World’s Strongest Man

World’s Strongest Man(Nejsilnější muž světa, WSM) je silová soutěž, která se koná v USA během léta a ve Velké Británii každý rok na konci prosince.Soutěžící se každý rok kvalifikují na základě umístění mezi prvními třemi na čtyřech až osmi událostech Giants Live.
Současným sponzorem akce je Tachi Palace. Mezi předchozí sponzory patří Coregenx, Commerce Hotel and Casino,DAF Trucks, Tonka, MET-Rx a PartyPoker.com.
Událost má řadu konkurenčních a paralelních soutěží, s nimiž je někdy zaměňována, včetně Strongman Super Series, nyní již zaniklého mistrovství světa IFSA Strongman (probíhalo v letech 2005–2007 poté, co se v roce 2004 Mezinárodní federace silových sportovců rozešla s WSM) a Strongman Champions League.
K dispozici je několik dokumentů, které historii WSM mapují . Prvním významným je Worlds Strongest Man – Thirty Years Of Pain z roku 2008, oslavující 30. výročí soutěže.V roce 2017 byla na počest 40. výročí soutěže vydána řada videí.
Koncept „Nejsilnějších mužů na světě“, jak se soutěž původně jmenovala, byl vyvinut v roce 1977 proCBSspolečností Langstar Inc.David Webster, Skot, který za své služby ve sportu později obdrželŘád britského impéria, byl jejím hlavním koordinátorem od jejího založení. Dr.Douglas Edmunds, skotský silák a mnohonásobný šampion ve vrhu koulí, diskem ahodu kládou,s Websterem spolupracoval, a když Webster odešel do důchodu, post převzal. Tito dva muži měli na starosti pozvání soutěžících a výběr akcí. Mezitím, v roce 1982, CBS prodala právaBBC, která zase prodala práva TWI. V roce 1987 se WSM nekonala poprvé od svého založení. V tomto roce se konala první a jediná netýmová soutěž Pure Strength, ale nebyla součástí franšízy WSM.
U prvních několika soutěží byli v síťovém vysílání použity známí američtí komentátoři a analytici. Patřili mezi ně Brent Musburger, Tom Brookshier a uznávaná autorita na silové disciplíny, novinář a autor Dr. Terry Todd. Todd byl sám bývalým držitelem světového rekordu v silovém trojboji a v roce 1990 založil Centrum tělesné kultury a sportu HJ Lutcher Stark. Také jejArnold Schwarzeneggerpožádal, aby v roce 2001 založil Arnold Strongman Classic,. Tato soutěž má největší finanční dotaci ze všech soutěží Strongman, v roce 2017 s nejvyšší cenou přes 72 000 dolarů.
Během tohoto raného období se soutěžní řady skládaly převážně z hráčů amerického fotbalu, powerlifterů a kulturistů a konaly se v amerických lokacích, dokud nebyly v roce 1983 přesunuty doChristchurchena Novém Zélandu. Dvojnásobný vítěz Bruce Wilhelm (USA) odešel do výslužby a v roce 1979 jej nahradil impozantní Don Reinhoudt, 162 kg (357 lb) těžký americký powerlifter. Reinhoudt dodnes drží několik nevybavených světových rekordů v powerliftingu.
V roce 1979 se objevil nováček a legendární powerlifter Bill Kazmaier (USA), který se umístil na 3. místě poté, co většinu soutěže vedl. Sportu dominoval v takové míře od roku 1980 do roku 1982 (v roce 1980 vyhrál rekordních 28 bodů), údajně byl ze soutěže vyloučen na pět let poté, co se stal prvním mužem, který vyhrál tři po sobě jdoucí tituly WSM. Stanovil fenomenální rekordy s 478,5 kg (1055 lb) ve zvedání stříbrných dolarů, 439,5 kg (969 lb) v dřepu (kovářský stroj) a pak rekordních 165,6 kg (365 lb) ve zdvihu klády s hrubou nevyváženou kládou. To mu nakonec vyneslo místo v Síni slávy WSM.
