Jean-Luc Godard

Jean-Luc Godard[žãlük goda:r] (3. prosince1930Paříž,Francie–13. září2022Rolle,Švýcarsko) byl francouzskýrežisér,herec,producentascenárista. Byl jedním z hlavních aktérů hnutífrancouzskénové vlny(tzv.Nouvelle vague) a rovněž jedním z nejznámějších a nejuznávanějších francouzských režisérů vůbec. Proslavil se především experimentováním s filmovou formou afilmově esejistickoutvorbou. Byl také filmovým kritikem a filmovým teoretikem s radikálními názory.
Godard začal svou kariéru v 50. letech jako filmový kritik pro časopisCahiers du cinéma, často společně s ostatními kritikyAndré Bazinem,Françoisem Truffautem,Ericem Rohmerema dalšími navštěvoval filmová představení ve francouzské cinematéce (Cinémathèque française). Zde se často setkávali při horečnatých diskusích s ostatními kritiky, ale také s tehdejším ředitelem cinematékyHenri Langloisem. Již během své dráhy filmového kritika působil jako nesmlouvavá, ale respektovaná osobnost.Jako kritik výrazně vystupoval proti tendencím tzv. tradice kvality, francouzským klasickým filmům, naopak se obracel často k protežovaným tvůrcům, jakými byliOrson Welles,William WylerneboAlfred Hitchcock. Od roku 1960 do roku 2018 natočil řadu významných snímků. Godard zemřel v roce 2022 po několika letech tvůrčí odmlky.Rozhodl se v 91. letech pro dobrovolný asistovaný odchod kvůli mnoha vážným nemocem.
Záhy začal natáčet krátké filmy na 16 mm film:Opération Béton(Operace Beton, 1954), dokument o stavbě přehradyGrande Dixenceve Švýcarsku,Une femme coquette(Koketní žena, 1955), inspirovaný tvorbouGuy de Maupassanta,Une histoire d'eau(Příběh o vodě, 1958), kterou sestříhal ze snímků natočenýchFrançoisem Truffautem, a nakonecCharlotte et son Jules(1958).
V roce 1959 přešel k celovečerním filmům. FilmU konce s dechemse setkal s velkým úspěchem a stal se jedním z prvních filmůfrancouzské nové vlny. V roce 1960 Godard natočil filmyVojáčeko alžírské válce, aŽena je žena, filmovou poctu muzikálu. Poté režíroval filmŽít svůj život(1962), film o mladé ženě, která se prostituuje,Les Carabiniers(1963), další film o válce, aPohrdání(1963) o světě kinematografie. Pokračoval v roce 1964 filmyBanda pro sebeaVdaná žena. V roce 1965 režíroval sci-fi filmAlphavillea poté filmBláznivý Petříček, považovaný mnoha odborníky za jeho mistrovské dílo. Dalšími filmy byly v roce 1966Masculin féminin, Made in U.S.A.a2 ou 3 choses que je sais d'elle (1966), ve kterém se opět zabýval tématem prostituce, a v roce 1967La ChinoiseaWeek End.
Godard se v té době stal prvořadým filmařem a vůdčí osobností uměleckého světa a inteligence. V roce 1968 pokvětnových událostech, předvídaných v některých z jeho dřívějších filmů, se se světem filmu na čas rozloučil, věnoval se především avantgardní video-tvorbě a politickému aktivismu. Vrátil se až na přelomu 80. let s filmemZachraň si, kdo můžeš (život). Koncem šedesátých let spolu s příklonem k radikálním, zejména maoistickým myšlenkám sociální revoluce, založil společně sJean-Pierrem GorinemskupinuDziga Vertov Group.
Od konce 80. let se věnoval cyklu filmových esejůHistoire(s) du cinema(Dějiny kinematografie), který dokončil v roce 1998. V roce 2000 pokračoval ve své práci filmyÉloge de l'amour(Chvála lásky, 2001),Notre musique(Naše hudba, 2004) aSocialismus(2010).
Jean-Luc Godard získal řadu ocenění: mimo jiné naBerlínském festivaluZlatého medvědav roce 1965 za filmAlphavillea také dva Stříbrné medvědy (za nejlepší režii v roce 1960 za filmU konce s dechema Mimořádného stříbrného medvěda v roce 1961 zaŽena je žena). Získal také ČestnéhoZlatého lvav roce 1982 nafilmovém festivalu v Benátkácha Zlatého lva za nejlepší film zaKřestní jméno Carmenv roce 1983. V roce 2014 mu byla udělena Cena poroty v Cannes zaSbohem jazyku. V roce 2010 obdržel čestnéhoOscaraza celoživotní dílo.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuJean-Luc Godardna francouzské Wikipedii.