Arménská republika (1918–1920)

Arménská republika(arménsky Հայաստանի Հանրապետութիւն) byl první novodobý nezávislý státArménů, který vznikl v roce1918po kolapsucarského Ruska. Samostatně existovala v doběobčanské války v Ruskua zanikla po bolševickém povstání a obsazeníRudou armádouv prosinci1920. DnešníArménievolně navazuje na původníArménskou demokratickou republikua Arméni nazývají období nezávislosti v letech 1918–1920První republikou.
Území obývané Armény bylo předprvní světovou válkourozděleno na západní a východní část. Východ byl pod správoucarského Ruskaa západní část ovládaliTurci. Se začátkemprvní světové válkysvitla Arménům naděje na sjednocení Arménů pod patronátem Ruska a osvobození západní Arménie od muslimské nadvlády. V politice začala stranaArménská revoluční federaceprosazovat myšlenku sjednocení a Arméni byli v hojném počtu rekrutováni do carské armády. S pomocí několika arménských batalionů bylo Rusy dokonce dobyto městoErzurumv roce1916.
Únorová revolucev roce1917sice svrhla cara, aleprozatímní vládapokračovala ve válce. Moci na územíKavkazuse chopilSpeciální zakavkazský komitét, který byl prodlouženou rukou novéprozatímní vlády. Jedním z členů komitétu byl ArménMichael Papadjanian. Západní Arménie, kterou Rusové dobyli, byla začleněna do Ruska, byly vytvořeny správní orgány a území začalo podléhat arménské jurisdikci. Většinou úředníků vedoucí správu oblastí se stali Arméni.
Říjnová revolucev roce1917se stala velkou komplikací v záměrech sjednotit obě části Arménie.Bolševici, kteří se chopili moci, uzavřeli s Tureckem mír (tzv.Mír z Erzincanu) v prosinci1917. Všechny kavkazské národy ale odmítly uznat bolševickou nadvládu a bolševici tak ztratili kontrolu nad oblastí.
Po uzavření míru s Tureckem byl svolán mezinárodníKavkazský sejm, kterého se účastnili Gruzínci, Arméni a muslimové z Ázerbájdžánu. Na jeho popud vznikla v únoru1918nezávisláZakavkazská demokratická federativní republika. V březnu1918uzavřeli bolševiciBrestlitevský míraby se zabránilo útoku několikrát početnější turecké armády na nově vzniklou republiku. Konference se konala vTrabzonua měla pro Armény velice tvrdé výsledky. Zakavkazská republika musela vyklidit celou západní Arménii a ještě se vzdát původních arménských území s městyBatumi,KarsaArdahan. Smlouva obsahovala demilitarizaci všech ruských a arménských jednotek jak v západní, tak i ve východní Arménii. Turci na znovu obsazeném území zahájili brutální politiku vůči Arménům, které nazvali vlastizrádci. Celá událost se stala největší genocidou v novodobých dějinách. Turci zavraždili v průběhu let 1915–1918 přes 1,2 miliónů Arménů (víceArménská genocida).
Další mírová konference se konala v Batumi v květnu1918. Turci předložili nároky na arménská městaGjumriaEčmiadzina dokonce na pozdější hlavní město GruzieTbilisi. Gruzínští delegáti byli zděšeni vývojem situace, a tak se 26. května1918odtrhli od Kavkazské republiky. Vznikly tak tři nástupnické státy:Arménská demokratická republika,Gruzínská demokratická republikaaÁzerbájdžánská demokratická republika.
Arméni nebyli z nabyté nezávislosti dvakrát nadšeni. Rozpadem Kavkazské republiky ztratili poslední spojence a jejich území bylo z většiny obsazeno Turky. Situace se stala ještě více zoufalou, když Turci obsadili městoEčmiadzin, a měli tak volný přístup k centru arménského odporu, městuErivan (dnešní Jerevan). Arménské vojsko však bylo schopno odvrátit totální porážku a zvítězilo v bitvách u Sardarabadu a Karakilisu v květnu1918. Část východní Arménie tak zůstala nezávislá.
