Tisíc a jedna noc

Tisíc a jedna noc(perskyهزار و یک شب‎,Hezár-o-jek šab;arabskyكتاب ألف ليلة وليلة‎,Kitáb Alf lajla va-lajla) jestředověkáarabskáanonymní sbírkalidovýchpohádek,bajek,anekdota dalšíchpříběhů, která vznikala zhruba od 7. do 16. století a která podává věrný obraz společenských poměrů,mravůazvyklostítehdejšíhoarabskéhosvěta.
Nejstarší část sbírky jeindickéhopůvodu. Jde o rámcový příběh celé sbírky, tj.vyprávěnío moudré Šahrazád a krutémkráliŠahrijárovi a také několik dalšíchpohádekabajek. Za vládyperskédynastieSásánovců(224–651) se dostalo toto vyprávění doPersiea bylo zde obohaceno o další příběhy (indickýa perský originál se však nedochoval). Doarabštinybyla sbírka převedena koncem 7. století, když siArabovéPersii podrobili a udělali z ní součást svéhokalifátu. V 7.–13. století byla sbírkaArabypodstatně rozšířena. Vznikly celé cykly nových vyprávění oabbásovskýchkalifech, zejména oHárúnovi ar-Rašídovi, množství milostných a cestopisných příběhů i desítky krátkýchanekdot. Do sbírky byly přebírány i zbytky starýchmezopotámskychmýtů,řecké,byzantskéižidovskénáměty. Velkým inspiračním zdrojem byla také klasická arabská próza a dějepisná literatura,cestopisya sbírky poučných a mravoličných příběhů. Ve sbírce je často pojednáváno oastronomii,astrologiia jiných vědách, existuje v ní mnoho odkazů naKorán, často je zmiňovánAlláha jeho prorokMohamedi nepřátelství mezikřesťanyamuslimy.
DobytíBagdáduMongolyroku 1258 znamenalo konecabbásovskéříše.Abbásovcisi však udrželi funkci duchovní hlavyislámuještě v letech 1261 až 1517 vEgyptěpod vládoumamlúků. Tak se sbírka dostala doegyptskéKáhiry, kde byla dále rozvíjena. Roku 1279 se sbírka dočkala svého prvníhoarabskéhovydání. Svoji nynější podobu pak získala koncem 16. století.
Na konci 17. století objevilfrancouzskýorientalistaaarcheologAntoine Galland(1646–1715) vPařížskékrálovské knihovněarabskýrukopis této tehdy ještě vEvropěneznámé sbírky (rukopis sem pravděpodobně přinesl zEgyptanějakýfrancouzskýdiplomat).Gallandpřeložil dílo dofrancouzštinya vydal je v letech 1704 až 1717 pod názvemLes Mille et une nuits, contes arabes traduits en français (Tisíc a jedna noc, arabské pohádky přeložené do francouzštiny). Sbírka měla obrovský úspěch a podleGallandovapřekladu vznikaly překlady i do dalšíchevropskýchjazyků. První kompletní překlad doněmčinypochází z let 1837 až 1841 a je odněmeckéhoorientalistyGustava Weila(1808–1889). Nejlepšímanglickýmpřekladem jeThe Book of the Thousand Nights and a Night (Kniha Tisíce a jedné noci)z let 1882 až 1885 odsira Richarda Francise Burtona(1821–1890). Vanglickémprostředí je však sbírka známa spíše pod názvemThe Arabian Nights (Arabské noci)podle zkráceného překladuAndrewa Langa(1844–1912) z roku 1898.
Dočeštinysbírku kompletně přeložil v letech 1928 až 1934orientalistaFelix Tauer(1893–1981). Nejznámější český výborPohádky z tisíce a jedné nocije dílem básníkaFrantiška Hrubínaa ilustrátoraJiřího Trnky. Poprvé vyšel vSNDKv roce 1956.
Všechnypohádkya příběhy Tisíce a jedné noci jsou vypravovány během tzv. rámcového příběhu, jehož hlavními postavami jsou král Šahriár a dívka jménem Šahrazád. Šahriár byl kdysi oklamán svou manželkou, která se v době jeho nepřítomnosti milovala se svými otroky. Nechal ji i otroky popravit a zanevřel na ženy, o kterých byl přesvědčen, že žádná z nich nevydrží být v manželství věrná. Oženil se proto každý den s jednoupannou, strávil s ní noc, zbavil jipanenstvía ráno ji nechal popravit. Po třech letech tak nezbylo v jeho městě žádné děvče, se kterým by se mohl oženit. Když Šahrijár nakázal svémuvezírovi(Šahrazádinu otci), aby mu přivedl další dívku, marně a se strachem z krále bloudilvezírměstem. Když přišel domů, poznala jeho dcera, že má starosti. Otec jí vše vypověděl a ona se nabídla, že se stane královou další ženou. Její otec s tím nesouhlasil, ale Šahrazád se nedala odradit. Požádala však svou sestru, ať jejím jménem požádá krále, zdali mu večer smí vyprávět příběh. Šahrijár souhlasil a tak Šahrazád vyprávěla králi po dobu tisíce a jedné noci příběhy, které byly tak dlouhé, že nikdy nekončily se svítáním, přičemž král byl vždy zvědav na pokračování. Když Šahrazád své vyprávění, během kterého porodila králi tři syny, dokončila, nechal jí Šahrijár pro její moudrost, věrnost a lásku k němu na živu.
Nejrozsáhlejší a literárně nejhodnotnější částí knihy jsoupohádkovépříběhy s množstvím nadpřirozených bytostí, čarodějných předmětů, kouzel a zaklínadel, další velkou část tvoří dobrodružné, cestopisné a rytířské příběhy. Anekdoty,bajkya mravoličná vyprávění bývají většinou zakomponovány do větších celků. K nejznámějším příběhům u nás (především díky výboru pro děti odbásníkaFrantiška Hrubína) patří:
PohádkyTisíce a jedné nociinspirovaly celou řadu umělců k vytvoření vlastních děl na jejich motivy, ať už tomu bylo vevýtvarném umění, vliteratuře,hudběnebo vefilmu.
Výčet výtvarných děl, inspirovaných pohádkamiTisíce a jedné noci, přesahuje možnosti tohoto článku. Jde nejen o nepřeberné množství ilustrací k různým vydáním sbírky s k adaptacím jednotlivých pohádek, ale také o obrazy, sochy i o porcelánové figurky.