Seznam léčivých pramenů v Luhačovicích

Léčivé prameny v Luhačovicíchse dělí do dvou skupin. První skupina je využívána k pitné kúře a veřejně bezplatně přístupná, druhá skupina je určena probalneologickéúčely.
K pitné kúře je vLuhačovicíchk dispozici celkem sedm pramenů:
Chuťově jsou luhačovické prameny pokládány spíše za slanější.
Pramen je jímán v hloubce 50,2 m a vyvěrá za kolonádou na severním úpatí kopceVelká Kamenná. Dříve býval označován jako „Hlavní pramen“. Na konci18. stoletíbyl pramen obezděn a následně i zastřešen. Posléze byl vybudován pavilon ve tvaru kaple a na stěně, která je vyzdobena malbou, je napsán text: „Nemocnému k útěše, zdravému k potěše.“ V roce1947, při výstavbě nové kolonády, byl pramen umístěn do současné haly, v níž je sveden k výdejnímu pultu, kde je možné minerální vodu nabírat jak studenou (tedy v její přírodní teplotě), tak také ohřátou.
Pojmenování „Vincentka“ je na počest majitele zdejšího panství, jímž byl hraběVincenc Serényi, který se zasloužil o rozkvět lázní.
Vydatnost pramene činí 10 až 12 litrů za minutu a využívá se k pitné léčbě a také k léčebným inhalacím.
Lokalizace:49°6′27″ s. š.,17°45′46″ v. d.
V místech, kde je dnes pramen, byla na počátku20. stoletíkopána studna Janovka. V jejím dnu se prováděl zkušební vrt až do hloubky 80 m. Když bylo dosaženo hloubky 39 m, došlo k erupci proplyněné minerální vody a ta stříkala až do výše téměř 20 m. Objevený pramen dostal jméno „Gejzír“. Posléze se však ukázalo, že dochází ke snižování vydatnosti pramenů v okolní. Proto byl pramen zregulována znovuvystrojen. Zároveň byl přejmenován na „Pramen MUDr. Františka Šťastného“, což byl luhačovický rodák, jehož za ošetřování raněnýchpartyzánůnacistézadruhé světové válkyumučili.Tento pramen má i svou pramenní vázu, která je každý listopad (z důvodu možného zamrznutí minerální vody v ní) odinstalována.
Vydatnost pramene je po regulaci 5 litrů za minutu a je využíván k pitné léčbě.
Lokalizace:49°6′18″ s. š.,17°45′36″ v. d.
Aloiska se řadí k nejstarším pramenům v Luhačovicích, protože byla známa již před rokem1770. Vyvěrá v parku nad tzv. Bílou čtvrtí asi o 30 metrů výše než ostatní prameny. Ovšem k pitné léčbě se začal využívat až vedvacátých letech19. století. V té době se pramenu říkalo „Lesní pramen“, někdy „Pramen v hoře“ a jindy též „Luisin pramen“. Z počátku zde byla pouze studánka, později se vybudovala kamenná jímka, nad kterou byl zřízen dřevěný pavilon. Významnější zásah do jímání byl proveden v letech1904a následně ještě1929a1930, kdy vydatnost pramene začala klesat. Tehdy byl starý pramen zrušen a došlo k jeho opětovnému zachycení ve studni o hloubce téměř 14,5 metru a přejmenování na „Aloisku“. Do současné podoby byl pavilón upraven v roce1963.
Průměrná vydatnost pramene je 3 litry za minutu a jeho voda je užívána k pitné léčbě, především při onemocněních zažívacích orgánů a k inhalacím.
Lokalizace:49°6′8″ s. š.,17°45′53″ v. d.
Minerální voda tohoto pramene původně vytékala ze strže zvané „V Zelnici“, která se nacházela na pravém břehuHorní Olšavyna úpatí vrchuMalá Kamenná. V roce1905byl pramen zachycen v kamenném sklípku a v letech1929až1939byla postavena klenutá jeskyně uzavřená mřížovou bránou. V tu dobu byl nedaleko postaven kruhový pavilón s malou výtokovou kašnou, z níž voda nepřetržitě vytéká. Autorem této stavby je architektJosef Skřivánek.
