Berni Searle

Berni Searle(*7. července1964Kapské Město,Jihoafrická republika) je umělkyně, která pracuje sfotografií, videem a filmem a vytváří instalace, které inscenují příběhy spojené s historií, identitou, pamětí a místem.Její tvorba, která je často politicky a společensky angažovaná, také čerpá z univerzálních emocí spojených se zranitelností, ztrátou a krásou.
Searle žije a pracuje vKapském Městěv Jižní Africea v současnosti je docentkou na Michaelis School of Fine Art naUniverzitě v Kapském Městě.
Searle se narodila 7. července 1964 v Kapském Městě v Jižní Africe rodičům afrického a německo-anglického původu.Jako smíšená rasa vyrůstající běhemapartheiduv Jižní Africe byla Searle kategorizována jako „barevná“, což je označení, které později odmítla a zpochybnila prostřednictvím svého umění po apartheidu.
Searle získala bakalářský titul ve výtvarném umění v roce 1987 a postgraduální diplom v oboru vzdělávání v roce 1988 na Michaelis School of Fine Art,Univerzita v Kapském Městě.
Po promoci učila Searle dva roky umění na střední škole v Kapském Městě a poté znovu nastoupila do Michaelis a v roce 1992 se zapsala na magisterský titul v oboru sochařství. Zatímco to byl cenný čas pro shromažďování technických znalostí a upevnění afinity k trojrozměrné formě – něco, co je v jejích fotografických dílech vidět dodnes –, její hledání formy i obsahu pokračovalo. Její práce představené na magisterském stupni výtvarného umění v roce 1995 ukazují abstraktní, objemné struktury z cementu,cementového fondu, oceli, drátu, bronzu a skla, které se zdají být v rozporu s mnohem intimnějšími a lyričtějšími díly, za které je Searle uznávána dnes. Tyto práce vznikly rok po prvních demokratických volbách a měly zpochybnit euforické ideály národa a budování národa v lexikonu silně zprostředkovaném, dokonce regulovaném kontextem a instrukcemi.
Berni Searle využívá k zachycení své práce velké digitální fotografické tisky, nalezené materiály a média založená na čase, jako je film. Dílo autorky zahrnuje performativní narativy a samu sebe jako postavu ztělesňující historii, zemi, paměť a místo. Searle je známá tím, že ve svých dílech využívá své vlastní tělo, aby zvýraznila svou vlastní tělesnou aktivitu a vytvořila a dekonstruovala identity kolem rasy a pohlaví.Koření je v její tvorbě častým motivem.
Autorčina sérieColor Meje dílem vytvořeným v letech 1998 až 2000, pro které se sama nechala vyfotografovat, její tělo bylo obklopeno nebo ozdobeno různým barevným kořením, aby vytvořila digitální barevné tisky v životní velikosti nebo ještě větší.Barevné koření naráží na rasovou klasifikaci zavedenou v rámci apartheidu a také na pohyb koření a otroků během koloniálních režimů.Many works in theColour Meseries also feature measuring tools, signifying the colonial, pseudoscientific gaze on black bodies.Mnoho děl ze sérieColor Meobsahuje také měřicí nástroje, které znamenají koloniální, pseudovědecký pohled na černá těla. Její práce se zabývá historií Jižní Afriky, vědomím vlastní barvy pleti a konzumací ženského těla jako zboží; konfrontační síla téhož těla, ve kterém sídlí tolik mýtů, tužeb a nezbytností.
Searle svou instalacíA Darker Shade of Light(1999) odpovídá Komisi pro pravdu a usmíření, která měla přinést spravedlnost obětem násilných zločinů, ke kterým došlo v Jižní Africe během éry apartheidu. Tato práce se skládá z detailních fotografií částí umělčina nahého těla – včetně snímků zátylku, zad, dlaní a chodidel –, které jsou všechny pokryty práškem hennou, aby napodobovaly vzhled modřin. Změnou vzhledu svého těla a umístěním sebe sama do způsobů, které odkazují na viktimizaci žen, Searle vytváří typy obrázků, které mnohým ve výpovědích na slyšeních TRC chyběly. Práce tedy zkoumá problematiku zviditelnění s ohledem na traumata a zneužívání žen.
Autorčina instalaceA Place in the Sun (Místo na slunci, 2019) se skládá ze čtyř obrazovek, které po celý den přehrávají video z vypuštěného bazénu v sociálně rozmanité komunitě Maitland v Kapském Městě. Video nabízí pohledy do nostalgických pocitů obyvatel komunity prostřednictvím hudby a zvuků dětí hrajících si nad pustým prostorem, zatímco umělkyně a další postavy občas procházejí dovnitř a ven z rámu. Když se scéna přesune do noci, v dříve slavnostním prostředí vypukne požár, zatímco okolní zvuky komunity pokračují, nakonec je dostihnou policejní sirény. Prostřednictvím této série Searle upozorňuje na problémy s nedostatečným financováním a bydlením v komunitách, jako je Maitland, a také na politické protesty, které se v Jižní Africe v posledních letech odehrály.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuBerni Searlena anglické Wikipedii.