva se znovu stala součástí SSSR. Po válce stalinský režim deportoval desítky tisíc Litevců naSibiř. Asi 50 000 Litevců odešlo do lesů, kde jakolesní bratřivedli proti Sovětům partyzánskou válku.Asi 20 000 z nich padlo. Opětovnou sovětizaci země řídil zejménaAntanas Sniečkus, vůdceKomunistické strany Litvyod roku 1940 do roku 1974. Do země byly kvůli odnárodnění zvány tisíce etnických Rusů. Odpor nikdy zcela neutichl, mezi nejaktivnější účastníky opozičního hnutí patřiliVincentas SladkevičiusneboSigitas Tamkevičius. V roce 1972, po veřejném sebeupáleníRomase Kalanty, trvaly nepokoje v Kaunasu několik dní.Velkým impulsem k zesílení opozičních aktivit bylaGorbačovovaperestrojkaaglasnosťve 2. polovině 80. let. V roce 1988 vzniklo hnutíSąjūdisvedenéVytautasem Landsbergisem.To se rychle propracovalo k požadavkům samostatného státu. 23. srpna 1988 uspořádalo ve Vilniusu protestní demonstraci, jíž se zúčastnilo 250 000 lidí. O rok později, 23. srpna 1989, u příležitosti 50. výročí Paktu Molotov–Ribbentrop, Sąjūdis uspořádal proslulou akci zvanouBaltský řetěz, během níž aktivisté propojili 600kilometrovým lidským řetězem tři pobaltské státy.
Novodobý samostatný litevský stát vznikl11. března1990, kdy Nejvyšší radatehdejší Litevské republikyvyhlásilaZákon o obnovení nezávislosti Litevské republiky, jakožto první ze sovětských republik. Rusové v odpovědi zarazili dodávkyropy, okamžitě vystartovalainflace, musel být zavedenpřídělový systémna potraviny a dokonce přestal fungovat rozvod teplé vody. Sovětský svaz nezávislost neuznal a následně13. ledna1991došlo kpotyčkám mezi stoupenci litevské samostatnosti a sovětskými vojákyuVilniuské televizní věže(tzv. Lednové události). Zahynulo celkem 14 lidí a další stovky byly zraněny.Ruští vojáci se domnívali, že špatná ekonomická situace povede k tomu, že se obyvatelstvo přidá na jejich stranu, ale naprosto se přepočítali. 11. února 1991 jako první stát Litvu uznalIsland. 17. září 1991 byla Litva přijata do Organizace spojených národů. Cestu Litvy k uznání nezávislosti ze strany Sovětského svazu urychlila snaha dalšíchsvazových republikvystoupit ze svazku ke konci roku1991.
V roce 1992 byla přijata nová ústava, roku 1993 zvolen první prezidentAlgirdas Brazauskas. Dne 31. srpna 1993 opustily území Litvy poslední jednotky sovětské armády. Litva je od roku2004členemNATOa1. května2004jednou z novějších členských zemíEU.Dne 1. ledna 2015 vstoupila doeurozóny, jako poslední z pobaltských států.Od vstupu do Evropské unie opustilo zemi 370 000 lidí.
Litevská vlajka (státní a národní) je tvořena listem o poměru stran 3:5 se třemi vodorovnými pruhy – žlutým, zeleným a červeným.
Druhá (státní) vlajka (označovaná jako historická) má červený list o poměru stran 3:5, na němž je vyobrazen rytíř Vytis. Je stále vyvěšena na třech místech (Královský palác veVilniusu,hrad Trakaia Muzeum válkyVytautase VelikéhovKaunasu) a na vybraných místech v určité dny.
Litevský státní znak je tvořen červenýmštítems rytířem Vytisem na (heraldicky) vpravo cválajícím koni, držícím ve vztyčené pravé ruce meč. Na levém rameni má modrý štít se zlatým,dvojitým křížem.
Litevská hymna je píseňTautiška giesmė(českyNárodní píseň). Autorem slov i hudby je litevský spisovatel a novinářVincas Kudirka.
Z geografického pohledu se Litva nachází vestřední Evropě(i když podleOSNse řadí do státůseverní Evropy), při jihovýchodním pobřežíBaltského moře. Podle nejpravděpodobnější zeměpisné metody leží střed Evropy 26 km severně odVilniusuu vesnicePurnuškės. Stanovili to vědci z Francouzského geografického institutu v roce1989.I přesto některé jiné evropské státy tvrdí, že střed Evropy se nachází právě na jejich území (např.Polsko,Česko,Německo). Hraničí sLotyšskem(délka hranic 588 km) na severu, sBěloruskem(677 km) na jihovýchodě, sPolskem(104 km) aruskouKaliningradskou oblastí(273 km) na jihozápadě.
