D'Artagnan

FrancouzCharles de Batz de Castelmore,hraběd'Artagnan(asi1611až1615Lupiac–25. června1673Maastricht) bylkapitánemmušketýrůfrancouzskéhokráleLudvíka XIV.D'Artagnanůvfiktivníživotopis odGatiena de Courtilze de Sandrase, který sám byl mušketýrem, se stal základemDumasovarománuTři mušketýři. Dumas v úvodu ke knize uvádí: „Vycházím z předlohy, která se stala základem pro tento román.“
Je jedinou francouzskou historickou postavou, která vděčí za svou proslulost svému fiktivnímu dvojníkovi.
Charles de Batz de Castelmore se narodil vLupiacuvGaskoňsku(dnes vdepartement Gers). Jeho rodiči byli Bertrand de Batz († 1630) a Françoise de Montesquiou d'Artagnan († 1656). Měli sedm dětí, z toho čtyři chlapce a tři dívky. Vzdělával jepreceptor.
Otec Bertrand II. de Batz de Castelmore seigneur de La Plaigne byl velitelem osobní strážekráleJindřicha IV.a byl zabit při ochraně králova života. Vdově zanechal zadlužené panství. Charles chtěl jít v otcových šlépějích a chtěl se stejně jako jeho bratři státmušketýrem. Mušketýři byli bezprostředně podřízeni králi.
Jako první semušketýremstal Charlesův starší bratr Paul. Charles de Batz se po příjezdu do Paříže také snažil vstoupit do prestižní společnosti královských mušketýrů. Než se však naučil zacházet s mušketou, musel projít výcvikem ukadetůa teprve pak mohl vstoupit mezi mušketýry. Když se stal kadetem u francouzské gardy, musel si – na rozdíl od mušketýrů – sám hradit bydlení a stravu. V březnu 1633 (po dvou nebo třech letech od příchodu do Paříže) byl přijat mezi mušketýry. VLouvrubyl představen Ludvíku XIII. Tehdy král Charlese požádal, aby přijal jméno d'Artagnan, tzn. rodné jméno své matky, které bylo u dvora dobře známé. První zpráva dokládající d'Artagnanovu vojenskou kariéru je seznam vojáků přítomných na vojenské přehlídce (1633). V té době mu bylo 20 až 22 let. Kromě Paula a Charlese byl vojákem i jejich bratr Jean.
Skutečné heslo mušketýrů bylo „Quo ruit et letum“, což znamená, „Kam padne, rozsévá smrt“.
Lze předpokládat, že než se stal mušketýrem, sloužil i v jiných jednotkách a účastnil se i bojů zaLudvíka XIII.V roce 1634 se stal kapitánem královských mušketýrů hrabě de Troisvilles. (Tento gaskoňský šlechtic je známý z románuTři mušketýřijako hrabě de Tréville.) Ludvík XIII. zemřel 14. května 1643 a nastala vláda regentkyAnny Rakouskéa prvního ministraMazarina. O tři roky později, roku 1646 byl oddíl královských mušketýrů rozpuštěn.
Francie již téměř 15 let válčila s rakouskými Habsburky a jejich hlavním spojencem, Španělským královstvím. Státní pokladna zela prázdnotou. Pod záminkou úspor rozpustilkardinálMazarin elitní mušketýrskou jednotku. D'Artagnanovi bylo sotva 30 let a hledal novou službu.Mazarin, královský osobní rádce a francouzský první ministr, zase hledal důvěryhodné muže, aby z nich vytvořil své tzv. chráněnce. D'Artagnan se přihlásil do kardinálových služeb a stal se jedním z tzv. chráněncůJeho Eminence(tehdy užívaný termín, nikoli hanlivý), kteří byli plně k službám svému pánovi. Povolání bylo riskantní a pro kardinála bylo důležité, že má ve svých službách muže, kteří jsou mu oddáni. Chráněnci museli mj. rozvážetdepeše, shánět informace a předávat je kardinálovi. Mazarinovi byl d'Artagnan velmi blízký.
V královských službách se osvědčil i během povstánífrondy(1648–1653), které započalo odporemparlamentu, resp. odmítnutím Pařížanů a pařížské buržoazie platit daně a přispívat na válečné výlohy. Při zrodu frondy měli mušketýři několik možností. Buď se stáhnout na svá panství a zůstat neutrální, nebo se zúčastnit občanské války a přidat se na stranu krále, nebo frondy. Přidat se ke králi znamenalo zvolit stranu rozumu, v podstatě zvolit službu státu. Právě v kontextu občanské války se uplatnily D'Artagnanovy vlastnosti – odvaha, oddanost, věrnost. Vedl tehdy život plný napětí, život dobrodruha. Tím, že d'Artagnan zůstal po Mazarinově boku, spojil svůj osud s osudem mladého krále. Když povstalci obléhali královský zámek, zorganizoval Mazarin uprostřed noci útěk královny a jejích dětí – tehdy desetiletéhoLudvíkaa osmiletéhoFilipa– na zámekSaint-Germain-en-Laye. Jedním z ochránců při útěku i pobytu na zámku byl d'Artagnan. Tehdy se patrně zrodil bližší vztah mezi d'Artagnanem a budoucím Králem Slunce.
