davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Kuku kuwé

Kuku(Pèrsi:کوکو‎‎   ), uga dieja minangkakookoo, minangkasajianendhogvegetarianIran sing digawe saka endhog sing dilipat ing macem-macem bahan. Mirip karofrittataItalia,quichePrancis, utawaomelet sing pasuryanmbukak, nanging umume kurang endhog tinimbang frittata, lan masak wektu sing luwih cekak, kanthi panas sing kurang, sadurunge diuripakeutawa panggang sedhela kanggo nyetel lapisan ndhuwur.Sajian panas utawa adhem minangka wiwitan, sajian utawa sajian utama, lan diiringi roti lan yogurt utawa salad.Ing bagean Iran sisih lor, kuku bisa digunakake kanggo mangan awan, lan bisa uga disajikake karo nasi (kate) utawa roti mateng.
Buku masak saka jamanSafavidlanQajarIrannyebutake kuku.Dokumen Qajar ngenalake minangka sajian.Herb kuku (kuku sabzi), sing kalebu jinis sing paling populer,dilayani kanthi tradisional ingNowruz, Dina Taun Anyar Iran,lan uga ingPaskah,sing dirayakake wong-wongArmenia IranlanGeorgia wong Georgia.
역전! 야매요리

역전! 야매요리는 웹툰 작가정다정이 매주토요일마다 네이버 웹툰에서 연재했던웹툰이다. 요리를 만드는 과정을 사진을 통해 재구성해 유머를 주는 형식의 웹툰이다.자신의 블로그에 웹툰의 시초가 된 게시물을 연재하다 네이버 웹툰의 제의를 받고 연재를 시작했다.그러다가2012년12월 4일역전! 야매요리 단행본 1권이 출간이 되었다.
또한 술을 좋아해 가족들의 구박을 받기도 한다.
이외에도 모든 등장인물들을 거의 다 동물로 표현을 한다.
Суп с блинной стружкой

Суп с блинной стружкой(суп с блинной лапшой,консоме«Селестина», суп селестин) — крепкийпрозрачныйговяжийиликуриный супс нарезанными тонкими полоскамиблинами«селестин»в качестве гарнира. Блюдо известно под различными названиями вевропейскойиеврейской кухне. Блины для селестина выпекаются изтестас высоким содержаниемяиц, аналогичногокрепам. Блинная стружка добавляется в бульон перед самой подачей, суп сервируется рубленой зеленью.
Эггах

Эггах(араб.عجة البيض‎, eggah, aggat el-bayḍ) — блюдоарабской кухнина основеяиц, похожее нафриттату. Оно также известно как арабский омлет. Эггах обычно приправляют специями, такими как корица, тмин, семена или листья кориандра, куркума, изюм, кедровые орехи, мускатный орех и свежие травы. Обычно он толстый, наполнен овощами, а иногда и мясом и готовится до полной твёрдости. Имеет круглую форму и подаётся нарезанным на прямоугольники или дольки, иногда горячим, а иногда холодным. Эггах можно подавать как закуску, основное блюдо или гарнир.
Варианты эггаха могут включать такие начинки, как кабачки, лук, помидоры, шпинат, хлеб, артишоки, курица и лук-порей.
В Индонезии есть похожее блюдо, называемоемартабак, которое включает в себя создание яичной оболочки (или иногда тонкого теста), чтобы приготовить его изнутри; его также подают с соусом для макания. Эггах также похож на фриттату, испанский омлет, персидский куку или омлет по-французски.
Креспу

Креспуиликреспеу(фр.Crespéou,французский:[kʁɛs.pe.u]) — пикантныйпровансальскийпирог, состоящий из разноцветныхомлетовс зеленью и овощами, сложенных слоями. Блюдо едят холодным, иногда с томатным соусом. Рецепт, судя по всему, родом изАвиньонаи ВерхнегоВоклюза(ПьоленкиОранж), стал популярным в графствеВенессен, регионеПрованс, и сельской местности в районеНиццы.
Название происходит от crespèu, окситанской формы французского слова crêpe. Креспу имеет множество вариаций. Это блюдо также известно как trouchia или omelette à la moissonneuse. Последнее название предполагает, что оно возникло как блюдо, традиционно готовившееся для полевых работ и специально к сезону сбора урожая.
Яйца взбивают, добавляют другие ингредиенты, запекают и переворачивают. Затем омлеты выкладывают один на другой, охлаждают и подают. Креспу состоит как минимум из трех или четырех слоев омлетов разного цвета, обычно с красными помидорами, оранжевой морковью, сладким перцем, зеленым шпинатом или мангольдом и чёрными оливками. В некоторых рецептах для бежевого слоя используют колбасу или нарезанную рыбу. В Ницце готовят омлет из черенков мангольда. Можно использовать и другие овощи, например, кабачки, баклажаны, лук или базилик.
義呆利 Axis Powers角色列表

表列出漫畫《義呆利 Axis Powers》中的登場角色。其中每一個角色均代表著不同的國家或地區，個性依人們對這些國家的印象也有所不同。作品本質屬於輕鬆搞笑的類型，因此在某種程度上迴避了尖銳的歷史問題，與真實歷史有較大程度的差異。
商業版廣播劇CD和電視動畫的配音員是共通的。
條目僅收錄日丸屋秀和的作品，並未收錄其他同人作品創造出的角色。和真實存在的政黨、國家、人物無直接關係。
主要國是指義呆利 Axis Powers中8個主要二戰參戰國，是本作的八大主角。
其他國指義呆利 Axis Powers裡除了主要國以外的國家
歐洲指義呆利 Axis Powers裡除了主要國以外的一部份位於歐洲的其他國家。
義大利（南）（南イタリア，Italia del Sud）
角色歌為《おいしい☆トマトのうた》、《まぁなんとかなるぞ》
動畫版封殺問題
帶著一頂貝雷帽並穿著海軍服的男孩，在最新一話世界☆星有出現
神聖羅馬帝國（東法蘭克王國，Sacrum Romanorum Imperium nationis Germanicae／Holy Roman Empire）
巴伐利亞（ババリア，Freistaat Bayern／Free State of Bavaria）
薩克森（ザクセン，lang de Freistaat Sachsen／Kingdom of Saxony）
青森縣(青森県,あおもりけん)
秋田縣(秋田県,あきたけん)
岩手縣(岩手県,いわてけん)]
宮城縣(宮城県,みやぎけん)
山形縣(山形県,やまがたけん)
福島縣(福島県,ふくしまけん )
群馬縣(群馬県,ぐんまけん)
栃木縣(栃木県,とちぎけん)
茨城縣(茨城県,いばらきけん)
千葉縣(千葉県,ちばけん)
埼玉縣(埼玉県,さいたまけん)
東京都(東京都,とうきょうと)
神奈川縣(神奈川県,かながわけん)
石川縣(石川県,いしかわけん)
福井縣(福井県,ふくいけん)
富山縣(富山県,とやまけん)
三重縣(三重県,みえけん)
滋賀縣(滋賀県,しがけん)
京都府(京都府,きょうとふ)
和歌山縣(和歌山県,わかやまけん)
西伯利亞
丽莎是作者自设定的人物。
فجل الخيل الريفي

فجل الخيل الريفيأوالفجلال بريأوفجل الخيلأوفجل الحصان(الاسم العلمي:Armoracia rusticana) هونوعمنالنباتاتيتبعجنسالفجل الخيلمنالفصيلةالكرنبية.
يوجد بريا في المناطق القريبة من الماء والأدغال الرطبة والأرض القاحلة، وقد يوجد كذلك في المناطق الجبلية المرتفعة علي نحو 2000 متر فوق سطح الماء. أوراق النبات كبيرة جدا، وساقه طويلة وبيضوية في قسمها الأسفل ومجنحة في الأوسط وضيقة في الأعلى. وأزهاره بيضاء صغيرة في مجموعات كالسنابل، وجذوره غليظة طويلة بيضاء اللون أو مائلة للاصفرار.
يزرع فيأوروباوشمال أمريكاوتشيليواليابانونيوزلندا.
فجل الخيل

الفجل الخيلأوالأرموريسيه(الاسم العلمي:Armoracia) هوجنسنباتييتبعفصيلةالصليبيةمنرتبةالكرنبيات.
يوجد عدةأنواعمنجنسالفجل الخيل:
Křen