Litva leží vmírném podnebném pásmuna přechoduoceánskéhoakontinentálního klimatu.
Celé území státu leží na pevnině, Litvě nepatří v Baltském moři žádný ostrov. Nejvýchodnější bod Litvy se nachází u vesnice Vosiūnai asi 40 km odIgnaliny(26° 50‘ v.d.), nejzápadnější bod u městaNidanaKurské kose(20° 57‘ v.d.), nejsevernější bod u vesnice Aspariškiai (56° 27‘ s.š.) a nejjižnější bod u vesnice Musteika (53° 54‘ s.š.). Střed Litvy se nachází 6,5 km severozápadně od městaKėdainiai(55° 20‘ s.š., 23° 54‘ v.d. u vsi Roščiai). Vzdálenost mezi středem Litvy a středemČeské republikyje kolem 850 km. Vzdálenost mezi nejzápadnějším a nejvýchodnějším bodem je 373 km a mezi nejjižnějším a nejsevernějším bodem 276 km.
CelkovározlohaLitvy je 65 200 km², je tedy větší než např.Nizozemsko,Belgie,Dánsko,Švýcarsko,Estonsko, ale je menší než např.Rakousko,Česko,Irsko, téměř stejnou rozlohu máLotyšsko. Východ slunce je na východě o 23 minut a 20 sekund dříve než na západě. Litva leží ve východoevropskémčasovém pásmuGMT +2 (stejně jako např.Helsinky,Riga,AthényneboJeruzalém). Také jako většina evropských zemí rozlišuje zimní aletní čas, ačkoliv byla několikrát na vládní úrovni zvažována možnost zrušení letního času.
Povrch státu je vesměsrovinatýanížinný, průměrnánadmořská výškačiní 99 m. Východ státu vyplňujepahorkatinaBaltských vrchů(litevskyBaltijos aukštumos), které vznikly v pleistocénu jakoledovcovénánosy. Stejně tak vznikla i pahorkatinaŽemaitijská vysočina(litevskyŽemaičių aukštuma) na západě země. Střed země vyplňuje Litevská nížina, která nepřesahuje nadmořskou výšku 100 m.Morénovévaly na severu země se vytvořily při ústupu ledovce.
Nejvyšším místem je vrchAukštojass výškou 293,84 m, který se nachází na jihovýchodě Litvy v pahorkatině Baltských vrchů 29 km jihovýchodně odVilniusu. Do18. listopadu2005se za nejvyšší bod Litvy označoval kopecJuozapinė, novější měření však ukázala, že je přibližně o 24 cm nižší než nedaleký Aukštojas. Velmi podobnou výšku má také nedaleký kopecKruopynė, který měří 293,4 m. Litva má ze všech pobaltských států nejníže položený nejvyšší bod: nejvyšší bod Lotyšska a Estonska přesahuje 310 m.
Kdysi byla Litva velmi zalesněná, dnes lesy tvoří pouze 30 % celkové rozlohy. Vlesenejčastěji rosteborovice,smrkabříza, velmi zřídka ijasanadub. Lesy jsou bohaté nahouby,bobulea mnoho dalších rostlin. Pole a louky zaujímají 57 %, vnitrozemské vody 4 %,mokřadyabažiny3 % a 6 % území ostatní.
Po poslední velkédobě ledovése v nížinách opět vyvinula hustáříční síťa množství drobnýchjezer,bažin, močálů arašelinišť.
Litva má 90 km písečného mořského pobřeží, značnou část z toho představujeKurský záliv, oddělený od moře úzkým písečnýmpoloostrovem, označovaným jakoKurská kosa.Poloostrov je rozdělen mezi Litvu a ruskou Kaliningradskou oblast (k pevnině je připojen na ruské straně) a od roku 2000 zapsán na seznamu světového přírodního dědictvíUNESCO. Kurský záliv v zimě dva až tři měsíce zamrzá, v létě v něm teplota vody dosahuje až 25 °C.
Nejvýznamnější litevskou řekou jeNěmen(litevskyNemunas), který sem přitéká z Běloruska a ústí do Kurského zálivu. Na 116 km představuje hranici Litvy sRuskou federacía s Běloruskem.PovodíNěmenu zaujímá až 70 % území Litvy. V lidové tradici se označuje jako „otec litevských řek“. Za „matku litevských řek“ se pokládá druhá největší řeka Litvy –Neris, nejvýznamnější přítok Němenu na území Litvy. Neris pramenící v Bělorusku protékáVilniusema vlévá se do Němenu vKaunasu.