Poté, co Kazmaier odešel, jeho nejbližší rival, se bývalý olympionikGeoff Capesz Velké Británie, vystřídal ve vítězství s islandským powerlifterem Jónem Pállem Sigmarssonem. Sigmarsson zvýšil popularitu a povědomí o události na novou úroveň.Zemřel 3 roky poté, co vyhrál svůj čtvrtý a poslední titul WSM v roce 1990.
V roce 1995 vytvořili Edmunds a Webster spolu se zástupci soutěžících včetně Jamieho Reevese, Ilkky Kinnunena a Marcela Mosterta řídící orgán nazvaný Mezinárodní federace silových sportovců (IFSA). IFSA začala organizovat akce na míru, například mistrovství Evropy IFSA, a také se ujala vedení při spolupráci s BBC a TWI při organizování soutěže Nejsilnější muž na světě. Po téměř deset let byly IFSA a WSM neoddělitelně provázány, ale v roce 2004 se to změnilo. Oddělení správy sportovních práv InvestGroup Ventures, InvestGroup Sports Management, investovalo značné prostředky do IFSA, což vedlo k vytvoření IFSA Strongman. Strategií bylo získat většinu mezinárodních aktiv a nemovitostí souvisejících s tímto sportem. V podstatě se jednalo o novou organizaci,kterou někteří, jako je Magnus Samuelsson, popisovali jako „novou společnost ... se stejným názvem jako naše stará federace“.Pokus o dominanci nebyl TWI dobře přijat a následovala neshoda vedoucí v tomto sportu k rozkolu. Již dříve, v roce 2001, uzavřela IFSA ve své dřívější podobě dohodu s World Class Events (WCE), vedenou Ulfem Bengtssonem, o provozování Super Series. Tato Super Series byla vytvořena, aby udělovala titul mistra světa, ale také fungovala jako kvalifikační prostředek pro WSM. Když se Strongman v roce 2004 rozdělil, Super Series se postavil na stranu TWI a vytvořil konkurenční federaci IFSA. Vzhledem k tomu, že WSM je událostí ve vlastnictví TWI, IFSA Holdings pro rok 2005 oznámila své vlastní mistrovství světa, které se mělo konat v Quebecu, a od té doby se tedy do soutěže WSM nezapojila.
Rozkol s IFSA, která svým registrovaným sportovcům na WSM zakázala soutěžit, znamenal, že ne všichni uznávaní nejlepší sportovci na světě byli oprávnění soutěžit. Reputace WSM jako přední události si však udržela atraktivitu pro účely vysílání. V posledních letech byla soutěž vysílána naESPN, ESPN2, TSN, Televisa Deportes a Five a v USA na CBS Sports Network. Dlouhodobost soutěže v silové atletice a její vysoká úroveň televizního vysílání v průběhu let vedla k tomu, že byla popsána jako„dědeček všech soutěží strongmanů“.
V posledních letech soutěžní události zahrnovaly spíše určité množství atletiky, než aby byly o surové síle, aby se potlačila zranění. To vedlo některé kritiky k tvrzení, že skutečné soutěže nejsilnějších mužů jsou soutěže jako Arnold Strongman Classic nebo Fortissimus. Soutěž WSM je však špičkovými sportovci běžně označována jako „the Worlds“ (Svět) a navzdory kritikům je to přední značka v oboru. Žádná jiná silová soutěž se v televizním vysílání neblíží úrovním WSM
Na začátku 90. let získal Magnús Ver Magnússon z Islandu titul čtyřikrát a stal se druhým a jediným dalším mužem kromě legendárního Billa Kazmaiera, který vyhrál tři po sobě jdoucí tituly. Na konci 90. let převzaly kontrolu nad titulem skandinávské země, což trvalo až do roku 2002. Relativně malý ale dynamický Jouko Ahola z Finska (vážící 125 kg (275 lb)) získal během tohoto období dva tituly za tři roky. Později se stal rozhodčím v událostech WSM / strongman a také hercem.
