Bahnička jedlá

Bahnička jedlá(Eleocharis dulcis) je vlhkomilná, teplomilná,vytrvalábylinarostoucí vesladkovodníchmokřadech. Bývá pěstována pro drobnéhlízyvyrůstající v bahnité půdě, které jsou oblíbené hlavně vjihoasijskékuchyni. Rostlina je rozšiřována na nová území, kde jsou pro ni případně i zřizována zvláštní zavlažovaná pole.
Bylina pochází zjihovýchodní Asiea její původníareálse rozkládá hlavně vtropechasubtropechStarého světa. Roste v jižní a jihovýchodní asijské oblasti sahající odAfrikyaž poNovou Guineua dále vAustráliia na mnohých ostrovech vPacifiku. Na východě se hojně vyskytuje v tropické Africe, odsubsaharské oblastipo jižní cípkontinentua přiléhající ostrovy.
Je rostlinou přirozených, nevysychajících mokřin, roste v rákosových močálech, ve slepých ramenech řek, u břehů jezer, rybníků a zavlažovacích kanálů. Vyskytuje se i vbrakickýchmeandrechs nepřílišslanouvodou. Dobře se ji daří vkyselévodě spHod 3 po 6 a s nízkým obsahem živin, kde není utlačována agresivnějšími rostlinami. Roste na trvale potopeném stanovišti, kde je půda během celého vegetačního období zaplavena, nejlépe se sloupcem vody okolo 30 cm.
Po vysazení hlízy se z ní začnou vyvíjet krátké podzemníoddenky, z kterých vyrůstá shluk novýchlodyh. Když jsou lodyhy asi o 15 cm delší než výška hladiny, vytváří se na vrcholu některých z nich mnohokvětýklásek. Po odkvětu začne rostlina vypouštět, šikmo dolů do bahna, asi 10 cm dlouhé oddenky zakončené hlízami. Asi za 8 měsíců po výsadbě jsou nové hlízy plně vyvinuté a lodyhy odumírají.
Bahnička jedlá je bylina vyrůstající z plazivého oddenku s 1 až 4 cm velkými, nahnědlými hlízami na koncích. Ztrsuvyrůstá přímá, jednoduchá, 40 až 100 cm vysoká lodyha, která je zelená až našedlá, lesklá, válcovitá a podélně rýhovaná. Je tlustá 3 až 5 mm, dutá a má příčné přepážky vzdálené od sebe 5 až 12 mm.Listyjsou redukované do dvou až třechbezčepelných, 5 až 20 cm dlouhých, membránovitýchpochevvyrůstajících u spodu lodyhy.Fotosyntetickou funkciza neexistující listy přebírají lodyhy.
Na vrcholu lodyhy vyrůstá jeden průměrně 3 cm dlouhý, válcovitý, hustý, bezlistenný klásek. Jeho početné, ve spirále umístěné, světle hnědé, až 5 mm dlouhéplevyjsou podlouhlé, dvě spodní jsou jalové, ostatní majíoboupohlavnékvěty. Každý květ je redukovaný a je tvořen sedmiokvětními štětinkami, třemi volnýmityčinkamisprašníkema svrchnímsemeníkemse ztloustloučnělkousbliznou, synkarpnígyneceumje složeno ze tříplodolistů. Květy seopylujípylempřeneseným větrem.
Plodyjsou obvejčité, kapkovité, lesklé, žlutohnědě zbarvenénažkyasi 5 mm dlouhé a 1,5 mm široké. Rostlina se může rozmnožovat jak nažkami, tak i oddenky a hlízami.
Dužnatérozmnožovací hlízy jsoujedléa mají určitou tržní hodnotu, prodávají se v mnoha východoasijských zemích, např. vČíně,Indočíně,Thajsku,Indonésii,Filipínácha dokonce isupermarketechveSpojených státech amerických. Proto se místy pěstuje jakojednoletá rostlinana uměle zaplavovaných polích s jílovitou půdou, která musí být zaplavená vodou nepřetržitě alespoň šest měsíců a teplota půdy nesmí klesnout pod 14 °C.
Šlechtěné, kultivované rostliny mají robustnější lodyhy a purpurové či nahnědlé hlízy velké až 4 cm a mnohem chutnější (sladší), kdežto hlízy planě rostoucích rostlin jsou téměř černé a jen 1 cm velké. Hlízy jsou považované za pochoutku, upravují se pražením, pečením nebo vařením v páře. Také se suší a melou na škrobovou mouku používanou k zahušťování omáček a k získání lesklého povlaku na pečených jídlech. Lodyhy se používají pro splétání rohoží na spaní nebo čerstvé slouží jako krmivo pro dobytek.
Bahnička jedlá z pěstovaných míst často uniká do volné přírody, kde se dále šíří. Je považována zainvazní rostlinu, která ucpává zavlažovací kanály a snižuje průtok vody přiváděné na pole. V samotných rýžovištích však obvykle nepůsobí vážné problémy.