V Litvě se nachází více než 3000jezer, která jsou – podobně jako jinde vPobaltí– ledovcového původu. Pozornost si zaslouží zejména jezeroVištytisustejnojmenného městečka, ležícího na jeho břehu (litevskyVištyčio ežeras,ruskyВиштынецкое озеро). Pro velkou rozmanitostfloryafaunybývá někdy označovánoevropský Bajkal. Malebná zvlněná a zalesněná krajina v okolí byla vyhlášena za přírodní rezervaci. Jako skutečný vodní labyrint se tradičně představuje jezerní oblast v okolí městaIgnalina, kde je i největší jezero Litvy –Drūkšiai(část dnes patří Bělorusku). Na jeho břehu funguje od osmdesátých letjaderná elektrárna. Přestože nemá původně plánovanou kapacitu (počernobylské haváriiroku1986zastavili výstavbu dalších bloků), někteří ochránci tvrdí, že jezero je pro potřeby elektrárny malé a voda, která se do něj vrací z chladicí soustavy, způsobuje jeho oteplování, což má negativní důsledky naekosystém.
Litva má také několik malýchostrovů, které se nacházejí vdeltě Němenu– mimo jiné napříkladRusnės sala,Briedžių sala,Kiemo sala,Vito sala,Kubilių sala,Trušių sala,Vilkinės sala; vdeltěMinije– napříkladZingelinė sala; vRusnė–Ragininkų sala; vKurském zálivu–Kiaulės nugara.
Podnebíje chladnějšího typumírného podnebného pásmana přechoduoceánskéhoakontinentálního podnebí.
PrůměrnélednovéteplotynapobřežíBaltského moře jsou okolo -2 °C,červencovéokolo 16 °C. Ve vnitrozemském Vilniusu jsou větší rozdíly teplot v průběhu roku. V lednu je teplota okolo -6 °C a v červenci 18 °C. Vlétěteploty velmi často překračují hranici 20 °C i při pobřeží a noční teploty většinou klesnou pod 14 °C. Někdy teploty ve vnitrozemí dosáhnou i hodnot vysoko nad 30 °C.Zimymohou být, obzvláště ve vnitrozemí, velmi mrazivé. Noční teplota ve Vilniusu pravidelně každou zimu klesne pod -15 °C. Extrémy však mohou dosahovat od na -34 °C při pobřeží až na -43 °C ve vnitrozemí.
Průměrný roční úhrnsrážekčiní od 600 mm ve východní části Litvy až po 900 mm při pobřeží. Náhlé silnébouřkyapřeháňky(hlavně při pobřeží) v letních měsících způsobují to, že až 50 % všech srážek spadne právě v létě. Nejméně srážek spadne v zimě. Každý rok na celém územísněží, nejčastěji odříjnadodubna. Se smíšenými srážkami se dá setkat i vzářínebokvětnu.
V některých letech Litva zažila kvůlisuchulesní požáry.
Absolutně nejnižší teplota v Litvě -42,9 °C byla naměřena1. února1956ve městěUtena, a absolutně nejvyšší teplota 37,5 °C byla naměřena30. července1994ve městěZarasai. Nejnižší a nejvyšší zaznamenané teploty v Litvě v jednotlivých měsících:
Litva jeparlamentní republikous prvkypoloprezidencialismu.Prezidentje volen přímou volbou.Jednokomorovýparlament(Seimas) má 141 poslanců, kteří jsou voleni na čtyřleté období. Pro vstup do parlamentu musí strana získat minimálně 5 % hlasů, koalice 7 % hlasů.
Prezident je volen na pětileté období. Prezidentem se v červenci 2019 stalGitanas Nausėda. Prvním postsovětským prezidentem bylAlgirdas Brazauskas(1993–1998), pak tento úřad zastávaliValdas Adamkus(1998–2003 a 2004–2009),Rolandas Paksas(2003–2004), který byl po politické aféře odvolán, aDalia Grybauskaitė(2009–2019).
Od roku 2024 jepremiéremGintautas Paluckas.
Dvěma nejvlivnějšími stranami litevského politického spektra jsou pravicovýVlastenecký svaz – Litevští křesťanští demokratéa levicováLitevská sociálnědemokratická strana.
