Carlos Fuentes

Carlos Fuentes Macías(audio)(*11. listopadu1928Panamá–15. května2012Ciudad de México) bylmexickýspisovatel a jeden z nejznámějších prozaiků a esejistů ve španělsky mluvících zemích. Značně ovlivnil současnoulatinskoamerickou literaturua jeho díla jsou překládána do češtiny i mnoha dalších jazyků. Okusil i kariéru diplomata, jako jeho otec a procestoval téměř celý svět, navštívil i Prahu. Byl dvakrát ženatý a vychoval tři děti. Dalšími spisovateli jeho generace jsouElena Poniatowska,José Emilio PachecoaCarlos Monsiváis.
Fuentes se narodil vCiudad de Panamáv Panamě mexickým rodičům. Jeho matka se jmenovala Berta Macías Rivas a jeho otec Rafael Fuentes Boettiger. Otec byl diplomat, a tak strávil Carlos svoje dětství v několika hlavních městech Severní i Jižní Ameriky:Montevideu,Rio de Janeiro,Washingtonu,Santiagu,QuituaBuenos Aires. Díky tomu mluvil již od mala (po pobytu v USA) plynně anglicky i španělsky. Vzdělání měl Fuentes vskutku kvalitní, neboť studoval v soukromých školách a po návratu do Mexika, kde žil až do roku1965, nastoupil ve věku 16 let na prestižní školuColegio de México. Roku 1948 vystudoval práva na Právnické fakultě Mexické národní univerzity. Studoval také ekonomii na Institut des Hautes Études Internationales vŽenevě.
Oženil se s mexickou filmovou hvězdouRitou Macedo, s kterou byl ženatý mezi lety 1959–1973 a měl s ní jednu dceru. Jeho časté zálety však jeho manželku dováděly k zoufalství, a tak jejich vztah skončil rozvodem.Tyto aféry se, podle něho, týkaly hereček jakoJeanne MoreauaJean Sebergová. Fuentes si následně vzal dnes již známou novinářkuSilvii Lemus, jejíž specializací jsou rozhovory s osobnostmi.
Následuje stopy svých rodičů, stal se roku 1965 diplomatem a sloužil vLondýně,Paříži(jako velvyslanec) a dalších hlavních městech. Roku 1978 rezignoval na funkci velvyslance ve Francii na protest dosazeníGustava Diaze Ordaze, bývalého prezidenta Mexika, na místo velvyslance ve Španělsku. Mimo to také přednášel naHarvardově univerzitěa dále na univerzitách vProvidence,Princetonu,Filadelfii,New Yorku,Cambridgea naGeorge Mason University. Byl také přítelem americkéhosociologaCharlese Wrighta Millse, kterému věnoval knihuLa muerte de Artemio Cruz(1962, českySmrt Artemia Cruze). V předmluvě jej označil za „Pravý hlas Severní Ameriky a velkého přítele pomáhajícího latinskoamerickému lidu“.
Vychoval tři děti. Pouze jedno však ještě žije: Cecilia Fuentes Macedo, narozena 1962, pracující nyní v televizní produkci. Syn Carlos Fuentes Lemus zemřel kvůli komplikacím spojeným shemofiliív roce 1999 ve věku 25 let. Dcera Natasha Fuentes Lemus (narozena 31. srpna 1974) zemřela na následky předávkování drogami vMexico City22. srpna 2005 ve věku 30 let.
V České republice byl naposledy v červnu 2007, kdy naInstitutu Cervantes v Prazeotevíral novou knihovnu, pojmenovanou po něm.Fotografie z akce jsou dostupné nafacebookovém profilu institutu.
Když mu bylo 30 let, publikoval Fuentes svůj první románLa región más transparente(1958, českyNejprůzračnější kraj), který se stal klasikou současné literatury. Byl inovativní nejen svojí prózou, ale také tím, že hlavní roli hraje metropoleMexico City. Poskytuje vhled do mexické kultury, která se skládá ze směsice španělské, domorodé amestickékultury. Ačkoliv žijí geograficky vedle sebe, jsou velmi odlišné.
Autor sám sebe popisuje jako premoderního spisovatele. Používá totiž pouze propisky, inkoust a papír. Ptá se „Potřebují slova cokoliv jiného?“ Fuentes zmiňuje, že se mu oškliví ti autoři, kteří od začátku tvrdí, že znají recept na úspěch. V proslovu, týkajícím se jeho postupu psaní, uvádí, že začíná otázkou „Pro koho píšu?“
Roku 1959 publikovalLas Buenas Conciencias(českyČistá svědomí). Je to jeho pravděpodobně nejpřístupnější román, zobrazující privilegovanou střední třídu středně velkého města, nejspíšeGuanajuato.
Jeho romány 60. letAura(1962) aLa muerte de Artemio Cruz(1962, českySmrt Artemia Cruze) jsou známy použitím experimentálních moderních vypravěčských stylů (včetně formy druhé osoby) v diskuzi o historii, společnosti a identitě. Především druhé ze zmíněných děl mu zajistilo mezinárodní publicitu.
Roku1967, během setkání sAlejem Carpentierem,Juliem CortázaremaMiguelem Oterou Silvou, Carlos Fuentes započal práci na projektubiografiíztvárňujících životy latinskoamerickýchcaudillos, která měla být později nazvánaLos Padres de la Patria.Ačkoliv tento projekt nebyl nikdy dokončen, poskytl základ knize Aleja CarpentieraEl recurso del método(1974, českyNáprava dle metody) a několika dalším románům o jihoamerických diktátorech.
Jeho román z roku 1985Gringo viejose stal prvnímbestselleremv USA napsaným mexickým autorem.Byl také nafilmován jakoStarý gringo(1989) a hrají v němGregory PeckaJane Fondová.
Roku 1994 vydal knihuDiana o la cazadora solitaria(Diana aneb osamělá lovkyně), která popisuje jeho údajné pletky sJean Sebergovou. Avšak autenticita této nevěry byla několikráte zpochybňována.
Fuentes pravidelně přispíval esejemi na téma politiky a kultury do španělského listuEl Paísa mexickéReforma. Byl tvrdým kritikemSpojených států.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuCarlos Fuentesna anglické Wikipedii.