Aby přispěl k ukončení frondy, rozhodl se Mazarin odejít znovu do exilu. V doprovodu d'Artagnana odešel do Německa, doKolína nad Rýnem. Poté dělal d'Artagnan mj.kurýramezi Mazarinem a královnou.
Po skončení frondy a Mazarinově návratu byl 7. června 1654 vRemešivkatedrála Notre-DamekorunovánLudvík XIV.a d'Artagnan se korunovace účastnil.
Za jeho služby mu roku 1654 král Ludvík XIV. daroval výnosný úřad Správce Královské voliéry a d'Artagnan si mohl koupit v Paříži dům (č. 1 v současné Rue du Bac na rohu Voltairova nábřeží, bývalého nábř. Théatins, v 7. pařížském obvodu; dům již neexistuje). Roku 1657 Mazarin obnovil oddíl mušketýrů a d'Artagnan byl jmenován poručíkem od roku 1658. Mušketýři jezdili na grošácích nebo vranících, proto se jim také přezdívalo šedí nebo černí mušketýři. Na základě věrné služby pověřoval králLudvík XIV.d'Artagnana mnoha tajnými a delikátními úkoly, které vyžadovaly prozíravost a bystrý úsudek.
Dne 3. dubna 1659 se d'Artagnan v Paříži v kosteleSaint-André-des-Artsoženil s Annou Charlottou Boyer de Champlecy, paní ze Sainte-Croix (1624–1683).Svatební smlouvu stvrdil Ludvík XIV. a Mazarin. Z manželství se narodili dva synové, oba jménem Louis. Manželství dlouho netrvalo.D'Artagnanova manželka byla velmi bohatá a do svého manžela hluboce zamilovaná. Všude ho doprovázela. D'Artagnan po čase požádal krále o zapečetěný list, kterým by odeslal manželku na její panství vBurgundskua zakázal jí panství opustit.
Synové:
Po d'Artagnanově smrti král uspořádal oficiální křest pro oba syny, kterého se účastnili členové královské rodiny, a oba zajistil také finančně.Byl to akt vděku za prokázané služby.
D'Artagnan je známý také v souvislosti se zatčenímNicolase Fouqueta, správce  financíLudvíka XIV.Osobní setkání s d'Artagnanem a Fouquetem zmínilaMarie de Sévignéve svém dopise z 27. listopadu 1664.Aféra a proces trvaly čtyři roky a po celou dobu d'Artagnan Nikolase Fouqueta osobně střežil. Fouqueta zatkl d'Artagnan 5. září 1661 na králův rozkaz. Za dva dny byl Fouquet zAngerspřevezen doBastily. Teprve roku 1665 ho d'Artagnan dovezl osobně do pevnostiPignerola služba mu skončila. Fouquet byl odsouzen k vězení na doživotí. Král d'Artagnana za tyto služby jmenoval hrabětem. V roce 1667 byl jmenován kapitán-poručíkem (capitaine-lieutenant) královských mušketýrů; byl velitelem první roty mušketýrů.
Po dosažení padesáti let věku se d'Artagnan stal klíčovou postavou v dovršení záměrů Ludvíka XIV.Od roku 1667 bylguvernéremv nizozemskémLille, ale toužil vrátit se k vojsku. To se mu podařilo až při taženíLudvíka XIV.proti spojenýmnizozemskýmprovinciím.V červnu 1673 přivedlafrancouzsko-nizozemská válkad'Artagnana k obléháníMaastrichtu. Účastnil se bojů zejména při útoku na městskou bránu; 25. června 1673 byl zasažen kulí z muškety. Ludvík XIV. píše královně: „Madam, ztratil jsem d'Artagnana, kterému jsem naprosto důvěřoval, který mi byl vždycky ve všem užitečný.“Místo hrobu je neznámé, předpokládá se kostel v obci Wolder u Maastrichtu.
D'Artagnanovy osudy nejprve využil pro svůjrománLes Mémoires de Monsieur d'Artagnan, capitaine lieutenant de la premiere compagnie des Mousquetaires du Roi(1700; českyPaměti hraběte d'Artagnana, kapitána-lieutenanta první setniny královských mušketýrů, 1930) francouzský spisovatelGatien de Courtilz de Sandras(1644–1712). Jeho kniha se stala hlavním zdrojemAlexandra Dumase staršíhoaAugusta Maquetapři psaní jejich nejslavnějšího románuTři mušketýři(Les Trois Mousquetaires), který se svými pokračováními (Tři mušketýři po dvaceti letechaTři mušketýři ještě po deseti letech) pokrývá celý d'Artagnanův život.Dumasovafikce, že se d'Artagnan stal před smrtímaršálem Francie, vycházela ze života jiného člověka (hraběPierre de Montesquiou d'Artagnan; 1645–1725), který bylmaršálem Francieod roku 1709.
Nejznámější herci, kteří hráli d'Artagnana ve filmu nebo v televizním filmu