Křen(Armoracia) je nevelkýrodrostlin z čeledibrukvovité, zahrnující celkem 3 druhy. Je přirozeně rozšířen vEvropěaAsii.Křen selskýje pěstován jako pochutina a rozšířil se i do dalších netropických oblastíEurasie, severníAfriky,Severní Amerikyi na odlehlýNový Zéland. V České republice roste pouze jedinýdruh, křen selský.
Rod křen zahrnuje 3 druhy a je přirozeně rozšířen v mírném pásu Eurasie. Křen selský se vlivem pěstování rozšířil i do jiných oblastí mírného pásu. Za oblast původu je považována Moldávie a jižní Ukrajina, kde roste v úvalech větších řek.V Evropě se vyskytuje ještěkřen velkoplodý(Armoracia macrocarpa). Je to panonskýendemit, vyskytující se nepříliš často na jihovýchoděSlovenska, vMaďarsku,RumunskuaSrbsku.DruhArmoracia sisymbrioidesje rozšířen v západní i východníSibiřia naruském Dálném východě.
Ve volné přírodě křen nejčastěji vyrůstá v hlubokých půdách na vlhkých i polostinných místech podél vodních toků nebo nádrží.
Druhy se od sebe odlišují hlavně velikostikvětůaplodů(šešulek) a kořenem.Křen selskýmá menší květy i plody a kořen ostře pálivý (rozmnožuje se vegetativně), kořenkřenu velkoplodéhoje sladký až mírně pálivý (rozmnožuje se semeny).
Křeny jsou vytrvalé rostliny s mohutným dužnatým kořenem válcovitého tvaru z jehož hlavy vyrůstá více lysýchlodyhdorůstající do výše 50 až 120 cm. Lodyhy jsou přímé, na průřezu oblé, uvnitř duté a podélně rýhované, výše se lodyhy obvykle větví. Dlouze řapíkatélistyu báze lodyhy jsou silně nahloučené a dorůstají obvykle do délky 20 až 50 cm a šířky 7 až 20 cm. Výše postavené lodyžní listy jsou střídavé a mají jen krátké řapíky nebo jsou přisedlé, po obvodě bývají celistvé či různě dělené a často zvlněné; všechny listy jsou lysé.
Ve vyšších částech lodyh vyrůstají na tenkých stopkách drobné bílé oboupohlavné květy vytvářející bohatá hroznovitákvětenstvíkterá se postupně s tvorbou plodů prodlužují a rozvolňují. Zelenékališní plátkyjsou vejčité nebo podlouhlé a mají blanitý lem, bílékorunní plátkydelší než kališní jsou obvejčité, podlouhlé nebo obkopinaté. Šest jen mírně nestejně dlouhýchtyčineknese na mírně ztloustlýchnitkáchpodlouhléprašníky, u báze tyčinek jsounektarové žlázy,čnělkaje krátká,bliznaje hlavatá, celistvá nebo dvoulaločná.
Plody jsou zploštělé, elipsovité nebo okrouhlé pukavéšešulkyobsahující až 25 hnědých, oválných, matnýchsemenumístěných ve dvou řadách. Rostliny se samovolněrozmnožujísemeny a rozrůstáním kořenových výběžků, upěstitelůdělením rostlin nebo kořenovými odřezky.
Křen selskýse často pěstuje jakokořenová zelenina. Kořene se pro svou palčivou chuť (obsahuje hodně hořčičných silic,sinigrin) používá jako přílohy k různým masitým pokrmům nebo ze sladších druhů se vaří omáčky. Vefytoterapiise strouhaného kořene používá jako léčivého prostředku hlavně na špatně se hojící rány, zanícené klouby, při chřipce, zápalu plic i preventivně proti rozličným nemocem, např. i rakovině.Provitamín Cbyl námořníky používán protikurdějím.
Šešulka

Šešulka(silicula) patří mezi pravé suché pukavéplodys více semeny. Vznikla z cenokarpickéhogynecea. Má izodiametrický tvar (délka se zhruba rovná šířce).
Je to plod kulovitého nebo trojúhelníkovitého tvaru, který vznikl srůstem dvouplodolistů. Původně jednodílnýsemeníkbyl rozdělen na dvě podélná pouzdra nepravou blanitou přepážkou (diafragma) uchycenou v rámečku (replum) vytvořeném ze zesílené placenty. V rámečku jsou při jeho okrajích upevněnasemenapoutkem.
Otevírá se ve švech (v místech kde plodolisty srostly) dvěmachlopněmi. Ve většině případů se šešulky otevírají odbázepřirostlé kestonkusměrem k vrcholu, ale některé, např.kokoška pastuší tobolka, se otevírají od vrcholu k bázi. Chlopně, i průhledné, se oddělují od rámečku přepážky, semena ještě nějakou chvíli zůstávají připoutána k rámečku.
Šešulka je strukturou shodná sešešulí, ale na prvý pohled se od sebe podstatně odlišují tím, že šešulka je maximálně 3krát delší než širší (většinou je přibližně stejně dlouhá jako široká, je kulovitého, vejčitého nebo trojúhelníkovitého tvaru) a šešule je naopak minimálně 3krát delší než širší (je hodně protáhlá, válcovitá).
Šešulka je jedním z typických plodůčeleděbrukvovitých. Příklady:
Avidin-peroxidáza

Avidin-peroxidáza(téžavidin-peroxidasa) je modifikovanáperoxidáza(nejčastěji získávaná zkřenu selského,Armoracia rusticana), na kterou je kovalentně připojenproteinavidin(zvaječného bílku).
Avidin-peroxidáza se velmi často používá v laboratoři k vizualizaci různých biochemických interakcí (protein-proteinových, protein-sacharidových, …), u nichž jeden z účastníků této interakce je modifikovánbiotinem. Avidin je schopen se specificky a velmi silně vázat na biotin a přes tzv. avidin-biotinový můstek je tedy schopen připojit peroxidasu k interagujícím látkám.
Peroxidáza pak po dodání zdrojeperoxidu(H2O2,NaBO3, …) a vhodnéhosubstrátu(jenž oxiduje a změní jeho vlastnosti –barva,rozpustnost) vizualizuje tuto interakci. Příkladem vhodných substrátů mohou být4-chloro-1-naftol- po oxidaci dochází ke vzniku nerozpustné fialové látky – aABTS(2,2'-azino-bis(3-ethylbenzthiazolin-6-sulfonát), který tvoří stabilní, zeleně zbarvené rozpustnéradikály.
Avidin peroxidasy se často využívá při metoděELISAaELBAmetodě a přiwestern blotu. Podobně jako avidin-peroxidasa se však také často využívá kyselá nebo alkalickáavidin-fosfatáza.
Podobně jako avidin se používá istreptavidin-proteino podobných vlastnostech jakoavidin(silná a specifická vazbabiotinu) izolovaný zStreptomyces avidinii. Na rozdíl od avidinu není streptavidin vůbecglykosylován.
Křenová peroxidáza jekovalentněpřipojena na avidin pomocíbismaleimidu(dimaleimidu) v poměru přibližně 2:1 (HRP:avidin)
Eutrema

Eutrema(Eutrema) jerodrostlin zčeledibrukvovitých. Vevropské přírodětéměř nemá zástupce, rostliny rodu jsou nejvíce rozšířené vAsii, kde roste asi 24druhů; dva druhy pocházejí zeSeverní Amerikya jeden zarktickéoblastí evropskéhoRuska.
Jsou to rostlinyjednoleté,dvouleténebovytrvalé,lysé, až 70 cm vysoké se štíhlými nebo tlustými, jednoduchýmikořenynebo soddenky.Lodyhyjsou přímé, poléhavé či vystoupavé, již u báze či až na vrcholu rozvětvené a někdy i bezlisté. Přízemnílistyvrůžicijsou jednoduché, nejčastěji mívajířapíkya po obvodě jsou zubaté nebo zpeřené a někdy zvlněné. Lodyžní listy mají řapíky nebo jsou přisedlé a bývají menší, ale mají obdobný vzhled.
Čtyřčetné,oboupohlavnékvětyvyrůstají nejčastěji vhroznovitémkvětenství. Květní stopky jsou zprvu vzpřímené a později za plodů se rozbíhají, takže květenství se rozvolňují. Většinou opadavékališní lístkyjsou volné, vejčité nebo podlouhlé a nejsou vakovité. Bílé nebo růžovofialovékorunní lístkybývají podlouhlé nebo obsrdčité, mají krátký nehtík a zaoblený vrchol. Šest volných a jen slabě čtyřmocnýchtyčineknese vejčité nebo podlouhléprašníkya u jejich bází bývají spodní nebo bočnínektarové žlázky.Semeníkje srostlý ze dvouplodolistůa má štíhlou nebo kyjovitoučnělkus hlavičkovitou nebo dvoulaločnoubliznou. Květy jsouopyloványhmyzem.
Plodemjsou podlouhlé pukajícítobolky,šešulenebošešulky, které majísemenaumístěna v jedné nebo dvou řadách. Bezkřídlá semena bývají podlouhlá až vejčitá a při navlhčeníneslizovatí.
Ze všech rodů eutremy je nejznámějšívýchodoasijskýdruheutrema japonská, která se používá jako významnápřísadavjaponské, jinak chuťově nepestrékuchyni. Její jednohlavýkořen(někdy uváděn jakooddenek) vzdáleně připomíná svou výraznou ostrou chutí známý českýkřen selský. Jemně nastrouhaný a smíšený s vodou dopastyvytvářípochutinuzvanouwasabi, která se v mnoha jazycích nazývá „japonským křenem“ nebo „křenem wasabi“.
Peroxidáza