Volby v roce 2024 po sérii skandálůGabrieliuse Landsbergise(zejména nákupy luxusní nemovitosti v Řecku) vedly k prohře křesťanských demokratů, ke stažení zamýšlené nominace Landsbergise na funkci litevského prezidenta i neúspěchu téhož při kandidatuře na pozicikomisaře EU(zahraničí). Volby vyhráli sociální demokraté a vládní trojkoalici – navzdory předvolebním slibům, že právě s nimi nebudou nikdy spolupracovat – utvořili i s ultrapravicovou stranou Nemuno Aušra Remigijuse Žemaitaitise označovaného (např. dík projevu, v němž zaznělo: "Izrael se musí omluvit za litevský holocaust, který provedli jeho krajané.")za otevřeného antisemitu.
Litva má čtyřstupňovou soustavu obecnýchsoudů– jedná se o soudyokresní(Apylinkės teismas),krajské(Apygardos teismas), odvolací (Apeliacinis teismas) aNejvyšší soud(Lietuvos Aukščiausiasis Teismas). Vedle obecných soudů existuje dvoustupňová soustava správních soudů, sestávající z krajských správních soudů (Apygardų administraciniai teismai) a Nejvyššího správního soudu (Vyriausiasis administracinis teismas).
Litva se už od raného středověku dělila na dvě základníhistorické země: východníAukštaitsko(Aukštaitija, „Horní země“) a západníŽmuď/Žemaitsko (Žemaitija, „Dolní země“) s úzkým přístupem k moři uPalangy. V rámci Litevského velkoknížectví měla zejména Žmuď zvláštní správní postavení.
Na jihozápadě s ní sousedilaMalá Litva(Mažoji Lietuva), jež byla vlastně nejsevernějším výběžkem řádového státuněmeckých rytířůa pozdějiPruska; přes svá výrazná jazyková a kulturní specifika ale Malá/Pruská Litva nikdy netvořila zvláštní správní jednotku. Část z ní – pruh území mezi řekou Němenem, Kurským zálivem a hranicí Žmudi, spolu s důležitým přístavem Klajpedou – byla po 1. sv. válce anektována Litevskou republikou a zůstala v jejím rámci až dodnes.
Dále má Litva ještě národopisné regiony: na jihovýchodě je toDzūkija(či Dainava) s hlavním městem Vilniusem a s regionální metropolí Alytusem, na západ od ní, na hranicích s Kaliningradskou enklávou Ruska, pak ležíSuvalkija(nebo Súduva), situovaná zároveň na jih od Němenu.
Ani tradiční hranice mezi částí Malé Litvy a Žmudí či mezi Žmudí a Aukštaitskem nejsou v moderním správním uspořádání Litvy respektovány, tím méně pak nezřetelné hranice národopisné. Nicméně, za éry prezidentaRolanda Paksese začalo s přesným vymezováním hranic těchto zemí a regionů, protože se objevila myšlenka na rozdělení Litvy na 4 či 5 zemí místo uměle narýsovaných krajů. Pro tyto budoucí země (žemės) byly dokonce navrženy (resp. v případě Žmudi a Malé Litvy znovuobnoveny) zemské znaky a vlajky. Zatím ale k plné realizaci záměru nedošlo a v platnosti tak zůstává dělení z roku1994na 10krajů(apskritis, mn. č.apskritys), které jsou dále děleny na celkem 60okresů. Kraje jsou pojmenovány po hlavním městě.
Správní dělení Litvy, klikací mapka s okresy, kterých je 60 (2016), obcí je přibližně 640.
Litva je průmyslový a zemědělský stát. V zemědělství převažuje živočišná produkce nad rostlinnou. Chovprasat,skotu,koníadrůbeže. Produkcemasa,mlékaa rybích výrobků. Pěstuje seječmen,pšenice,žito,len,brambory,cukrová řepaazelenina. Hlavní průmyslová odvětví zde jsou strojírenství,elektrotechnika, radioelektronika, papírenský, chemický, potravinářský, textilní, dřevozpracující průmysl a průmysl stavebních hmot. Díky slabé surovinové základně ložiska rašeliny je produkce elektrické energie téměř výhradně závislá najaderné energetice. Průmysl je soustředěn zejména do větších měst jako jsouVilnius,Kaunas,KlaipėdaaŠiauliai.
Světoznámá je produkcejantaru.Ignalinská jaderná elektrárna, která se nachází 60 km severovýchodně od městaUtena, produkovala až 80 %elektrické energiestátu; Litva tím zaujímala přední místo vEvropě; od 1. 1. 2010 je v souladu s přístupovou dohodou k EU odstavena.Připravuje se její nahrazení moderní elektrárnou v tomtéž areálu.