Počátkem až koncem roku 2000 soutěži dominoval pětinásobný polský vítězMariusz Pudzianowski, který sivysloužilpřezdívku „Dominátor“. Vypadal svalnatý a vyrýsovaný a dočasně předefinoval, co je silák v očích světa. S váhou 142 kg (313 lb) při maximální hmotnosti běžně porazil muže mnohem větší, než byl sám. Spojoval dohromady rychlost a obrovskou sílu.Ve skutečnosti byl tak dominantní, že tři z jeho pěti vítězství v šampionátu byla jasná, ještě než proběhla poslední disciplína. Naposledy vyhrál v roce 2008, kdy do sportu vstoupili větší a vyšší muži.
Soutěž v roce 2006 skončila dramatickým způsobem: ve finále začalMariusz Pudzianowskidobře tím, že ve Zdvihu sdílel 1. místo a snadno vyhrál Schody síly; ale poté, co vyhrál posledních 5 disciplín v řadě, jej vyřadil Phil Pfister v závěrečné disciplíně, Atlasových kamenech. Pfister se stal prvním Američanem, který vyhrál soutěž od roku 1982, a vůbec prvním Američanem, který vyhrál soutěž mimo USA.
V roce 2008 měl Derek Poundstone po třech disciplínách velký náskok před Mariuszem Pudzianowskim, ale Pudzianowski zvítězil ve Zdvihu a poté zvítězil i v důležitém Tahání letadla, čímž rozdíl zmenšil. Pudzianowski a Poundstone poté bojovali o titul nejsilnějšího muže světa na poslední části, Atlasových kamenech. Pudzianowski dokázal s těžším Poundstonem držet krok, nicméně na posledním kameni dokázal Pudzianowski vydělat na Poundstonově zaváhání a zajistil si svůj pátý titul.
V roce 2009 skončilo dlouhotrvající rozdělení IFSA / WSM, což mělo za následek konečnou účast všech nejlepších siláků z celého světa v jedné soutěži. Dvojnásobný mistr světa IFSAŽydrūnas Savickaszískal svůj první titul WSM a obhájce titulu Mariusz Pudzianowski skončil druhý v jeho poslední soutěži WSM. Na třetím místě se umístil nastupující favoritBrian Shaw.
Žydrūnas zopakoval své vítězství znovu v roce 2010, když zvítězil na odpočítáváníproti Brianu Shawovi v nejtěsnějším vítězství v historii WSM. Vynikající atlet IFSA a fanoušky oblíbený Michail Koklyaev skončil ve svém debutu na WSM třetí. Žydrūnas vytvořil světový rekord ve Zdvihu obří dřevěné klády tahem 212,5 kg (467,5 lb).
Při vstupu do soutěže WSM v roce 2012 utrpěl Brian Shaw poškození nervů v rukou a sklouzl na čtvrté místo. To Žydrūnasovi otevřelo dveře k získání jeho třetího titulu WSM, na druhém místě skončil jeho litevský kolega Vytautas Lalas a na třetím místě se umístil islandský gigant Hafþór Júlíus Björnsson. Žydrūnas vytvořil světový rekord ve zdvihu klády výkonem 220 kg (484 lbs.).
Na WSM 2017 soutěžili poprvé dva čtyřnásobní vítězové,Brian ShawaŽydrūnas Savickas, ale Eddie Hall vyhrál svůj první titul nad finalistou Hafþór Júlíus Björnsson o 1 bod. Od vátězství Velšana Garyho Taylora v roce 1993 to bylo první vítězství pro Velkou Británii. Hall také vytvořil nový světový rekord Strongman s klasickou kládou na 472,5 kg (1041,7 lbs) pro mrtvý tah prováděný pouze pomocí popruhů. Soutěž však měla sporné body. Björnsson tvrdil, že ve Viking pressu dokončil ještě jedno opakování, jež mu však soudce neuznal. V roce 2020 bývalý producent světové soutěže Strongman Andrew B. Quinn tvrdil, že soudci byli vůči Björnssonovi shovívaví. Uvedl několik příkladů, kdy Björnsson nedodržoval pravidla Viking pressu, která uvádějí, že sportovci musí čekat na signál „dolů“ při každém opakování a nesmí se dvakrát zhoupnout v kolenou.