Peroxidáza(EC číslo1.11.1.x) je označení proenzymy, které typickykatalyzujíreakce typu:
Optimálnímsubstrátempro mnoho těchto enzymů jeperoxid vodíku, jiné jsou ale aktivnější sorganickými hydroperoxidy, například lipidovými peroxidy. Peroxidázy mohou obsahovat na svých aktivních místechkofaktorhemnebo reziduaredoxníhocysteinučiselenocysteinu.
Povahanukleofilů(elektronových donorů) je velmi závislá na struktuře enzymu.
Byť přesný mechanismus zatím nebyl objasněn, peroxidázy zřejmě hrají roli při posilování obranyrostlinprotipatogenům. Peroxidázy se někdy používají jako histologické markery.Cytochrom C peroxidázase používá jakorozpustný, snadno čistitelný model procytochrom C oxidázu.
Rodinaglutathionperoxidázje složena z osmi známých lidských izoform. Glutathionperoxidázy jako elektronový donor využívají glutathion a jsou aktivní jak s peroxidem vodíku, tak s organickými hydroperoxidy.Gpx1,Gpx2,Gpx3, aGpx4se ukázaly být enzymy obsahujícíselen, kdežto Gpx6 jeselenobílkovinas výskytem učlověkaa cystein obsahujícímihomologyuhlodavců.
Amyloid betapři vazbě nahemvykazuje peroxidázovou aktivitu.
Typickou skupinou peroxidáz jsouhalogenperoxidázy. Tyto peroxidázy jsou schopny tvořit reaktivníhalogenovéskupiny a v důsledku toho pak přírodní organohalogenové sloučeniny.
Většinu peroxidázových bílkovinných sekvencí lze najít v databáziPeroxiBase.
Peroxidázy lze použít pro úpravu průmyslových odpadních vod. Napříkladfenoly, které jsou významnýmipolutanty, lze odstranit enzymaticky katalyzovanoupolymeracíza použití peroxidázy křenu selského. Fenoly se oxidují na fenoxidové radikály, které se účastní reakcí, kdy vznikajípolymeryaoligomery, které jsou ménětoxickénež fenoly.
Peroxidázy navíc mohou být alternativou k mnoha agresivním chemikáliím. Existuje mnoho výzkumu zabývajících se použitím peroxidáz v procesech výrobylepidel, počítačovýchčipů, autodílů a výstelky bubnů akonzerv.
Křenová peroxidáza se běžně používá v konjugaci sprotilátkoupři nepřímé detekci proteinů metodouwestern blotnebo v konjugaci savidinem(vizAvidin-peroxidáza) pro detekci molekul značenýchbiotinem. Detekce spočívá v detekci světla emitovaného při oxidaciluminolukatalyzované křenovou peroxidázou nebo oxidací substrátu, při které vzniká barevný, nerozpustný produkt.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuPeroxidasena anglické Wikipedii.
Potočnice lékařská

Potočnice lékařská(Nasturtium officinale), starší názevřeřicha potoční, někdy takéřeřišnice bíláje rostlina zčeledibrukvovitých.
Latinský název dleVarronai dleIsidora Sevillskéhoprý vychází z obratunasum torquere, což znamená „zkroutit nos“ - pravděpodobně však jde o lidovou etymologii. Řekové ji nazývali κάρδαμον(kardamom)a uXenofontase o ní píše jako o převažující stravě proKýrovyvojáky předtím, než se vydávají do bitvy. Potočnici jako zeleninu si údajně oblíbil iNapoleon Bonapartea na jeho popud začala být pěstována a šlechtěna. Cíleně pěstována začala být opravdu veFrancii, a to v okolí městaChantilly. VČRje chráněna (jako rostlina silně ohrožená, neboli C2).
Je to rostlina cizosprašná (allogamní), hmyzosnubná (entogamická),diploidní.
Někdy se rozmnožuje též pomocí kořenících lodyh a listů.
Ve volné přírodě roste u pramenů, v příkopech nebo v potocích. Potrpí si na chladnou čirou tekoucí vodu, má ráda vodu bohatou navápník. Roste odnížinaž po horské polohy, téměř v celéEvropě, kromě severu (nejseverněji nalezena vDánsku).
Původně je toeuroasijskýdruhmírného pásu, dnes je rozšířena do všech kontinentů vyjmaAustráliiaAntarktidu. V České republice roste roztroušeně, naSlovenskuje však již hojnější.
Dříve využívána jako náhražka hořčice (semena). Zelené listy se přidávají dosalátů(mají pálivou chuť podobnou ředkvičkám nebo slabšímu wasabi).Naťje používána jakokoření(údajně dodává lehce pikantní chuť).
Léčivé účinky potočnice jsou známy už odstarověku.
Listy a stonky mohou být během růstu kontaminoványmetacerkáriemimotolice jaterní, proto je potočnice lékařská považována za jeden z častých zdrojů infekce člověka.Například veFranciibylo zaznamenáno během jedné studie 23 případů fasciolózy lidí z konzumace doma pěstované potočnice, 8 onemocnění z volně rostoucí a 2 případy z komerčně pěstované rostliny.V preventivních opatřeníchfasciolózyčlověka se uvádí zákaz konzumace potočnice vendemických oblastechvýskytu fasciolózy.
Potočnice v čerstvém stavu obsahujevitamin C,vitamin E,vitamin Daprovitamin A.
Obsahuje hořčičnou siliciglykonasturtina také důležité stavební kameny, kterými jsou pro těloželezoadraslík. Dále takéjódnebosíru.
Tabulka udává dlouhodobě průměrný obsah živin, prvků, vitamínů a dalších nutričních parametrů zjištěných v potočnici lékařské.
Armoracia

Armoraciaes ungénerodeplantasde la familiaBrassicaceae. Comprende 18especiesdescritas y de estas, solo 4 aceptadas.​
Sonplantas herbáceasperennifoliasglabras, con tallos erectos, asurcados y foliosos. Lashojasbasales, crenadas, forman rosetas, mientras las caulinares son dentadas opinnatífidas. Las flores están organizadas enracimossinbrácteas,corimbiformesy densos en laantesis, y muy alargados en la fructificación.  Las flores,hermafroditas, son cruciformes con un dobleperianto. Los cuatrosépalosson erectos o erecto-patentes, con margen membranáceo, no gibosos en la base y lospétalos,  obovados, son de color blanco. Hay 6estambresasí como 2nectarioslaterales anulares o semianulares. Elgineceotiene unestilocorto conestigmacapitado. Elfrutoses unasilícula, de valvas más o menos lisas, con el tabique que las separa  paralelo a su parte más ancha (latisepta), sin nervio medio visible. Lassemillas, lisas, ápteras, sinendosperma-como todos los representantes de la familia- y los 2cotiledonesaplicados uno contra otro (acumbentes), están dispuestas en dos filas en cada lóculo.​
El género fue descrito porG.Gaertn.,B.Mey.yScherb.y publicado enOekonomisch-Technische Flora der Wetterau, vol. 2, p. 426–428 en el año 1800.​
Armoracia: nombre genérico tomado dellatínarmǒrǎcēa, armorǎcǐa, - aecon el que era conocida una especie derábanosalvaje (por ejemplo enPlinio el Viejo,Historia Naturalis, (19, xxvi, 82​)).​
A continuación se brinda un listado de lasespeciesdel géneroArmoraciaaceptadas hasta septiembre de 2013, ordenadas alfabéticamente. Para cada una se indica elnombre binomialseguido delautor, abreviado según las convenciones y usos.
Gluconasturtina

Gluconasturtina(phenethylglucosinolato) es uno de losglucosinolatosde mayor distribución en lascrucíferas, principalmente en las raíces, y es probablemente uno de los compuestos de plantas responsables de las propiedades inhibidoras de las plagas naturales de las crucíferas de cultivo, como lacol, lamostazao el nabo, en rotación con otros cultivos. Este efecto de la gluconasturtina es más probable debido a su degradación por la enzima de la plantamirosinasaenisotiocianato de fenetilo, que es tóxico para muchos organismos.
Gluconasturtina lleva el nombre de su aparición en el berro (Nasturtium officinale). Entre las verduras, también se encuentra en el rábano picante (Armoracia rusticana) junto con lasinigrina. Ambos compuestos provocan un acre sabor.​
En una investigación de las raíces de rábano picante, la concentración sinigrina representaba el 83% y la gluconasturtina el 11% de los glucosinolatos extraídos.​
Maror