Země má dobře vyvinutou železniční i silniční infrastrukturu. Dálnice A1 spojuje hlavní městoVilniuspřesKaunass přístavemKlaipėda, A2 potom Vilnius aPanevėžys. Důležitou komunikací jeEvropská silnice E67z Prahy do Helsinek.
První železnice byla na území dnešní Litvy postavena v letech 1851–1862, kdy bylo vybudováno 1 333 km dlouhá trať mezi Petrohradem a Varšavou. První vlak přijel do Vilniusu 16. září 1860. V roce 1920 byla trať mezi Vilniusem a Varšavou přebudována na standardnírozchod. V současnosti je v zemi 1 749 km širokorozchodné železnice a z toho 122 km je elektrifikováno. Normální rozchod má 22 km trati. Státní firmou, provozující železniční dopravu, jsouLietuvos geležinkeliai(Litevské železnice). V roce 2024 je plánováno dokončení trati se standardním rozchodem z Helsinek do Varšavy a dále do Berlína.
Přístav Klajpeda je nejsevernější nezamrzající přístav ve východní částiBaltského moře. V roce 2010 přístavem prošlo 31 milionů tun nákladu a 321 000 cestujících. V zemi jsou čtyři mezinárodní letiště (Vilnius, Kaunas,PalangaaŠiauliai). Největší letiště 6 km jižně od Vilniusu v roce 2012 odbavilo 2,2 milionu cestujících.
Největší letiště země jeletiště Vilnius, v roce 2016 přepravilo 3,8 milionů cestujících. Největší leteckou společností bylySmall Planet Airlines, ale ty musely z finančních důvodů v roce 2018 ukončit provoz.
Litevská populace nebezpečně klesá. Potvrzuje to i sčítání lidu v předchozích letech, např. v roce1989se počet obyvatel odhadoval na 3 674 800. Litevský statistický úřad (Statistikos Departamentas) odhaduje, že počet obyvatel byl v prvním čtvrtletí roku2007kolem 3 384 800. V únoru roku 2012 je počet obyvatelstva odhadován na 3 195 702 (ve srovnání s rokem 1989 pokles o 13 %). Velký pokles počtu obyvatelstva je zaznamenán především v důsledku výrazného snížení počtu narozených dětí od roku1991. V roce1990se narodilo 56 868 živě narozených dětí a 39 760 lidí zemřelo, kdežto v roce2001bylo pouze 31 546 živě narozených dětí a 40 399 lidí zemřelo. V roce 2010 se pak narodilo 35 626 živě narozených dětí a 42 120 lidí zemřelo. A v poslední době – po vstupu Litvy doEvropské uniev roce2004– se také Litva potýká s vysokouemigrací.V roce2008byl přirozený přírůstek obyvatelstva -0,284 %.
Z celkového počtu obyvatel 3 483 972 v roce2001tvořiliLitevci83,45 % obyvatelstva, významná jepolská(6,74 %) aruská(6,31 %) menšina. Poláci jsou největší menšinou, žijí v jihovýchodní oblasti Litvy (v oblastiVilniusu). Rusové jsou druhou největší menšinou, žijí většinou ve třech městech – veVilniusutvoří 14 %, vKlaipėdě28 % a ve městěVisaginasaž 52 % obyvatelstva. Další už méně významnáběloruská menšina(1,23 %) žije hlavně v pohraničních oblastech.Romůje zde 2571 (0,09 %), žijí hlavně ve městechVilnius,KaunasaPanevėžys. Dalšími menšinami jsou:Ukrajinci(0,65 %),Židé(0,12 %),Němci(0,09 %),Tataři(0,09 %),Lotyši(0,08 %) aArméni(0,04 %). 0,18 % obyvatelstva jsou jiné národnosti a u 0,9 % obyvatelstva se jejich národnost nedala identifikovat.
Litevština, která je úředním jazykem, patří spolu slotyštinoudo skupinybaltských jazyků. Ruská menšina požaduje, aby úředním jazykem byla iruština. Podle sčítání lidu v roce2001, je litevština asi pro 84 % obyvatelstva Litvy mateřským jazykem, asi pro 8,2 % obyvatelstvaruštinaa asi pro 5,8 % obyvatelstvapolština. Více než 60 % umí plynule mluvit rusky, zatímco anglicky pouze 16 %. Podle projektuEurobarometrv průzkumech z roku200580 % Litevců umí mluvitruskya 32 % mluvíanglicky. Ve většině litevských škol se jako první cizí jazyk učí angličtina, studenti se také mohou učitněmecky, nebo na některých školách ifrancouzsky.