Arménská revoluční federacekoncem května1918rozhodla, že Arménie se stane republikou. Z počátku bylo vytvořeno ministerstvo vnitra, které založilo policejní složky a řídilo školství, železnici, telegrafy a soudy. První volby se konaly v červnu1919a hned bylo jasné, že nastanou problémy s místními menšinami.KurdovéaÁzerbájdžáncitvořili v některých oblastech dokonce většinu populace. Arménští emigranti zUSAse vrátili do vlasti a začali vytvářet arménský právní systém. V lednu1919byla založena prvníuniverzitav zemi.
Arménská populace čítala v roce19142,8 miliónu v Rusku a 1,5 miliónu v Turecku. Nově vzniklá republika měla v roce1918kromě 800 000 Arménů ještě 100 000 příslušníků jiných národností (především Turků, Ázerbájdžánců a Kurdů). Z počtu 800 000 bylo pouze půl miliónu původních obyvatel východní Arménie. Ostatních 300 000 Arménů byli uprchlíci před genocidou z Turecka. Mezi takovým velkým počtem uprchlíků se začal šířittyfusa kriminalita.
V roce1919se počet uprchlíků navýšil na 350 000. Turecko ale prohrálo válku a muselo se stáhnout ze západní Arménie, takže obrovský příliv uprchlíků ustal. V roce1919měla Arménie 650 000 arménských občanů a 350 000–400 000 příslušníků jiných národností.
Po konci války v roce 1918 a stažení tureckých vojsk z arménských území byly pod správou Arménů krom území dnešníArméniei příhraniční turecké provincieKars,Iğdıra část provincieArdahan. Oblasti s arménskou menšinouNachičevan,SjunikaNáhorní Karabachbyly pod správou Ázerbájdžánu a dnešní arménská provincie Lori byla pod vládou Gruzie.Smlouvou z Sèvresbyla oficiálně uznána nezávislost Arménie a diplomatické vztahy byly navázány z významných států sUSA, Británií, Itálií a Německem.
Po stažení turecké armády se objevila řada územních sporů. Arménsko-gruzínský spor se vedl o provincii Lori, jejíž území bylo osídleno Armény. Arménská armáda zaútočila na Gruzii, po počátečních úspěších však musela ustoupit. Boje probíhaly dva týdny a pak zasáhli Britové. Do oblastiKavkazubyla poslánaintervenční armáda, která měla dohlížet na mír v oblasti.Britovéobsadili provincii Lori a vytvořili z ní neutrální zónu. Napětí mezi zeměmi ale zůstalo. Gruzínci dokonce určitou dobu zadržovali na svém území vlaky, které vozily do Arménie základní potraviny.
Ještě napjatější vztahy měli Arméni s Ázerbájdžánci. Tyto dva národy dělily a dělí víra, původ, kultura a velice vřelé vztahy mezi Ázerbájdžánci a Turky. Hranice mezi Arménií a nově vzniklouÁzerbájdžánskou demokratickou republikounebyla zcela definována. Ázerbájdžánci nárokovali městaGjandža,Batumi,Karsa dokonce hlavní městoTbilisiv případě Gruzie aJerevanv případě Arménie. Diplomatické jednání selhalo a konflikt probíhal mezi roky1918–1919.
Válka skončila bez vítěze.Náhorní KarabachaNachičevanpřipadl Ázerbájdžánu a provincieSjunikpřipadla Arménii. Arméni, především vNáhorním Karabachu, ale pokračovali v boji proti ázerbájdžánským úřadům i po ukončení bojů.