Lamaror(enhebreo:מָרוֹרmārôr), pronunciado también comomarror, es una hierba amarga que suele ser servida en las celebraciones del Séder dePésaj. La palabra deriva etimológicamente de la palabrahebreaמר — "amargo". La maror forma parte de laKeará, el plato delSéder de Pésaj.
De acuerdo con elHaggadah, el texto tradicional que se recita durante el Séder, y que define las costumbres y las formas durante el Séder, la maror simboliza la amargura de laesclavituden elAntiguo Egipto. Los siguientes versos de laTorádescribe la dureza de aquel tiempo:
"...y ellos amargaron (וימררו) sus vidas con el durotrabajo, con la elaboración delmorteroy losladrillos, y con toda suerte de trabajos en el campo; cualquier trabajo realizado ellos la hacían esforzadamente" (Éxodo1:14).
Lashierbasamargasforman parte de lakeará(elplato del SéderdePésaj) y se sitúan en dos posiciones en elplato, la primera posición se llamachazeret(enhebreo: חזרת) y consiste en laraízde unrábano picante(Armoracia rusticana), a veces la raíz se ralla y se mezcla conremolacha(Beta vulgaris) yazúcar, para hacer una pasta roja llamadaJrein, la segunda posición se llamamaror(enhebreo: מרור) y consiste normalmente en una hoja delechuga romana. Lalechuga(Lactuca sativa) se usa para cumplir con unamitzvállamadakorech, en estamitzvá, la lechuga se ingiere junto con losmatzos. Existen muchascostumbressobre la colocación de losingredientesen el plato delSéder de Pésaj.
Sólo ciertas hierbas específicas se consideran aceptables para el maror, en especial aquellas de sabor amargo. Las más comunes son lasverdurastales como elrábanoy lalechuga romana. Otras verduras posibles sonendibiasydiente de león, ambos productos son mencionados explícitamente en laMishná. Es de notar que casi todas ellas pertenecen a la familia de las plantasAsteraceae. Cuando se usan rábanos se hacen servir crudos y rallados, sin que se le añada ningún tipo de saborizante o ingrediente. Incluso algunos consideran que mezclar los rábanos conremolachapara cambiar el color a rojo no es aceptable. Cuando se emplea unalechuga romana, se debe tener cuidado en limpiar bien la lechuga para que esta esté libre de cualquierinsecto. Algunas autoridades mencionan que una lechuga ordinaria o la achicoria (utilizada por lossamaritanos) puede ser también aceptable para el maror.
Durante el Seder, Cada comensal tomará uncazait(cantidad mínima prescrita) de maror y lountaráenjaroset, no demasiado para no anular el sabor amargo del maror y luego dirá labendición:Al Ajilat Maror. LaHalajá(ley judía) prescribe la mínima cantidad de maror que debe ser ingerida para cumplir con lamitzvá(unkazayisokayazitque literalmente significa: la masa de unaoliva) y la cantidad de tiempo en que debe ser ingerida.
Peroxydase de raifort

Laperoxydase de raifort(HRP, de l'anglaishorseradish peroxidase) est uneoxydoréductasequicatalyselaréaction:
Cetteenzymeest très utilisée enbiochimie, notamment lors de protocoles de détection de molécules lors d'immunohistochimieou d'immuno-blot (western blot), ainsi que pour son action catalytique lors desréactions d’oxydoréduction. Il s'agit d'unehémoprotéinedont on connaît de nombreusesisoformes, variant notamment par la nature desosesqui leur sont liés, la plus étudiée étant l'isoenzymede type C.
L'enzyme est observée avec dessubstratsdont l'altération en présence deperoxyde d'hydrogèneH2O2peut être suivie parspectrophotométrie. Il existe de nombreux substrats conçus pour fonctionner avec la peroxydase de raifort, qui catalyse la conversion de substrats chromogènes en composés colorés, ou qui produit de la lumière à partir de substrats chimioluminescents ; on peut noter l'ABTS, l'OPD, leDAB, l'AEC(en)ou encore leTMBpour les réactions colorées ; l'acide homovanillique(en)et latyraminepour laspectroscopie de fluorescence; leluminolpour la production de lumière.
La peroxydase de raifort est uneglycoprotéined'environ 44kDa— dont 33,9kDapour l'holoenzyme, 0,7kDapour lescofacteurs(hèmeetcationsdecalciumCa) et 9,4kDapour laglycosylation— dont sixrésidusdelysinepeuvent être conjugués pour marquer la molécule. Cela donne un dérivé coloré,fluorescentou luminescent de la molécule marquée lorsqu'elle est incubée avec le substrat qui convient, ce qui permet de la détecter et d'en mesurer la quantité. La protéine HRP est souvent utilisée sous forme conjuguée avec une molécule cible qu'elle permet de marquer pour détection et quantification. Par exemple, unanticorpsconjugué avec la peroxydase de raifort permet de détecter une faible quantité d'une protéine particulière dans le cadre d'unwestern blot. Dans ce cas, l'anticorps assure la spécificité chimique permettant de localiser la protéine intéressante, tandis que la peroxydase de raifort, en présence d'un substrat approprié, permet de produire un signal détectable. La protéine HRP est également couramment utilisée dans des techniques telles que laméthode immuno-enzymatique ELISAou encore l'immunohistochimieen raison de sa naturemonomériqueet de la facilité avec laquelle elle donne des produits colorés. Elle est en particulier plus petite, plus stable et moins chère que d'autre enzymes concurrentes telles que laphosphatase alcaline. Sa vitesse de réaction plus élevée que la phosphatase acide ou laβ-galactosidasepermet en outre de produire des signaux forts en relativement peu de temps. Elle devient cependant rapidement instable en présence de fortes concentrations de phosphate.
Outre ces applications biomédicales, la peroxydase de raifort est également utilisée pour le traitement de certaines pollutions, notamment auxcomposés aromatiqueshydroxylésdans les eaux usées industrielles.
Légume-racine

Unlégume-racineest unlégumeconstitué par l'organe souterrain d'une plante, récolté pour la consommation. Sur le planbotanique, certains de ces légumes ne sont pas strictement desracines, car ce sont souvent desorganes de réservestubérisés— destigesou desracines pivotantesmodifiées — ou même parfois desbulbes…
Ce sont tout d'abord des racines« vraies »tubérisées, qui se caractérisent par leurstructure histologiqueet l'absence de bourgeons, dont le rôle principal est de fixer la plante et de puiser les éléments nutritifs du sol, mais qui sont transformées en organes de réserve (scorsonère d'Espagne,salsifis…).
D'autres sont en réalité destigessouterraines (rhizomes, stolons), transformées entuberculesdestinés à assurer le stockage des réserves de la plante:
On englobe en outre, parfois, dans cette catégorie, les légumes-bulbes, chez lesquels c'est la base des feuilles qui assure le stockage des réserves, essentiellement desamaryllidacées(ail,oignon,échalote…)
Bloody Mary (koktail)

Bloody Maryadalahkoktailyang mengandungvodka, justomat, danbumbuserta perasa lainnya termasuk sausWorcestershire, saus pedas,bawang putih,herba,lobak pedas,seledri,zaitun,acarsayuran,garam,lada hitam, juslemon, jusjeruk nipis, dan garamseledri. Beberapa versi minuman, seperti Bloody Mary "surf 'n turf", termasukudangdanbaconsebagai hiasan. DiAmerika Serikat, biasanya dikonsumsi pada pagi atau sore hari, dan populer sebagaiobatmabuk.
Bloody Mary ditemukan pada 1920-an atau 1930-an. Ada berbagaiteoritentang asal usulminumandan namanya. Ini memiliki banyak varian, terutamaikankakap merah(juga disebut Bloody Margaret), Perawan Maria, Kaisar, dan Michelada.
Media tentangBloody Marydi Wikimedia Commons
Bubur ayam

Bubur ayamadalah salah satu jenis makanan dariIndonesia. Buburnasiadalahberasyang dimasak dengan air yang banyak sehingga memiliki tekstur yang lembut dan berair. Bubur biasanya disajikan dalamsuhupanas atau hangat. Bubur ayam disajikan dengan irisandaging ayamdengan beberapa bumbu, sepertikecapasin dankecap manis,merica,garam, dan terkadang diberikalduayam. Bubur dilengkapi dengan taburandaun bawangcincang,bawang goreng,seledri,tongcai(sayur asin),kacang tanahgoreng,cakwe, dankerupuk. Bubur ayam cocok bagi mereka yang kurang menyukaimasakan Indonesiayang pedas, karena bubur umumnya tidak pedas;sambalatau saus cabai disajikan secara terpisah.
Bubur ayam kerap menjadi pilihan makanan untuksarapan, tetapi bubur ayam sebenarnya dapat dimakan kapan saja. Selain sarapan, bubur ayam kerap menjadi pilihan hidangan hangat di tengah malam. Karena teksturnya yang lembut serta memiliki kandungan gizi yang cukup baik,bubur ayam kerap dijadikan makanan bayi, anak-anak, atau orang sakit yang tengah dirawat untuk pemulihan.
Banyak jenis dan variasi bubur ayam yang ada, tetapi resep paling lazim adalah bubur ayam yang disajikan dengan potongan atau suwiran daging ayam, seledri, ditambah irisancakwesebagai pelengkap, lalu diberi kerupuk di atasnya.Kecapasin, kecap manis, danmericamenjadi penambah cita rasa yang tak bisa dipisahkan dari makanan yang banyak digemari.Seledridantongcai(sayuran yang diasinkan biasanya terbuat darilobak) juga bisa ditambahkan untuk mempercantik tampilan dan rasa. Selain itu, bubur ayam dilengkapi pula dengan sate jeroan ayam seperti hati,ampela, usus, dan telur.
Bubur ayam lazim dijumpai diIndonesia, mulai dari dimasak sendiri di rumah, dijajakan digerobakpedagang keliling, atau dihidangkan di rumah makan. Bubur ayam dapat dikreasikan, misalnya Bubur AyamSukabumibiasanya menambahkantelur ayamkampung mentah yang ditimbun dalam bubur panas hingga termasak setengah matang. Bubur Ayam Tegal yang menyajikan kuah bumbu kuning yang khas layaknya masakan dari daerahTegal. Sate usus, hati dan ampela ayam biasanya ditambahkan sebagai hidangan tambahan bubur ayam. Bubur ayam adalah hidangan yang dapat kita tambahkan makanan lain ke dalamnya sesuai selera.
Perossidasi

