Horchata de chufa

Horchata de chufa(vevalencijštiněorxata de chufa(uɾ'ɕatə də 'ɕufə), zlatinskéhohordeāta, „z ječmenné vody"), je osvěžující nápoj (také konzumovaný jako dezert), původem zešpanělskéobceAlborayev blízkostiValencie. Připravuje se zvody,cukrua namočených nebo mletých tygřích ořechů s obsahem složek, které umocňují jeho chuť, jako je skořice a citrónové slupky nebo kůra. Tygří ořechy (neboli zemní mandle či čufa,španělskychufa) se říká malýmhlízám(nejde tedy o ořechy-plody)šáchoru jedlého(Cyperus esculentus).
Horchata se vyrábí z hlízšáchoru jedlého. Používala se zřejmě již vestarověkém Egyptě, protože se nalezly nádoby obsahující tygří ořechy jako součást pohřební výbavyfaraonů. Stejně tak starověcíperštíaarabštíautoři zmiňují trávicí a dezinfekční pozitiva tygřích ořechů. Ty se tehdy používaly v léčivých nápojích, protože se považovaly za energetické adiuretické. Nápoj pochází z obce Alboraya v těsné blízkosti Valencie, je ve Valencijském společenství typickou sladkostí a obvykle se podává sfartóny, místním sladkým pečivem.
V kolébce horchaty de chufa je možné navštívit muzeum věnované právě horchatě a čufě (Museo de la Horchata y la Chufa).
První recept na horchatu známý pod tímto názvem je z roku 1748 a šlo o horchatu z mandlí, semen melounu a piniových oříšků. První zmínka o horchatě de chufa (levnější a lidovější než byla mandlová) pochází z roku 1762, a to z pojednání D. Josepha QueraŠpanělská flóra neboli historie rostlin, které se pěstovaly ve Španělsku(orig.Flora española ó Historia de las plantas que se crían en España).
Slovohorchatapochází zlatinskéhoslovahordeata, ječmenné vody, vyrobené zječmene(latinskyhordeum).PodleŠpanělské královské akademiese slovo do španělštiny dostalo prostřednictvímMozárabů, což by vysvětlovalo souběžnou transformaci nacha zachovánítmísto přirozeného vývoje, který by jinak skončil u slovaorzad',které se podobáitalskémuekvivalentuorzata.
S postupem času a rozšířením používání v jiných částech světa a s dostupností rozmanitých ingrediencí ječmen nahradily jiné části rostlin (hlízy (jako jsou například tygří ořechy), plody (jako jsoumandle, rýže a další), což vedlo ke vzniku různých typůhorchat. Všechny jsou to nápoje podobného vzhledu, které se vyznačují mléčně bílou barvou, ačkoli jsou vyráběny z různých ingrediencí a různými procesy.
Příprava horchaty začíná omytím hlíz, které se pak přemístí do mlýna k drcení, nechají semacerovata několikrát se lisují, až se získá konečný extrakt. Pro ukončení procesu se přidácukra znovu sescedí, ale v současné době je na trhu i varianta horchaty bez cukru. Tygří ořechy se považují zasuperpotravinu, pokud se nepřidává cukr,a to kvůli svým výborným nutričním vlastnostem. Jsou bohaté naminerály, nenasycené tuky abílkoviny.
Nápoj lze koupit i v českých obchodecha na internetu jsou dostupné recepty v češtině, ať pod původním něbo počeštěným názvem (horchata, orčata/orčáta).
V jižníItáliia naMaltějeorzataochucena hořkou mandlovou esencí. Ve Francii se s ječmenným (fr.Orge) základem nazýváorgeat.VMexikuse vyrábí takérýžováneboovesnáhorchata. NaKubě, veVenezuelea vPortorikuse vyrábí zesezamových semen. VEkvádoruse horchatou nazývá odvar načervenalé barvy, který obsahuje až 71 druhů bylin.
Horchata je bohatá na minerály a vitamíny, mezi nimiž vyniká fosfor,draslíka vitamíny C a E. Pěstování šáchoru vyžaduje písčitou půdu a mírné teploty, což jsou podmínky, které se vyskytují ve Valencii díky jejímu speciálnímu klimatu.
Horchata zlepšuje hodnotyhypertenzea mírnéhoprůjmua je velmi vhodná pro diety bezcholesteroluakyseliny močové. Na druhé straně je možné přidatvápník, a pak se nazývá tygří mléko. Nahrazuje se jím kravské mléko, protože je pro tento účel méně energeticky vydatné nežmléko sójové.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuHorchata de chufana španělské Wikipedii.