Eintopf

Eintopfje jídlo podobné husté zeleninové polévce, často rolnického původu. Představuje plnohodnotné smíšené jídlo, uvařené v jednom hrnci. Toto německé národní jídlo patří k nejstarším tradičním pokrmům vEvropě.
Eintopf, „jeden hrnec“, se skládá většinou z velkého množství surovin a má velmi hustoukonzistenci. Pro jeho přípravu existuje mnoho regionálních receptů.
Typickými hlavními složkami jsouluštěniny, jako jehrách, fazole nebočočka, dále zelenina, jako jebrukev zelná,tuřín,mrkevnebobrambory, a také produkty z obilí, jako jsoukroupy,chlébnebonudle, vařené ve vodě nebovývaru. V závislosti na receptuře taképórek,celeracibule,maso,klobásaneboslanina(ty jsou častonaloženénebouzené).
Pokrmy, které se připravují v jednom hrnci jsou velmi staré a rozšířené po celém světě. Známé eintopf pokrmy jsou např. čočkový eintopf („Linseneintopf"),pichelsteiner,gaisburger marsch,steckrübeneintopfašoulet. Při přípravě těchto pokrmů záleží na poměru surovin a dodržení správného postupu.
Největší slávu zažíval eintopf během válek, při nedostatku potravin kdy se se vařilo, co dům dal, a vznikalo velké množství zajímavých variant. Často se vařil v chudých rodinách, ale i při nedostatku času přižních, když bylo velké praní atd. Většinou se eintopf používá jako hlavní chod, je totiž velmi sytý. V případě některých receptů se hustotou podobáguláši. Příprava pokrmu v jednom hrnci je praktická při úklidu, ale nejdůležitější je konečná chuť, která spojením všech vůní a chutí surovin bývá nenapodobitelná.
Kdysi pokrm chudých lidí lze dnes nalézt i na jídelních lístcích dobrých restaurací.
Kuchařská technika přípravy kompletního jídla z různýchingrediencív jednom hrnci bývala rozšířena zejména v severním Německu a až dovýchodního Pruska, protože tam běžný dolnoněmecký Hallenhaus měl dlouhou dobu otevřené ohniště a ne uzavřenýsporák. Nad otevřeným ohněm mohl být zavěšen pouzekotel. Pokrmy vařené společně ze zeleniny, brambor a masa bývaly regionálně známé jako „Durcheinander“(zmatek), protože pro ně neexistoval žádný jiný výraz."Přestože společné vaření bylo součástí každodenní výživy na venkově i ve městě ještě dlouho do 19. a 20. století, shrnující pojem "Eintopf" stále chybí."
Pokrm z jednoho hrnce byl u německé armády zaveden vefrancouzsko-pruské válceprostřednictvím vynálezuErbswurstu. TakzvanáGulaschkanonenahradila v roce 1910 a zaprvní světové válkydříve používané velké kuchyně. Jenže zatímco slovník tehdejšíhovojenského žargonuuvádí výrazGulaschkanonea jehosynonymumErbsendroschke, slovoEintopfse v něm stále ještě nevyskytuje.Rumfordská polévkabyla sice také eintopf pokrmem, ale nebyla takto pojmenována.
Německé slovo „Eintopf" pro pokrmy připravované v jednom hrnci a podávané jako hlavní jídlo vzniklo podle pramenů až na počátku 20. století. Staršíkuchařkytento pojem neznají.VDudenuje první záznam proEintopfaž ve vydání z roku 1934, ve starších vydáních se neobjevuje.Použití je však příležitostně doloženo již pro dobu před rokem 1933.
Vaření různých surovin dohromady a kombinování masa a zeleniny v jednom hrnci je pravděpodobně jednou z nejstarších známých technik vaření. Je stará tisíce let a známá ve všech kulturách.
Příkladem historických eintopf pokrmů jsoukašeřímskýchgladiátorů, které kromě ječné kaše obsahovaly velké fazole, dále pokrmGermánůsmíchaný z obilí, zeleniny a masa, ahominy, pokrm severoamerickýchindiánůa pozdějších raných osadníků z drcené kukuřice, fazolí a masa nebo ryb.
Speciálním hrncem pro vaření na otevřeném ohni bez kotle je třínohýDutch oven. Takové hrnce jsou známé v různých kulturách. Varabském světětvořilo veškeré vybavení kuchyně pouze ohniště s trojnohou varnou nádobou nad ním, které bylo v domě nebo na dvoře
Totéž platilo o kuchyních nižších vrstev vestarověkém ŘíměaŘecku.
Dalšími příklady jsou severoafrickýtažínnebo v některýchbalkánskýchzemíchsač.
Variací na vaření v nádobě je vývoj vícepatrových hrnců s vložkami běžně používanými varabskéačínskékuchyni. Ve spodní části hrnce sedusízelenina, v děrovaném nástavci nahoře se zároveň dusírýženebokuskus. VČíněse takto vyrobený eintopf nazývákeng.Japonská kuchyněpoužívá obecný termínnabemonopro pokrmy, které se připravují v jednom hrnci nebo pánvi. Jedním z nejoblíbenějších eintopfů tohoto typu jeshabu shabu.
Typickékaripokrmyindické kuchynělze také označit jako eintopf pokrmy nebo také jakoragú.
Taképilafje jídlo, které lze považovat za eintopf pokrm.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuEintopfna německé Wikipedii.