Si definisceperossidasiuna grande famiglia dienzimichecatalizzanouna reazione della forma:
Secondo laclassificazione EC, le perossidasi sono una sotto-sottoclasse delleossidoreduttasi, laEC 1.11.1(l'unica appartenente alla sottoclasseEC 1.11). Secondo tale classificazione, si tratta di enzimi che utilizzanoaccettori di elettronidi tipoperossidico.
Per molti di questi enzimi ilsubstratoottimale è ilperossido di idrogeno, ma altri sono più attivi con idroperossidi organici come i perossidilipidici. Le perossidasi possono contenere nei lorositi attiviuncofattoreeme, ocisteinaredox-attivao residui diselenocisteina.
La natura dell'elettrone donatoredipende molto dalla struttura dell'enzima. Per esempio la perossidasi ottenuta dallapiantaperenneArmoracia rusticana(rafano) può usare una varietà di composti organici come elettroni donatori ed accettori. La perossidasi del rafano (in inglese Horseradish peroxidase o HRP) ha unsito attivoaccessibile e molti composti possono legarsi al sito della reazione. Per un enzima come lacitocromo c perossidasi, i composti che donano elettroni sono molto specifici, perché vi è un sito attivo particolarmente chiuso.
Mentre gli esatti meccanismi devono ancora essere delucidati, si sa che le perossidasi svolgono un ruolo importante nell'accrescere le difese dei vegetali agli organismi patogeni.
Le perossidasi sono talvolta usate come marcatoriistologici. Lacitocromo c perossidasiè usata come un soluto, modello facilmente purificato per lacitocromo c ossidasi.
Laglutatione perossidasiè una perossidasi umana, che contieneselenocisteina. Utilizza ilglutationecome elettrone donatore ed è attiva sia con ilperossido di idrogenoche con idroperossidi organici.
Labeta-amiloide, quando è legata all'emeha mostrato avere attività di perossidasi.
Hajdúsági torma

L'Hajdúsági tormaè una denominazione che designa leradicidelle varietà regionali diArmoracia rusticana, selezionate nellacontea di Hajdú-Bihar, inUngheria.
Dal ottobre 2009, a livelloeuropeo, la denominazioneHajdúsági tormaè stata riconosciutadenominazione di origine protetta(DOP).
La zona di produzione comprende i seguenti comuni:Debrecen(Debrecen-Haláp, Debrecen-Bánk),Létavértes,Újléta,Kokad,Álmosd,Bagamér,VámospércsHosszúpályi,Monostorpályi,Nyírábrány,Nyíracsád,Nyírmártonfalva,Nyíradony.
Le varietà dirafanoHajdúsági tormahanno caratteristiche distintive: le sue foglie sono spesse di colore verde scuro, e ilrizomadiritto e di forma cilindrica è di colore marrone chiaro con lapolpabianca. Il gusto non è mai ligneo ed il suo sapore è piccante e, per analogia con lapapricadolce, detta «nobile», è definito «piccante nobile».
I prodotti destinati alla commercializzazione sono selezionati in quattro categorie (I, II, III e IV) e imballati respettivamente in sacchi verdi, rossi, gialli e verdi. Da notare che il contenuto di qualità nutrizionali delle varie categorie è identico e che la sola differenza riguarda l'aspetto del prodotto.
ビーフ・オン・ウェック

ビーフ・オン・ウェック（英:beef on weck）はニューヨーク州西部（英語版）、特にバッファローで主に食べられているサンドイッチ。カイザーロールに粗塩とキャラウェイシードを振りかけた「クーメルウェック・ロール」と呼ばれるパンでローストビーフを挟んだもの。具の肉はレアに焼いた薄切りを用い、上に乗せる側のパンは肉汁に浸して（オー・ジュー（英語版）にして）、ホースラディッシュを塗るのが昔ながらの作り方である。
起源と歴史ははっきりしていない。一般に信じられているところでは、ニューヨーク州バッファローに住むウィリアム・ヴァーというドイツ人パン屋がクーメルウェック・ロールを作り出した。ヴァーはドイツのシュヴァルツヴァルト地方から移民してきたと考えられており、シュヴァーベン地域で死者への供物とする特別なパン「シュヴァービシェ・ゼーレ（ドイツ語版）」を発想の元にした可能性がある。これは塩とキャラウェイシードをかけたバゲットのような細長いロールパンである。その後、塩辛いクーメルウェックはドリンクの注文を増やすだろうと考えた地元のパブ店主がサンドイッチに使ってビーフ・オン・ウェックを作り出したと言われている。
粗塩（コーシャソルト（英語版））とキャラウェイシードを振りかけて焼いたクーメルウェック・ロールは料理名の由来であり、独特な味わいの元でもある。原語のドイツ語では Kümmel（キュンメル）がキャラウェイを、Weck（ヴェック）はプファルツ、ザールラント、バーデン、シュヴァーベンからフランケンなどドイツ南西部の方言でロールパンを意味する（北部ドイツ人は Brötchen（ブレートヒェン）と言うのが一般的）。ただし、アメリカでビーフ・オン・ウェックに用いるパンはドイツの標準的なキュンメルヴェックより柔らかくふんわりしている傾向がある。
低温で調理したレアのローストビーフを包丁で薄く切り、半分に切ったクーメルウェック・ロールに載せて作るのが一般的。上に乗せる側のパンは切断面をローストビーフの肉汁に浸すことがある。すりおろしたホースラディッシュが用意されるのが普通で、好みにより上のパンに塗る。
ビーフ・オン・ウェックはニューヨーク州西部、特に発祥地バッファローで長年人気を保っており、同市からの移住者によってほかの地域にも伝播してきた。2002年にPBSが放送した特番Sandwiches That You Will Likeをはじめ、料理番組でもたびたび紹介されている。ボビー・フレイやアンソニー・ボーディンなどのシェフはビーフ・オン・ウェックやそのバリエーションを自身の番組で取り上げている。
アメリカのレストランチェーン、バッファロー・ワイルド・ウィングズ（英語版）の創始者はニューヨーク西部に住んだことがあり、当初の店名は「バッファロー・ワイルド・ウィングズ・アンド・ウェック」（略称BW3）だった。三つ目のWは1998年に削除されたが、元のままの略称を使う者もいる。同チェーンはビーフ・オン・ウェックを改良した「サーティ・フィフス・ウェック・サンドイッチ」を提供していた。
グルメサイト「デイリー・ミール（英語版）」は「あなたの知らない、人生が変わる12のサンドイッチ」と題する記事でビーフ・オン・ウェックを「夢が詰まっているのさ、と言いたくなるローストビーフ・サンドイッチ」と評した。
겨자무

겨자무(Armoracia rusticana)는배추과의 식물이다.
겨자무의 영어 이름은 호스래디시(영어:horseradish)이며,서양의고추냉이라 불린다.
겨자무는혈액을 순환하는데 도움을 주며,고혈압,감기예방,가래에 효과적이라고 한다.
겨자무는 톡쏘는 매운 맛 때문에훈제연어에 많이 곁들이며, 크림을 섞어 많이 먹는다.영국에서는 전통영국음식인로스트비프와스테이크에 곁들여서 먹는다.
겨자무 과산화효소