Vztahy s ruskou menšinou jsou částečně komplikované. Menšina požaduje texty nejen vlitevštině, která se v Litvě stala jediným úředním jazykem, ale i vruštině. Rusové žili v Litvě od připojení země k carskému Rusku, ale nejsilnější vlna osidlování začala po sovětské okupaci ve 2. polovině 20. století.
Komplikované jsou také vztahy spolskou menšinou, protože litevské úřady administrativně omezují polské školství a používanípolštiny. Poláci nemohou používat svá polská příjmení. Na území Litvy mohou být názvy a nápisy pouze v litevštině. Tato opatření jsou namířena proti všem menšinám. Existují také problémy s restitucemi majetku Poláků.V roce 2011 odmítl polský prezidentLech Wałęsapřevzít nejvyšší litevské vyznamenání a uvedl, že vyznamenání je ochoten převzít teprve poté, co se zlepší postavení polské menšiny v Litvě.
Demografický obraz Litvy výrazně poznamenaly turbulence20. století. Během sovětské okupace v letech1940a1941bylo asi 5000 lidí popravených a 45 000 deportovaných naSibiř. Během německé okupace v letech1941a1945zahynulo okolo 370 000 lidí. Po opětovném připojení Litvy k SSSR roku1945emigrovalo asi 80 000 lidí a okolo 205 000 lidí deportovali na Sibiř. Nejkrutější osud postihlŽidy. Předdruhou světovou válkouse cca 7,5 % obyvatelstva hlásilo k židovské národnosti (zejména městské obyvatelstvo, řemeslníci a obchodníci). Vilniusu, kde Židé tvořili až 30 % populace, bylo někdy přezdívánoseverníJeruzalém. Takřka všichni litevští Židé zahynuli za nacistické okupace běhemholokaustunebo emigrovali po válce doUSAaIzraele, takže dnes jich je tu jen okolo 4000. Významným faktorem, který ovlivnil národnostní strukturu obyvatelstva, bylo po připojení Litvy k SSSR masivní přistěhovalectvíRusů(přesto však menší než vLotyšskuaEstonsku).
Průměrný věk je 76 let (ženy 80,4 let, muži 71,2 let). Roku2001žilo v Litvě 3 483 972 obyvatel, z toho 1 629 148 (46,76 %) byli muži a 1 854 824 (53,24 %) ženy. Roku2007byla očekávaná smrt při narození u mužů 65 let a u žen 77 let. Je to největší rozdíl mezi pohlavími a nejnižší průměrná délka života mužů v Evropské unii. Roku2008byla kojenecká úmrtnost 5,9 na 1000 narozených. Životní úroveň obyvatelstva se za celý rok v roce 2007 zvýšila o 0,3 %. Méně než 2 % obyvatelstva žije pod hranicí chudoby a 99,6 % obyvatelstva nad 15 let je gramotných. V posledních letech Litva zaznamenala dramatický nárůst sebevražd, 38,6 lidí ze 100 000, a nyní zaujímá první místo v počtu sebevražd na obyvatele na světě (viz článekSebevraždy v Litvě). Také počet vražd je nejvyšší v Evropské unii.
Z evropských zemí byla Litvachristianizovánaaž jako poslední – roku 1387.Dnes se drtivá většina (79 %) obyvatel hlásí kkatolické církvi, která má ve společnosti velký vliv, k čemuž výrazně přispělo i to, že v průběhu padesáti let komunistické a ruské nadvlády představovala katolická víra významný sebeidentifikační prvek litevského národa.Litva je jediným státem na území bývalého SSSR, kde má katolická církev dominantní postavení.
K východnímu křesťanství –pravoslavné církvise hlásí zejména ruské obyvatelstvo (4,07 %). Protestantismus (1,9 %) má z hlediska počtu věřících jen okrajový význam a početně nevýznamné komunity představují ižidéamuslimové. Relativně malou skupinu tvoříateisté(14,86 %).
V roce 2001 žilo ve všech 103 litevských městech dvě třetiny obyvatelstva (66,7 %). Kromě hlavního městaVilniusujsou dalšími významnými litevskými městy přístavKlaipėda, na soutoku řekNěmenaNerisležícíKaunasa v severní části zeměŠiauliaiaPanevėžys.