Pramen je pojmenován po hrabětiOttovi Serényiovi. Jeho vydatnost činí 3 litry za minutu.
Lokalizace:49°6′21″ s. š.,17°45′31″ v. d.
Pramen „Svatý Josef“ se nachází poblíž luhačovickéhokostela svaté Rodiny. V květnu2000byla dokončena kašna, do níž pramen vyvěrá, a7. května2000byl pramen během slavnostního otevírání luhačovických pramenů generálním vikářemMons.Milanem Koubouvysvěcen.
Lokalizace:49°6′5″ s. š.,17°45′27″ v. d.
Na konci roku2010došlo vMalé Kamennépoblíž stávajícího pramene Ottovky k objevení pramene nového. Pojmenován byl „Viola“. Jímá se z vrtu do hloubky 70 m kde je umístěno čerpadlo. Její voda je vhodná pro pacienty s onemocněními dýchacího ústrojí, s onkologickými nemocemi, žaludkem, žlučníkem, diabetem nebo s nemocemi cév. Jeho vydatnost je 18 litrů za minutu. K prameni je možné se dostat od Ottovky cestou směrem ke kostelu a na první křižovatce pěšin ostře zatočit vpravo do mírného kopce. Pramen se nachází po asi 50 metrech na levé straně od cesty.
Lokalizace:49°6′22″ s. š.,17°45′27″ v. d.
Pramen Marie je na konci křížové cesty, která začíná u pramene Viola.
Pro balneologické účely jsou v Luhačovicích využívány prameny:
Vedle těchto pramenů existuje ještě dalších šest pramenů, které jsou dle rozhodnutíČeského inspektorátu lázní a zřídelze dne29. listopadu2010pozorované jako záložní zdroje a k léčebným účelům nejsou používány. Jsou to tyto prameny:
Vrtem o hloubce 50,5 metrů byl v roce1988tento pramen získán v těsné blízkosti pramene Jubilejní, který se nachází vedle tzv.Společenského domu. Minerální voda z tohoto pramene vytváří spolu s dalšími třemi prameny (Novou Jankovkou, Novou Čítárnou a Elektrou) směs, která je používána k inhalačním a koupelnovým procedurám. Vydatnost pramene je 15 litrů za minutu.V roce 2013 byl zpřístupněn veřejnosti.
Ve skále poblíž tzv. Společenského domu byl v roce1987v hloubce 50,6 m zachycen pramen Nové čítárny. V době provedení vrtu měl vydatnost 120 litrů za minutu. Aby však neovlivňoval sousední prameny, je však čerpáno pouze 60 litrů za minutu. Minerální voda pramene je odváděna do vodojemu zřízeného pro sběr minerálních vod a následně je používána při inhalačních a koupelnových procedurách.
V roce1987byl vedle Nové čítárny získán také pramen pojmenovaný „Nová Jankovka“, který byl nalezen vrtem hlubokým 30,5 m severovýchodním směrem od budovy Inhalatoria. V době svého objevu řešil nedostatek minerálních vod pro přírodní uhličité koupele. Jeho vydatnost dosahuje 60 litrů za minutu a voda z pramene tvoří jednu ze čtyř složek inhalační a koupelnové směsi.
„Elektra“ (někdy též „Elektra 1“) je nejkoncentrovanějším pramenem v Luhačovicích. Vody pramene dříve vytékaly v původním řečišti řekyHorní Olšavyv místě tehdejší elektrárny. V těch místech je vybudován kulturní dům Elektra. V letech1908až1910byla vykopána a vyzděna studna a o 20 let později byl v jejím dně proveden vrt do hloubky 81 m. Mezi léty1941a1966bylo možné odebírat minerální vodu přímo u pramene. S ohledem na vysoký obsah nerostů v Elektře využívalo se zdroje k výrobě zřídelní soli sloužící při přípravě domácích inhalací. Nyní je pramen pro veřejnost uzavřen a jeho voda se užívá k pitné léčbě v hotelu Morava a k tvorbě směsi pro inhalační a koupelnové procedury. Průměrná vydatnost pramene je 14 litrů za minutu.