겨자무과산화효소(홍당무과산화효소, horseradish peroxidase, HRP)는서양고추냉이(horseradish)에서 발견되는퍼옥시다아제의 일종으로, A.H. Theorell(1941)이 결정화하였다.여러 가지 동형을 가진 금속 효소이며 가장 많이 연구된 유형은 C이다.과산화 수소에 의한 다양한 유기 기질의 산화반응을 촉매한다.
분자량은 약 44,000으로 1분자에 1개의 작용기프로토헤민을 함유한다. 이 효소의흡수스펙트럼은 640, 500, 402nm에 흡수극대를 갖는다.H2O2(또는CH3OOH)를 첨가하면흡수스펙트럼에 변화가 생긴다. 이것은 과산화수소가 효소인프로토헤마틴의 Fe3＋과 결합하여 효소-기질결합물을 형성하기 때문이다.
결합물Ⅰ, Ⅱ 및 Ⅲ의 γ대의 흡수극대는 각각 410, 418, 416nm(pH7.0)이다. 일본에서는무또는순무에서 추출 · 결정화되었지만서양고추냉이와는 성질이 조금 다르다. 세포 내에 들어가고, 또는 주입된 후디아미노벤지딘(3,3′-diaminobenzidine) 등을 기질로써 작용시키면광학및전자현미경으로 검경이 가능한 상태로 표지할 수 있다. 최초로 W. Straus(1959)가 식포의 식별에 사용하였다.
효소의 구조는 1997년X-선결정학에 의해 처음으로 해결되었으며이후 다양한 기질로 여러 차례 해결되었다.그것은 산화 환원 보조 인자로헴을 결합하는 큰 알파 나선 당단백질이다.
K. Kristensson과 G. Olsson(1971)에 의한축삭내 역행수송을 이용한신경세포체· 축삭분지를 염출한 이후, 신경세포의 형태나 체내에서의 주행 관찰에 널리 이용되고 있다. 또한 발생초기의 세포에 주입한 뒤, 딸세포 내에 국한함유하여 분배되는 것을 이용하여 세포계보를 추적하는 데 사용된다. 또한방사성HRP, 면역글로불린과의 복합체를 사용한 표지가시화 등에도 널리 응용한다.
고추냉이

고추냉이또는 일본어식 표현인와사비(일본어:山葵,영어:wasabi, Japanese horseradish)는배추과의 식물로,일본요리에서뿌리를 갈아서 양념으로 쓴다. 이웃한 배추과의 식물은겨자무와겨자등이 있다. 뿌리를 간 매운 맛은 겨자와 비슷하지만고추에 들어 있는캡사이신과는 또 다른데, 혀를 자극하기보다는 증기가 코로 올라오면서 자극하기 때문이다. 시장에서 흔히 볼 수 있는 것은 W. japonica var. Daruma와 Mazuma 두 종류이며 매우 다양한 품종이 있다.
일본어 ‘와사비’의 옛 형태중 가장 오래된 문헌 자료로는아스카촌에서 출토된 목간에 적힌 ‘委佐俾’와 《본초화명(일본어판)》(918)에 기록돼 있는 ‘和佐比’ 등이 있다. 한국어 이름 ‘고추냉이’는 울릉도에서 부르는 이름인 ‘고초냉이’를 바탕으로 붙인 이름이다.한때 울릉도의 고초냉이는 자생종으로 여겨졌으나 이후 일본에서 도입된 재배종으로 밝혀졌다.
신현철과 김영동은Eutrema japonicum을 ‘겨자냉이’로 부를 것을 제안하였다.
고추냉이의 매운 맛의 성분은갓등 배추과 식물이 많이 포함하고 있는 유기당체(油配糖体) 중 하나인시니그린(sinigrin)이산소에 접촉하여세포에 있는효소와의 반응에 따라 생성되는이소티오시안산 알킬(Allyl isothiocyanate) 등이며, 살균 효과도 있다.스시에 쓰이기도 하며, 주로 간장에 섞어서 쓴다.
고추의 매운 맛의 성분인캡사이신과는 성분이 전혀 다르다.
머스터드

머스터드(영어:mustard) 또는겨자 소스(--sauce)는겨자 씨로 만든소스이다. 한국, 중국, 일본 등에서 먹는, 겨자 씨를 빻아 만든겨잣가루로 만든겨자장(--醬)도 머스터드의 하나이다.
영어 "머스터드(mustard)"의 어원은고대 프랑스어"모스타르드(mostarde)"에서 유래한 말이다. (현대프랑스어에서는 "무타르드(moutarde)"가 되었다.) 앞부분은머스트를 가리키는라틴어낱말 "무스툼(mustum)"에서 유래했는데, 이는 과거에는 머스터드를 만들 때 간 겨자 씨와 포도 머스트를 썼기 때문이다. 뒷부분은 "홧홧한"이라는 뜻의 라틴어 "아르덴스(ardens)"에서 유래했다. "머스터드"라는 낱말의 영어 용례는 13세기 말에서 처음 발견되나, 그보다 한 세기 전에는 사람의 성으로 쓰이기도 했다.
"겨자 소스"로도 부른다. "겨자"의 어원은한자어"개자(芥子)"로, 1489년 《구급간이방언해》에 "계"라는 표기가 등장한다. 이후에 "겨"로 변했다가ㆍ(아래아)가 소실되며 "겨자"로 변했다. "소스(sauce)"는영어에서 빌려온 말로, 맛을 돋우기 위해 넣어 먹는 걸쭉한 액체양념을 일컫는다.
Хрен (род)

Хрен(лат.Armorácia) —родмноголетнихтравянистыхрастений семействаКапустные(Brassicaceae).
Корнидлинные, толстые.Стебельпрямой, ветвистый.
Прикорневыелистьядлиной до 60 см, продолговатые, цельные; нижние — перистораздельные; средние — продолговатые или ланцетные; верхние — линейно-ланцетные.
Лепесткибелые.Рыльцес двумя короткими лопастями;завязьсидячая;столбиккороткий.
Плоды—стручочки, продолговатые, овальные или яйцевидные.Семенарасположены в два ряда.Семядолиплоские;зародыш— крае-корешковый.
Один из видов,хрен обыкновенный, является основой традиционнойприправы—столового хрена.Жгучий вкусчастям растения придаётгликозидсинигрин.
ArmoraciaG.Gaertn.,B.Mey.&Scherb., 1800, Oekon. Fl. Wetterau 2: 426
РодХренотносится к семействуКапустные(Brassicaceae) порядкаКапустоцветные(Brassicales). Кладограмма в соответствии сСистемой APG IVпо состоянию на июнь 2023 года:
Яблочный хрен

Яблочный хрен(а́пфелькрен;нем.Apfelkren) —соусвавстрийской,венскойиюжнонемецкой кухне, по виду напоминающийяблочное пюре. Подаётся к холодным и горячим блюдам изговядины, в частности ктафельшпицу, а такжекопчёнойрыбе. Готовится из натёртогохрена, очищенных кисловатыхяблокисливокс добавлениемлимонного сока,солиисахара.
Хрен гулявниковый

Хрен гулявниковыйилиХрен луговой(лат.Armoracia sisymbrioides) —многолетнеетравянистоерастение,видродаХрен(Armoracia) семействаКапустные(Brassicaceae).
Крупныймноголетникс длинными мясистыми корнями толщиной более 1 см. Побеги прямостоячие, высотой до 1 м, вверху ветвящиеся, с ребристыми стеблями.
Прикорневые листья продолговатые, по краю зубчатые, очень крупные — длиной до 50 см и шириной до 20 см. с черешками; нижние стеблевые — обычно перистораздельные на линейные доли; средние и верхние— цельные, овальные или ланцетные, сидячие. Цветки с белыми лепестками длиной 10—12 мм. Плоды — продолговато-овальные стручочки длиной до 2,5 см.
Распространен вСибири. Растет на пойменных лугах, по берегам рек и озёр, иногда и на мелководьях. У растений, выросших на сырых местообитаниях, нижние листья более рассечённые, чем у растений участков с умеренным увлажнением. Нередко образует заросли.
Размножается в основном вегетативно, корневыми отпрысками, поэтому одиночные растения хрена встречаются редко, обычно он растет «гнездами», все растения которых могут иметь единую корневую систему. Период цветения растянут с июня до августа, плоды также созревают неодновременно, многие не успевают созреть до морозов, поэтому семенное размножение не играет существенной роли.
Кормовые свойства хрена отрицательные.
Корень хрена широко используется, его корни, богатые витамином С, повсеместно используют как пищевую приправу, особенно к мясным блюдам. Имеет и медицинское значение как противоцинготное профилактическое средство.
山葵