V prosinci1918byla vyhlášena v západní Arménii pod vedením TurkaFakhra al-Din PirioghlaJihozápadní kavkazská republika. Byl to pokus Turků zabránit ztrátě provincií obydlených Armény ve východním Turecku. Hlavním městem se stalKarsa republika se měla stát loutkovým státem Turecka. Republika existovala zároveň s britskou intervenční správou západní Arménie. Republika byla rozpuštěna v květnu1919po nátlaku Britů a celá oblast byla nakonec odevzdána Arménii.
Mírová smlouva z Sèvresze srpna1920byla jednou zesmluv končící první světovou válkumezi státy dohody aOsmanskou říší(Tureckem). Tato smlouva upravovala hranice Turecka a pro Armény dopadla velmi příznivě. Turecko bylo nuceno uznat arménskou nezávislost a odstoupit jim velkou část svého území na východě (viz mapka vpravo).
Turecká vláda zdrcená územními ztrátami, ale mírovou smlouvu z Sèvres neratifikovala. Válečný hrdinaMustafa Kemals armádou se postavil proti smlouvě a začal bojovat proti rozdělení tureckého území.
V září1920turecká armáda tak zaútočila na arménskou provinciiKarsa Arméni odpověděli vyhlášením války Turecku. Válka oficiálně začala 24. září 1920.Kemalposlal žádost o pomoc do bolševického Ruska. Odpovědí mu bylo zlato a zbraně zásobující turecké vojsko. Spojenectví mezi Turky a bolševiky mělo katastrofální následky pro Armény. Arménská armáda neměla proti početnějšímu a lépe vyzbrojenému nepříteli žádnou šanci. V říjnu1920padlo městoAlexandropola Arméni byli nuceni zažádat o mír. Byla podepsánaSmlouva z Alaxandopolev prosinci1920, která byla pro Armény velmi krutá. Arménie ztratila veškeré území západní a velkou část východní Arménie.
Výsledky války s Tureckem byly katastrofální, a tak v listopadu1920vypuklo proti vládě úspěšné bolševické povstání. Arménští bolševici se chopili moci a požádali sovětské Rusko o ochranu zbývajícího arménského území proti Turkům. Na konci listopadu1920obsadila zbývající území ArménieRudá armáda. ČlenovéČeky6. prosince1920přijeli do Jerevanu a oficiálně ukončili existenci Arménské demokratické republiky.
Mezi bolševiky a Tureckem byla podepsánaKarská smlouvav říjnu1921, která upravovala hranice mezi oběma státy. Do čela sovětské Arménie se postavil arménský komunistaAleksandr Myasnikyana přičlenil arménské území k nově vznikléZakavkazské FSSR. Nově se objevila Arménie na mapě až v roce1936jakoArménská sovětská socialistická republika.
Ačkoliv republika existovala pouze dva roky, stala se pro Armény významnou součástí historie. Arméni obnovili svoji nezávislost 21. září1991po kolapsuSSSR. Nově vzniklá republika si osvojila státní vlajku a státní symboly, které se používali za existenceArménské první republiky, a prohlásila se její pokračovatelkou.
Nově vzniklý stát nezdědil pouze státní symboly, ale i nevyřešené územní spory, a to především sÁzerbájdžánem. OblastNáhorního Karabachupod ázerbájdžánskou správou, avšak s arménskou populací, se stala opět předmětem sporu. VypuklaKarabašská válka, která se táhla do roku1994. Konflikt skončil porážkou Ázerbájdžánu a přičleněním Karabachu a dalších území k Arménii.Náhorně-karabašská republikabyla mezinárodně neuznána a byla podřízená Arménii. Po válce připadla Arménii celá 1/3 ázerbájdžánského území. V roce 2020 proběhla tzv.44denní válka, kdy Ázerbájdžán získal kontrolu nad částí svého území. V roce 2023 získal pojednodenní vojenské operacikontrolu nad celým územím a separatistická republika zanikla.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuDemocratic Republic of Armeniana anglické Wikipedii.