Světové dědictví

Jakosvětové dědictví(anglickyWorld Heritage) se označují nejrůznější kulturní a přírodní památky po celém světě, které byly pro svou unikátnost vybrány organizacíUNESCOa přijaty naSeznam světového dědictví. Na tomto seznamu se nacházejí nejrůznějšíbudovy,hory,jezera,národní parkyi celáměsta. PodleÚmluvy o ochraně světového kulturního a přírodního dědictvíz roku 1972 jsou smluvní státy, na jejichž území se dané památky nachází, zavázány jejich ochranou.
V srpnu 2024 bylo na seznamu světového dědictví 1 223 položek. Z toho 952 položek kulturního dědictví, 231 přírodního a 40 smíšeného ve 168 státech světa.Česko má na tomto seznamu celkem17 památek. Dalších 8 položek má Česko v kategoriinehmotného kulturního dědictví.
Myšlenka spojit péči o ochranu přírodních a kulturních památek lidstva, tedy jakéhosi „světového dědictví“, vznikla veSpojených státech. Toto spojení vyjadřuje skutečnost, že se člověk a příroda vzájemně ovlivňují a je tedy nezbytná jakochrana přírody, tak ochrana nejdůležitějších výtvorů lidské činnosti ve vzájemné jednotě. Konference konaná vBílém doměveWashingtonuv roce 1965 vyzvala k založení „Nadace světového dědictví“, která by podporovala mezinárodní spolupráci směřující k zachování mimořádně významných přírodních oblastí a historických památek pro současné i budoucí pokolení.
Podobný návrh vypracoval roku 1968 takéMezinárodní svaz ochrany přírody(IUCN) jako doporučení pro své členy. Oba návrhy byly předloženy k diskusi na konferenciOSNo životním prostředí konané veStockholmuv roce 1972. 16. listopadu téhož roku byla pak na generální konferenciUNESCOschválenaÚmluva o ochraně světového kulturního a přírodního dědictví(The Convention concerning the Protection of World Cultural and Natural Heritage) poměrem hlasů 75 pro, 1 proti, 17 se zdrželo hlasování. V platnost vstoupila dne 17. prosince 1975. Roku 1978 bylo uznáno prvních 12 památek.
ČSFRpřistoupila k Úmluvě k15. listopadu1990a závaznou se pro ni stala dnem15. února1991. Na základě sukcese je platná proČR. Text Úmluvy byl publikován ve Sbírce zákonů č. 159/1991 Sb.
Hlavním posláním Úmluvy je povinnost smluvního státu zabezpečit označení, ochranu, zachování a předávání kulturního a přírodního dědictví budoucím generacím. Stát to zajistí při maximálním využití svých vlastních zdrojů, případně s mezinárodní pomocí a spoluprací.
Podle Úmluvy se u jednotlivých památek rozlišuje mezikulturnímapřírodnímdědictvím.
Zakulturní dědictvíjsou považovány:
Zapřírodní dědictvíjsou považovány:
Památky zařazené na Seznam světového dědictví musí splňovat alespoň jedno z deseti kritérií, která byla stanovena organizací UNESCO.Kritéria se označují malými římskými číslicemi. Až do konce roku 2004 byly rozděleny do dvou skupin – na kulturní (i–vi)a přírodní (i–iv). Avšak od roku 2005 bylo číslování spojeno a vzniklo tak označení i–x (přičemž i–vi značí kulturní dědictví, vii–x přírodní dědictví). Není výjimkou, že některé památky splňují i několik kritérií současně.
Kulturní dědictví:
Přírodní dědictví:
Smluvní státy se zavázaly, že budou usilovat:
V rámci UNESCO byl ustaven Mezivládní výbor pro ochranu kulturního a přírodního dědictví výjimečné světové hodnoty, nazývaný „Výbor pro světové dědictví“. Tento výbor založil, aktualizuje a publikuje „Seznam světového dědictví“.
Seznam je veřejně dostupný na rozsáhlém webovém portálu, který spravujeCentrum Světového dědictví(francouzsky Centre du patrimoine mondial, anglicky World Heritage Centre).,  jež je součástí UNESCO a sídlí v Paříži. Toto centrum plní řadu funkcí ve vztahu ke světovému dědictví a organizuje zasedání Výboru pro světové dědictví, odborné semináře a workshopy.
Každý smluvní stát má právo předložit Výboru pro světové dědictví soupis vlastnictví tvořícího součást kulturního a přírodního dědictví, který se nachází na jeho území. Výbor stanovil přesná kritéria, která musí být splněna, aby byl návrh zařazen na Seznam. Kritéria lze nalézt na internetových stránkách UNESCO.
Vedle tohoto Seznamu je veden „Seznam světového dědictví v ohrožení“, seznam vlastnictví uvedeného v „Seznamu světového dědictví“, na jehož zachování jsou potřebné větší operace. Do tohoto seznamu může být zahrnuto pouze takové vlastnictví, které tvoří součást kulturního a přírodního dědictví a hrozí mu závažné a zvláštní nebezpečí, jako je hrozba zmizení vyvolaná zrychleným chátráním, rozsáhlými veřejnými či soukromými projekty rychlého urbanistického či turistického rozvoje; ničení vyvolané změnami v používání či vlastnictví půdy, velké změny, jejichž příčina je neznáma; opuštění z jakéhokoliv důvodu; vypuknutí či hrozba ozbrojeného konfliktu; kalamity a pohromy hrozivé požáry, zemětřesení a sesuvy půdy; sopečné erupce; změny hladiny vody, záplavy a přílivové vlny.
Dále byl vytvořen Fond na ochranu světového kulturního a přírodního dědictví výjimečně světové hodnoty, nazývaný „Fond světového dědictví“.
Zdroje Fondu tvoří:
Pomoc poskytovaná Výborem pro světové dědictví může zahrnovat následující formy:
půjčky s nízkým úrokem nebo bezúročné půjčky splatné na dlouhodobém základě;
ve výjimečných případech a ze zvláštních důvodů poskytnutí nenávratných příspěvků.
Jednotlivá zasedání Výboru pro světové dědictví se konají několikrát do roka. Na těchto zasedáních se projednává správa stávajících památek ze seznamu světového dědictví a přijímají se nominační dokumenty z jednotlivých států. Vrcholem těchto zasedání bývá to, během kterého se vyhlašují nové památky, které se budou připisovat na seznam. Konají se v různých státech, poměrně často pak v Paříži, kde má Výbor pro světové dědictví své sídlo. Následující tabulka zachycuje místo a data konání jednotlivých zasedání.
V srpnu 2024 bylo na seznamu světového dědictví 1 223 položek. Z toho 952 položek kulturního dědictví, 231 přírodního a 40 smíšeného ve 168 státech světa.
Mezi jednotlivými státy se nejvíce památek světového dědictví nachází v Itálii (60), Číně (59), Německu (54), Francii (53), Španělsku (50). Česko má těchto památek 17.Následující srovnávací graf zachycuje státy, které mají deset a více památek světového dědictví:
Pro přehlednost je seznam památek světového dědictví rozdělen následovně:
a do:
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuWorld Heritage Sitena anglické Wikipedii.