山葵（學名：Eutrema japonicum；日语：山葵／わさび／ワサビ），音譯為哇沙米（臺灣話：ua-sá-bih）、哇沙比，又稱為山萮菜，是一種屬於十字花科山萮菜屬的綠色植物，味道極其強烈。山葵的辛辣跟辣椒不同，辣椒的辣味刺激舌頭，而山葵的辣味卻刺激鼻竇。山葵常見於日本山谷河流旁邊生長，其他品種包括W. koreana及W. tetsuigi；市面上普遍出售的兩種山葵是W. japonica'Daruma'（達磨）及W. japonica'Mazuma'（真妻），但山葵還有許多不同品種。因为山葵较为少见與昂貴，一般生意不夠好或主打低廉價位的壽司店也常用味道近似的辣根生产仿制品。
其种加词“japonicum”意为“日本的”。
日語的「山葵」兩字跟「ワサビ」的發音並不對應，為日語熟字訓一例；「山葵」原指種在幽暗山上，葉如錦葵科植物的葉子的植物。日文漢字名「和佐比」於918年首次出現於《本草和名》中，但純為發音用字。
中文有時誤稱山葵為芥末，但其實芥末是由芥菜種子生产的，與山葵無關，只是兩者都是刺激性醬料。
香港也稱山葵為青芥辣，但在日常口語會直接用日語讀音wasabi（粵拼：waasaabi）。
山葵通常以莖部出售；山葵莖需要磨成細泥狀才能使用，當山葵泥研磨好後需將山葵莖包好，防止氣味揮發跟變質；因此壽司師傅製作壽司時會把山葵放在魚和飯之間。較講究的壽司師傅會在製作壽司時，才會研磨所需的山葵泥，好保持山葵泥清涼的風味跟避免變質。
山葵葉可以食用，也有山葵莖的辣味。山葵葉用鹽醋醬汁醃製過夜後可製成山葵沙拉，也可以用醬油烹煮，作為下飯、下酒的小菜或卷壽司的材料食用，甚至可以蘸上粉漿之後炸成天婦羅。有些壽司店為了不敢吃山葵的客人，會在部分壽司端出前用山葵葉包好，等客人點餐時才端上來達到山葵泥壓制魚腥的相同效果。
市場上銷售的所謂“山葵”，也有糊狀和乾粉產品。糊狀的山葵通常用牙膏筒狀的管子裝載。粉狀的產品有袋裝和罐裝產品，可以用水泡開成糊。但這些產品的大部分是使用類似蘿蔔的十字花科植物辣根（Armoracia rusticana）和綠色食用色素生產的仿製品。部分日本生產的糊狀產品中含有真正的山葵，則包裝上會加以字樣區別，“本わさび使用”（使用真正山葵）是含有50％或以上山葵，“本わさび入り”（加入真正山葵）是含有50％以下的產品。真正的山葵根具有一定的甜味，與這些代用品的味道不同，不過干燥後，味道和香辣味便會消失，因此真正的山葵不適合加工成粉狀產品。在美國或中國幾乎所有壽司店，和日本部分壽司店，都用仿製山葵，因為真正的山葵非常昂貴。
山葵糊看起來像風行於美國或墨西哥的鱷梨醬；被人惡作劇或因為不了解日本料理的人，有時會一次吃太多山葵，刺激鼻竇而感到不適，幸好山葵的辣味感比辣椒的辣味感維持較短。山葵可以放在豆腐上吃，或和凉的蕎麥麵一起食用。小量的山葵也適合放在壽司或生魚片上。很多時候人們會把山葵跟醬油混合，才讓食物蘸上；但是山葵的味道於水中會迅速溶解。吃山葵的最好方法是把食物蘸上醬油後，才加上山葵，並要避免山葵與醬油混合。
在2017年，日本研究出山葵含有化學物質Isosaponarin及6-Msitc，竟具有喚醒頭皮裡的毛乳頭細胞（Papilla Cell）的能力。它一旦接觸頭皮，便可刺激頭髮生長。在WST Method測試研究中，這種化學物質的作用類似米諾地爾（Minoxidil，生髮產品中常見的成分），於測試裡所採用的濃度比較，Isosaponarin只需Minoxidil的300份之一，刺激毛乳頭細胞的效果竟能有3倍成效。
山葵的獨特味道是由異硫氰酸鹽而來的，包括：
研究發現異硫氰酸鹽能抑制微生物生長。這可能解釋了為什麼容易變壞的海鮮通常佐以山葵來吃。不過如果對海鮮的品質有懷疑，無論是否佐以山葵都不該進食，因為山葵完全不能治療食物中毒。
因為能夠大型栽培山葵的地方並不多，今日大部分加工「山葵」其實只是染成綠色的辣根末，或是辣根末加上山葵末製成。在日本，栽培山葵的地方有：
人工栽培山葵的地方北至北海道，南至九州。真正山葵的需求非常大，日本常需要從以下地方大量進口：
山葵栽培需要雞糞等肥料及長期流動的水，如果不管制的話，會對河流構成嚴重汙染。且山葵對於地力的消耗是相當大的，只要是收割完山葵的田，為使種植山葵殘留的物質有足夠的時間消去，需要休耕五年才能再種植山葵或其他植物。
山葵通常用金屬製的卸鐵研磨，但有些人愛用較傳統的工具，如一面光滑一面粗糙的乾鯊魚皮；也有人親手製出有齒的磨來準備山葵。不過新鮮的山葵相當昂貴，許多餐館會寧願使用粉末狀的替代品。
芥末醬

芥末醬（英語：Mustard），也稱芥末、芥辣或芥辣醬，芥末醬為一種芥末色稠狀物，具有強烈鮮明的味道，由芥菜类蔬菜的籽研磨摻水、醋或酒類調製而成，亦會添加香料或是其它添加劑藉以增香或是增色，如添加薑黃（增色及增香）。芥菜类蔬菜的三个種類的籽，包括白或黃芥末籽、褐色芥末籽或稱印度芥末、黑芥末籽都可以用于制作芥末。濃烈的芥末醬多會引起口腔以及呼吸道流暢不適，具一定之刺激性。
在中國山西、陕西等地的芥末的味道較强烈，以芥末籽研磨成粉加水蒸过，即可食用。一般用于凉面、凉粉的调味之用。
明朝劉伯溫在其著作「多能鄙事」裡，撰有【魚膾】一章，說明魚生料理，已提及芥辣做為生魚片之蘸料，內文茲摘錄如下：
言中芥辣之稱呼現代尚使用中。
在美國最容易買到的芥末醬種類，一般含有芥末子、水、鹽、匈牙利辣椒粉、薑黃粉、大蒜粉、醋等成份。
第戎芥末醬又稱法式芥末醬，其名字並未受到歐盟保護或是AOP或是AOC等保護措施，芥末醬工廠位在法國第戎（Dijon）城郊，但大部分命名為第戎的芥末醬多不是在法國第戎所製造，第戎芥末醬源於1856年，在法國第戎一叫Jean Naigeon的人以尚未成熟的酸葡萄汁替代傳統芥末醬配方所用的酸醋。因位於第戎故稱第戎芥末醬。現今正統第戎芥末醬皆摻以白葡萄酒和博根地（Bourgogne）酒，而一般第戎芥末醬以一種或是兩種酒做為副原料。
顆粒芥末醬其內含未研磨芥末籽，以不同芥末籽混以香料達到不同的氣味與口感，如添加日曬番茄乾，以及辣椒等。
因摻以蜂蜜而得名，該種類芥末醬多用於三明治，以及作為炸薯條、炸洋蔥圈和其它小食等的調味沾醬，其亦可與醋、橄欖油拌勻作為沙拉淋醬的基醬（Base）。一般蜂蜜芥末醬可由等份量蜂蜜及芥末醬混和製成，蜂蜜芥末醬有著多種變化，藉由添加其他作料以增味、调节稠度，或是其他性質。
山葵及其代用品辣根常被称为“绿芥末”或“日本芥末”，這是因為山葵的气味或味道與芥末类似；但实际上，山葵属于山萮菜屬，辣根则属于辣根属，與芥末是不相關的。
芥末經常用作肉類的調味品，特別如火腿的冷盤。法國人喜歡吃牛排時用強烈的第戎芥末。廣東地區則為燒肉的佐料。芥末醬也可用作蛋黃醬、醋、滷汁或烤肉汁的成份。
英式燒牛肉

燒牛肉又稱烤牛肉，是指以烤爐烤製的牛肉，為一道傳統的英國菜式。基本上當作主餐，而吃剩下的肉還可以夾在三明治裡，或用來做其它菜餚。在英國、美國、加拿大、愛爾蘭、紐西蘭和澳洲，烤牛肉通常是週日烤肉的其中一種肉類；不過在熟食店裡，通常都是夾三明治的冷食。烤牛肉的傳統配菜是約克郡布丁。
烤牛肉是英格蘭名菜，而1731年的民謠《The Roast Beef of Old England》更凸顯出這道菜餚的文化意涵。這道菜餚幾乎與英格蘭齊名，這種源自18世紀的烹調方法也頗受歡迎，法國人還因此給英國人取了「les Rosbifs」（烤牛肉）的綽號，亦以此挪揄英式料理當中能讓外國人接受的只有烤牛肉。
對於看起來帶點血色的肉不用感到太過緊張，有些人比較喜歡吃三分熟或帶粉紅色的烤牛肉，也就是烤牛肉中心已經熟了，但還帶有血色。也有人喜歡七分熟乃至全熟的烤牛肉。
烤牛肉有時候會搭配辣根或辣根醬。在丹麥則大多是做成稱為「smørrebrød」的開面三明治（open sandwiches）。
烤牛肉三明治通常有：麵包、（自製吃剩的或熟食店買回來的）冷烤牛肉、生菜、番茄和芥末，也常會加入起司、辣根、新鮮辣椒／辣椒粉有時候還會加紅洋蔥。西紐約有一種傳統的烤牛肉三明治稱做「beef on weck sandwich」。
3-氨基-9-乙基咔唑

