Muchovník olšolistý

Muchovník olšolistý(Amelanchier alnifolia) jevytrvalá,opadavá dřevina, obvyklekeřovitéhovzrůstu pocházející zeSeverní Ameriky. Je jedním ze čtyřnepůvodních druhůrodumuchovník, které se včeské příroděvyskytují a je považován za příležitostnýneofyt. Je vysazován v parcích jakookrasná rostlinaa v zahradách pro jedléplodyvzhledem podobnéborůvkám.
Rostlina pochází z vlhkých světlých lesů severozápaduSeverní Ameriky, kde se komerčně pěstuje i naplantážích. Za původníareálje považována celkem široká oblast, které zahrnuje jihAljašky, téměř celouKanadua severozápad a jihozápadSpojených států amerických. Dřevina byla dovezena doEvropy, kde se začala pěstovat v zahradách a v některých státech, hlavně severských, zplaněla do volné přírody. V současně tak roste například vNěmecku,Norsku,Švédsku,Estonskui na severozápaděRuska.
VČeské republiceje muchovník olšolistý řídce pěstován v parcích a zahradách, odkud se díkysemenůmroznášeným ptáky ojediněle dostává mimo vyhrazená území. V přírodě byl poprvé zjištěn vProkopském údolíroku 1979 a později vPrůhonicích,RoztokáchaHluboké nad Vltavou.
V domovině roste na kamenitých svazích, vkřovinách, ve světlých lesích a po jejich okrajích, stejně jako na nesečených horských loukách, kde se vyskytuje vnadmořské výšcedo 3600 m. Na půdu není příliš náročný, špatně se mu daří jen na dlouhodobě suchém stanovišti. Přestože nejlépe roste na plném slunci, snese i částečný polostín. Vestředoevropskýchpodmínkáchkvetev dubnu a květnu,plodydozrávají v červnu a červenci. Přes své brzké kvetení nebývajíkvětypoškozovány jarními mrazíky, obvykle snesou pokles teplot až -5 °C a rostliny dobře přezimují i při -40 °C. Životnost muchovníku olšolistého bývá 40 až 50 let a v Evropě téměř není napadán škůdci. Plody nedozrávají současně, za slunného a teplého počasí se sklízí na dvakrát, za chladného a deštivého postupně. Při pěstování bez ochrany je běžné, že ptáci sklidí plody ještě před jejich zralostí.
Opadavý, vzpřímenýkeřnebo menší strom 2 až 4 m vysoký, sletorostyzpočátku šedavými a později červenohnědými až hnědými. Vyrůstá zkořenůdosahujících až do hloubky 140 cm a rozložených do dvojnásobku průměru koruny.Pupenyna letorostech jsou vejčitého tvaru, na konci zašpičatělé a vínově červeně zbarvené. Kožovité, střídavélistys asi 1 cm dlouhýmiřapíkymajíčepeleeliptické až vejčité, 3 až 4,5 cm dlouhé a 2 až 3,5 cm široké, na bázi okrouhlé až srdčité a na vrcholu tupě špičaté. V mládí jsou na spodní straně plstnaté a později lysé, po obvodě mají na každé straně více dopředu směřujících zubů bez osinkaté špičky. Čárkovitépalistybrzy opadávají.
Hroznovitákvětenstvídlouhá 3 až 5 cm jsou vzpřímená, hustá a bývají složená ze sedmi až jedenácti bílých, vonnýchkvětůs asi 1 cm dlouhými stopkami. Jejich miskovitéčešulejsou 3 mm velké, pět vytrvalýchkališních lístkůje 3 mm dlouhých, 1,5 mm širokých a za plodu nazpět ohnutých, pět bílýchkorunních lístkůje obvejčitých, 12 mm dlouhých a 5 mm širokých. V květu je dále až 20tyčineks bílýminitkamia hnědýmiprašníky, pětičetnégyneceum, spodnísemeníkse čtyřmi nebo pěti různě dlouhými a navzájem srostlýchčnělkamipřevyšují okrajmalvice, které přetrvávají na zralém plodu jako tvrdý trn. Květ jeopylovánhmyzem, nejčastějivčelamia jesamosprašný.
Plodje kulovitá, dužnatá, 8 až 15 mm velkámalvice, která je ve zralosti modročerná a ojíněná, sladká a šťavnatá, na povrchu hladká a na vrcholu má věnec zaschlých kališních zubů. Obsahuje tří až desetsemenobklopených blanitýmendokarpem, který vytváří přihrádky semenných pouzder.
Rostlinu lze množit dřevnatýmiřízkyna jaře a měkkými řízky koncem léta, stejně jako oddělky kořenů. Semena si udržují klíčivost asi pět let, na jaře se mohou vysévat semenastratifikovánatři až čtyři měsíce v chladnu a vlhku. Mladé rostlinky se sází na stanoviště dosponu60 cm a pro rozvětvení se řežou výhony v prvém roce na 1/3 délky, stejně se postupuje i druhým rokem tak, aby keř měl 10 až 15 výhonů. Třetího roku začíná plodit, délka výhonů se udržuje na úrovní 2 až 2,5 m.
Je pěstován jako nenáročný, okrasný keř, jehož čerstvé plody jsou svým vzhledem i složením blízké plodům borůvek, obsahují ve 100 g asi 3,6 mgvitamínu C, 152 mgfenolů, 178 mganthokyanů, 61 mgflavonolůa okolo 10 %cukrů. Z plodů se obvykle lisuje šťáva karmínové barvy (pro vyšší výtěžnost je vhodné nechat plody po sklizni asi týden přezrát) nebo se z nich vyrábějí džemy a kompoty. Lze je také sušit narozinky. Průměrná úrodnost ze staršího keře bývá okolo 10 kg. Patří k nejranějšímmedonosným rostlináma jeho květy bývají lákadlem pro včely i motýly.
Dřevo je tvrdé a rovné, používá se nejčastěji pro rukojeti nástrojů. Při zahřátí ho lze tvarovat a po vychladnutí drží tvar. Keře mají rozlehlý kořenový systém a bývají proto sázené ke stabilizaci svahů i jako zábrana větrnéeroze půdy.