Seznam 10největších litevských měst:
Zřejmě nejznámějším litevským umělcem za hranicemi jeMikalojus Konstantinas Čiurlionis, všestranný tvůrce, jenž maloval, komponoval hudbu i psal.George Maciunaszaložil v USA v 60. letech vlivnou uměleckou komunituFluxus.Nejznámějším litevským sochařem bylkubistaJacques Lipchitz.Sochařem byl iMark Antokolsky. K nejvýznamnějším kulturním institucím patříLitevské umělecké muzeumzaložené roku 1933. Spravuje největší litevskou sbírku umění obsahující přes 40 tisíc uměleckých děl. Muzeum řídí řadu vedlejších muzeí po celé zemi.
Nejznámějším litevským hudebním skladatelem bylLeopold Godowsky.Ve Vilniusu se narodil i skladatelCésar Antonovič Kjuinebo houslistéJascha HeifetzaClara Rockmoreová. Litevské občanství měla iprimabalerínaMaja Plisecká.
Významným experimentálním filmařem bylJonas Mekas, k úspěšným současným režisérům patříŠarūnas Bartas. Hlavní rolí vTarkovskéhosnímkuSolarisz roku 1972 se proslavil herecDonatas Banionis. Ke známým litevským herečkám patřilaIngeborga Dapkūnaitė.
Za autora první litevské básně je považovánKristijonas Donelaitis. Slova i hudbulitevské národní hymnynapsal básníkVincas Kudirka. Výraznou obrozeneckou postavou je spisovatelSimonas Daukantas, spisovatel a obrozenecJonas Basanavičiusbývá nazýván „otec národa“.V sovětské éře litevskou poezii reprezentoval napříkladJustinas Marcinkevičius, komunisticky orientovaná byla iSalomeja Nerisová. Naopak katolicky orientovanou poezii psal v meziválečném obdobíMaironis, disidentskou literaturu za komunistického režimu reprezentoval napříkladTomas Venclova.Na konci 80. let se začala prosazovat spisovatelkaJurga Ivanauskaitė. V současnosti je známou zpívající básnířkouAlina Orlova. V Litvě se narodil i nositelNobelovy ceny za literaturuCzesław Miłosz, francouzsky píšící spisovatelRomain Garynebo autorsci-fiAlgis Budrys, který se prosadil ve Spojených státech.
K nejvýznamnějším litevským památkám patříHora křížů. Jde o umělý pahorek, který se nachází 11 kilometrů od městaŠiauliai. Jsou na něm vztyčeny tisíce křížů. Tradice jejich stavění začala okolo roku 1831, první měli uctít obětilistopadového povstání. Hora je jak křesťanskýmpoutním místem, tak symbolem odporu Litevců vůči okupačnímu sovětskému režimu. V době, kdy byla Litva součástí Sovětského svazu, se totiž vládnoucí režim pokusil místo jako nežádoucí náboženský a národní symbol několikrát zlikvidovat. Kříže byly ničeny buldozery, poprvé v roce 1961. Ale místní obyvatelé je vždy opět vztyčili. V době uvolnění politických poměrů po roce 1985 Sovětský svaz snahu o zničení tohoto místa vzdal.
Ze sakrálních památek patří k nejvýznamnějšímKatedrála svatého Stanislavave Vilniusu aKatedrála svatých apoštolů Petra a Pavlav Kaunasu. Památkově chráněné a architektonicky cenné jsou také chrámy v Anykščiai, Šiauliai, Varniai a Telšiai.
Ze světských historických staveb je to napříkladGediminasův hrad, nejstarší hrad ve Vilniusu, vodní hradTrakai, na němž sídlili litevští panovníci, neboKaunaský hrad. Zachovalé jsou také hrady v Raudonė či Norviliškės. Z městských staveb je tradičním symbolem VilniusuBrána úsvitu. Celé historické centrum Vilniusu bylo zapsáno na seznamSvětového dědictvíUNESCO. Významnougotickoupamátkou jedům Perkūnasv Kaunasu, v němž byla v 19. století zřízena škola, kterou navštěvovalAdam Mickiewicz.
Z technických památek lze vzpomenoutvětrný mlýn Pumpėnai,maják Ventės ragoneboStruveho geodetický oblouk, památka Světového dědictví.
Litevský rodákAaron KlugzískalNobelovu cenu za chemii.Ve Vilniusu se narodil také nositelNobelovy ceny za fyziologiiAndrew Schally.V Kaunasu se narodil proslulý matematik a geometrHermann Minkowski. VýzkumemorangutanůproslulaetoložkaBirutė Galdikasová.