3-氨基-9-乙基咔唑（英語：3-Amino-9-ethylcarbazole，缩写AEC）是一种含氮有机化合物，分子式C14H14N2，在免疫組織化學中作为辣根过氧化物酶（HRP）二抗的发光底物。
西洋山葵

西洋山葵（粵拼：sai1joeng4saan1kwai4；學名：Armoracia rusticana），又叫辣根（laat6gan1），係十字花科洋山葵屬嘅長年生直立嘅宿根草本植物。原產歐洲，而家喺全球各地都搵到。
植物可以做香料，有些小辣。藥用方面，可以做興奮劑同引赤。植株重可以做飼料。
山葵

山葵（日文片假名：ワサビ；日文漢字：山葵、和佐比；學名：Wasabia japonica（又稱Cochlearia wasabi、Eutrema japonica））係一種屬於十字花科嘅植物，又叫做「山嵛菜」，為綠色植物，味道極其強烈。佢嘅辛辣同辣椒唔同，辣椒嘅辣味刺激條脷，而山葵嘅辣味係刺激鼻竇。山葵常見於日本山谷河流旁邊，其他品種包括W. koreana同W. tetsuigi；市面上普遍出售嘅兩種山葵係W. japonica Duruma同W. japonica Mazuma，但山葵重有好多唔同品種。
日文「山葵」兩字同「ワサビ」嘅發音並唔對應，為日語別字一例；「山葵」原指種喺幽暗山上，葉似錦葵科植物嘅葉嘅植物。日文漢字名「和佐比」喺918年首次出現於《本草和名》中，但純為發音用字。
亦有啲人叫山葵做日本芥辣或青芥辣，但其實同由芥菜種子生產嘅芥辣無關。
山葵通常係要佢嘅根。山葵根要磨到細泥狀先至用得。山葵糊整好後要封好，唔好畀氣味揮發；因為咁，壽司師傅整壽司嗰陣會將山葵放響魚同飯之間。
山葵葉係食得嘅，亦都有山葵根嘅辣味。山葵葉用鹽醋醬汁醃過夜，就可製成山葵沙律，又可以用豉油開水煮，用嚟送飯、送酒嘅小菜或卷壽司嘅材料，甚至可以蘸澱粉漿炸做天婦羅。
喺市面賣嘅所謂「山葵」，產品有糊狀，有粉狀。糊狀嘅山葵通常用牙膏筒狀嘅管裝住。粉狀嘅產品有袋裝同罐裝產品，可以用水開成糊。但呢啲產品大部分係用類似蘿蔔嘅十字花科植物辣根（Armoracia rusticana）同綠色食用色素生產嘅仿製品。部分日本生產嘅糊狀產品含有真正山葵，喺包裝上有字樣加以區別，「本わさび使用」（用真正山葵）係含有50%或以上山葵，「本わさび入り」（加入真正山葵）係含有50%以下嘅產品。但真正山葵實際上以葉同莖為主。真正嘅山葵根有一定嘅甜味，同呢啲代用品嘅味道唔同，但係乾咗之後，味道同香辣味就會唔見咗，因為咁，真正嘅山葵係唔啱加工做粉狀產品。喺美國或中國幾乎所有壽司店，同日本大部分壽司店，都用仿製山葵，因為真正嘅山葵非常昂貴。
山葵糊睇嚟好似美國或墨西哥好興嘅牛油果醬。俾人整蠱或者唔熟日本料理嘅人，有時會一次食好多山葵，好彩山葵嘅辣味感無辣椒嘅辣味感咁長。山葵可以放響豆腐上面食，或者同凍蕎麥麵一齊食。小量嘅山葵啱搽壽司或者魚生。好多時啲人會將山葵同豉油撈埋，先至蘸響食物上面；但係山葵嘅味道喺水度會好快溶晒，食山葵最好嘅方法係響嘢食蘸咗醬油後，再搽山葵，同埋唔好將山葵同醬油撈埋。
山葵嘅獨特味道係由異硫氰酸鹽而來嘅，包括：
研究發現異硫氰酸鹽可以抑制微生物生長。咁就可以解釋點解變壞嘅海鮮通常夾埋山葵一齊食。之但係，如果對海鮮嘅品質有懷疑，無論係夾唔夾山葵都唔應該食。山葵係醫唔到食物中毒。
因為可以大型栽培山葵嘅地方唔係好多，家下大部分加工「山葵」其實只係染成綠色嘅歐洲辣根（Armoracia rusticana）末，或者係辣根末加上山葵末製成。喺日本，栽培山葵嘅地方有：
人工栽培山葵嘅地方北至北海道，南至九州。真正山葵嘅需求非常大，日本要響呢幾度地方大量入貨：
種山葵要雞屎呢類肥料同埋長期流動嘅水，如果唔管嘅話，就會嚴重污染河流。而且山葵對於地力嘅消耗係相當大嘅。
山葵通常用金屬製嘅卸鐵來研，但有人鍾意用傳統工具，例如一面光滑一面粗糙嘅乾鯊魚皮；亦有人親手製出有齒嘅磨來準備山葵。不過新鮮嘅山葵相當昂貴，好多餐館都寧願用粉末狀嘅代替品。
Ragda pattice

Ragda patties(colloquiallyragda pattice) is a dish of mashed potato patties and pea sauce, and is part of the street food culture in theIndian statesof Gujarat &Maharashtra.It is similar tochhole tikki, more popular in North India. This dish is a popular street food offering and is also served at restaurants that offer Indian fast food.Patticemay be a localization of the English word 'patties', and refers to the potato cakes at the heart of the dish.
This dish is a two-part preparation:ragda(gravy) and patties. Ragda is a light stew of rehydrated dried whitepeascooked with a variety of spices. Patties are simple mashed potato cakes. In contrast to North Indiantikkis, patties are usually not spiced, only salted. To serve, two patties are placed in a bowl or plate, covered with someragda, and garnished with finely choppedonions,corianderleaves, greenchutney, tamarindchutney, andsev(crunchy gram flour noodles).
Altamount Road

Altamount Road, also known as India'sBillionaires’ Row, is an affluent residential street in the southern region ofMumbai, India.
The area is notable for housing some of the highest real estate prices in the country. The locality consists of glamorous bungalows of old money business families, low rise Art Deco apartment buildings and modern high rises, alongside some of the city's most notable skyscrapers, including the most expensive private residence in the world; theAntilia, valued in 2023 at roughly US$4.6 billion.The street was also listed as the 10th most expensive street in the world.
The most prominent buildings on the street areLodha Altamount,Antilia, One Altamount, Prithvi Apartments, Mafatlal Bungalow, Bombarci and Pemino.
On Altamount Road are the consulates of Indonesia (Plot no. 19) and of South Africa (Plot no. 20); on the connectingCarmichael Roadare the Belgian, Chinese, and Japanese consulates.  In 2008, it was rated as the 10th most affluent street in the world.Altamount Road is a very wealthy area, and also home to several industrialists. The Mafatlal complex is also located here.Also, it is home toLodha Altamountwhich created history in November 2015 by selling the most expensive apartment in the country.
The road was officially renamed "S. K. Barodawalla Marg" in the 1990s, but residents, the city's taxi-drivers, and others continue to refer to it by its former name. It has a large number of trees and heritage buildings, such as the official residence of the Chairman of theBombay Port Trust, the residence of theMunicipal Commissioner of Mumbai, the consulate residence of Japan, Belgium and formerly the United States, and the official residence of the General Manager of Western Railways. The residential bungalow of the Bombay Port Trust was originally made byGeorge Wittet, who also designed theGateway of Indiaand The Grand Hotel atBallard Estate.
Aloo tikki

Aloo tikki, also known asaloo ki tikkia,aloo ki tikkioralu tikki, is a snack originating from theIndian subcontinent. InIndian,Pakistani, andBangladeshipreparation, it is made of boiled potatoes, peas, and various curry spices.Aloomeans potato inHindi-Urdu, andtikkiis a smallcutletorcroquette. The dish is served hot along with a side ofsaunth,tamarind, andcoriander-mintsauce, and sometimesdahi(yogurt) or chickpeas.
The snack is vegetarianand is an Indian equivalent of thehash brown.
Because of the broad geographical distribution of Indian people throughout the world, a number of variations on this dish exist.
InMumbai, a popular version of aloo tikki is served with a spicy curry and various chutneys. It is calledRagda patticeand is sold at variouschaatstalls throughout the city and especially onChowpatti Beach. The aloo tikki in this region is made of mainly locally grown spices such asturmeric, whereas inBangalore, morecorianderis used.
In the United Kingdom, vegetable tikki is available from delicatessen counters at various shops.
Some North Indiandhabasor café-style eateries will sandwich the aloo in bread.