Soutěž v roce 2018 se poprvé ve své historii konala vManilena Filipínách.Eddie Hall, vítěz Nejsilnějšího muže světa z roku 2017, svůj titul neobhájil. Turnaj vyhrál Island Hafþór Júlíus Björnsson, první Islanďan od roku 1996, kdy získal titul Magnús Ver Magnússon. Mateusz Kieliszkowski z Polska skončil druhý a čtyřnásobný vítěz Brian Shaw z USA třetí. Žydrūnas Savickas, také čtyřnásobný vítěz, skončil desátý poté, co odstoupil ve čtvrté disciplíně kvůli zranění.
Soutěž v roce 2019 se konala vBradentonu na Floriděa vyhrál Američan Martins Licis, který porazil obhájce titulu a celebritu Hafþóra Júlíuse Björnssona z Islandu. Hafþór Júlíus Björnsson se v prvním závodě zranil, ale dokázal závod dokončit a na stupních vítězů skončil na 3. místě. Byl použit nový formát, který zahrnoval pouze 25 místo 30 soutěžících a celá soutěž probíhala pouze 4 dny místo obvyklých 5+. Finále bylo omezeno na 5 disciplín a trvalo jen jeden den. Nový formát byl pro televizní vysílání zkrácen.Šampionát se konal se v Bradentonu na Floridě v USA.
Kompletní časová osa bývá k dispozici na oficiálních stránkách WSM.
Zpočátku dostávalo pozvánku osm mužů představujících různé sportovní a silové disciplíny, aby soutěžili proti sobě v jedinečných disciplínáchch určených k testování každého jednotlivce v plném rozsahu. První disciplíny byly relativně hrubé, ale v průběhu let se zaváděly nové nápady. Některé události měly základ v powerliftingu a v těžkých disciplínáchSkotských her, další byly vytvořeny na základě mytologických silových výkonů. Existuje celá řada disciplín, ze kterých se každá soutěž skládá.
Počínaje rokem 2017 byl změněn kvalifikační formát. Po pěti disciplínách si vedoucí soutěžící vybojuje místo ve finále. K určení, kdo se k němu přidá, se koná jedna poslední disciplína.
V roce 2017 byla přidána nová událost s názvem Last Man Standing (Poslední stojící muž).Atlasův kámen je umístěn ve středu osmiúhelníku a soutěžící musí jeden po druhém zvednout kámen přes kovovou tyč o výšce 140 cm (55 palců). Každý z nich má na to dvacet sekund a jakmile jeden nemůže akci dokončit, je vyřazen a na řadě je další soutěžící s dalším nejvyšším skóre. Soutěž pokračuje stupňovitým způsobem; začíná dvěma konkurenty s nejnižším skóre a pokračuje, dokud nezůstane jen jeden; tento soutěžící je prohlášen za vítěze disciplíny a zajišťuje si tak druhé místo ve finále pro kvalifikační skupinu.
Soutěž v roce 2018 použila Atlasovy kameny k určení druhého finalisty. Tři sportovci s nejnižším skóre byli vyřazeni ze soutěže a sportovci na druhém a třetím místě soupeřili o druhé misto ve finále v Atlasových kamenech: ten který je nejdřív dokončil (nebo se dostal nejdál), postoupil do finále.
V roce 2019 se vrátila disciplína Last Man Standing, ale místo toho, aby se jí účastnili zbývající čtyři soutěžící, určily druhého finalistu pouze soubojem mezi druhým a třetím.
Bulharsko,Estonsko,Faerské ostrovy,Fidži,Francie,Německo,Grenada,Gruzie,Maďarsko,Írán,Izrael,Itálie,Keňa,Namibie,Nigérie,Srbsko,Samoa,Slovinskose od roku 2019 umístily v top desítce, ale ještě nezískaly medaili.
Síň slávy WSM byla vytvořena v roce 2008, aby ocenila největší sportovce v historii soutěže.Od roku 2020 je v Síni slávy WSM šest lidí; Svend Karlsen, Bill Kazmaier,Mariusz Pudzianowski, Magnús Ver Magnússon, Magnus Samuelsson a Jón Páll Sigmarsson.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuWorld's Strongest Manna anglické Wikipedii.