V Kaunasu se narodilaanarchistickápolitická filozofkaEmma Goldmanová, ve Vilniusu její milenec a další významný anarchistaAlexandr Berkman. V Kaunasu se též narodilexistencialistickýfilozofEmmanuel Levinas. Ke známým filozofům patřil iVydūnas, jenž se snažil obnovit starolitevsképohanstvía vyznávalteosofii. Jednou z klíčových postavsémiotiky20. století bylAlgirdas Julien Greimas.ArcheoložkaMarija Gimbutasováproslula svýmijungiánskyinspirovanými tezemi o uctívání ženských božstev v předindoevropských komunitách v Evropě.Známé jsou také její názory na původIndoevropanů(Kurganová hypotéza).Ve Vilniusu se narodil téžjudaistickýučenecGa'on z Vilna.
Významným mezníkem v dějinách litevské vědy bylo založeníVilniuské univerzityroku 1579, nejstarší univerzity v Pobaltí, kde působily významné osobnosti jakoGeorg ForsterneboJohann Peter Frank.
V éře samostatnosti Litevci získali šest zlatých olympijských medailí. Na dvou olympiádách triumfoval diskařVirgilijus Alekna.Už ta vůbec první zlatá olympijská medaile pro samostatnou Litvu byla diskařská a vBarceloně ji roku 1992získalRomas Ubartas. Zlato v závodě na 100 m prsa vybojovala v pouhých patnácti letech plavkyněRūta Meilutytė, získaly ho i další dvě ženy,moderní pětibojařkaLaura Asadauskaiteováa střelkyněDaina Gudzinevičiūtėová.
Litevští sportovci se ovšem prosazovali již i v dresu Sovětského svazu. Individuální zlaté si z olympiád přivezli plavciRobertas ŽulpaaLina Kačiušytėová, boxerDanas Pozniakas, cyklistaGintautas Umarasnebo běžkyně na lyžíchVida Vencienėová.
Podíleli se také na řadě medailí kolektivních, například vházené(Aldona Česaitytė-Nenėnienė,Voldemaras Novickis),volejbale(Vasilijus Matuševas),fotbale(Arminas Narbekovas), ale zejména vbasketbalu, kde k nejslavnějším medailistům patříArvydas Sabonis(šestinásobný vítězankety o nejlepšího basketbalistu Evropy),Modestas Paulauskas,Šarūnas Marčiulionis,Valdemaras ChomičiusčiRimas Kurtinaitis, který se stal i úspěšným trenérem. VNBAse prosadili iŽydrūnas IlgauskasčiJonas Valančiūnas. Basketbal má v Litvě mimořádnou tradici. Litva patří k nejlepším reprezentacím na světě.Již před válkouLitevská mužská basketbalová reprezentacezískala dva titulymistrů Evropy(1937,1939) a i po obnovení samostatnosti dokázala tento úspěch v roce2003zopakovat.Stejného úspěchu dosáhly v roce1997ženy. Basketbalový klubŽalgiris Kaunas, patří k nejlepším klubům na světě, na kontě má i vítězství v prestižníEurolize.
Fotbalová reprezentacetolik úspěšná není, aleEdgaras JankauskasvyhrálLigu mistrůsFC PortoaDeividas ŠemberasEvropskou ligusCSKA Moskva. Mezi nejlepší fotbalové kluby patříŽalgiris Vilnius,FBK KaunasaFK Ekranas.
Rasa Polikevičiūtėová,Edita PučinskaitėaDiana Žiliūtėjsou mistryněmi světa v cyklistice. Za zmínku stojí iRičardas Berankis, člen elitní tenisové čtyřicítky. V zimních sportech Litva zvlášť nevyniká.Vytautas Stroliaje nejvíce fair play biatlonista, je známý velkým počtem čtvrtých míst.Litevská hokejová reprezentacedo roku 1938 pravidelně nastupovala na mistrovství světa, největším úspěchem bylo 10. místo z roku1938. Po rozpadu SSSR se Litva nejvýše dostala do skupiny I.A ( 2. nejvyšší) a bojovala neúspěšně o postup naMS 2020. Z Litvy pochází dvě legendyNHLDainius ZubrusaDarius Kasparajtis. A brankář zKHLMantas Armalis.
Úspěšnou šachistkou jeSalomėja Zaksaitė.
V tomto článku byly použitypřekladytextů z článkůLitvana slovenské Wikipedii aLithuaniana anglické Wikipedii.