Boza

Boza(česky i bóza,tureckyboza) je fermentovanýnápoj, který je populární vKazachstánu,Turecku,Kyrgyzstánu,Albánii,Bulharsku,Černé Hoře,Severní Makedonii,Bosně a Hercegovině, částiRumunska,Srbska, aUkrajiny. Jedná se osladovýnápoj, vyrobený zkukuřice(apšenicev Albánii, fermentované pšenice v Turecku a pšenice neboprosav Bulharsku a Rumunsku). Má hustou konzistenci a nízký obsah alkoholu (obvykle kolem 1 %) a lehce nakyslou sladkou chuť.
Existují různé typy bozy, nejvýznamnější je bulharská, albánská a turecká.
Bozu začali původně připravovatTurcivestřední Asiiv 10. století. Později se rozšířila naKavkaza naBalkán. Boza slavila svůj zlatý věk v době Osmanské říše a stala se dokonce jednou z hlavních obchodních komodit ve městech.
Až do 16. století se boza pila všude volně, ale domácky připravovaná tzv. „tyranská boza“ s malým množstvím opia vyvolala hněv úřadů, až byla za sultánaSelima II(1566–1574) zakázána.
V 17. století sultánMehmed IV(1648–1687) zakázalalkoholické nápoje, kam zahrnul i bozu, a zavřel také všechny obchody s bozou. Tureckýcestovatelz 17. stoletíEvlija Čelebipopisuje, že boza byla v této době velmi rozšířená, že jen v samotném Istanbulu bylo 300 obchodů s bozou, které zaměstnávaly 1005 lidí. V tomto období byla boza velmi rozšířená v armádě mezijaničáry. Boza obsahovala jen málo alkoholu, takže byla dlouho tolerována jako posilující a teplý nápoj pro vojáky. Jak popisuje Evlija Čelebi: „V armádě je spousta výrobců bozy. Pít tolik bozy, aby to způsobilo intoxikaci, je hříšné, ale jde-li o malé množství, není to - na rozdíl odvína- odsuzováno.“ V 19. století se stal populárnější sladký a nealkoholický albánský typ bozy preferovaný v Osmanském paláci, zatímco kyselý a alkoholický typ, který obvykle vyráběli Arméni, vyšel z módy. V roce 1876 založili bratři Haci Ibrahim a Haci Sadik obchod s bozou vIstanbuluv okrese Vefa, v blízkosti centra zábavy Direklerarası. Tato boza, která má hustou konzistenci a chuť dortu, se stala známou po celém městě, a tento obchod je jediným obchodem s bozou z té doby, který funguje dodnes. Firmu nyní vedenou Haci Sadikovi a Haci Ibrahimovi prapravnuci.
„Vefa“ obchod, který se nachází v Istanbulu okrese Vefa, je nyní menší turistická atrakce. Ömür Bozacısı zBursy, Karakedi Bozacısı zEskişehiruAkman Boza salon vAnkařea Soydan z Pazarcık, Bilecik jsou méně známí, ale také dobří výrobci v Turecku. Vefa Boza, jak ji známe, je vyrobena pouze z loupaného prosa, které je vařené ve vodě a které se pak nalije do široké mělké pánve. Když se ochlazená směs proseje, přidá se voda acukr.
Nejslavnější albánská značka bozy vTiraněje Pacara Boza,vyráběná a prodávaná albánskou firmou s dlouhou tradicí Shyqyri Pacara.
Nejslavnější obchod s bozou v Makedonii je „Apche“, který se nachází veSkopjev oblasti Debar Maalo, poblíž univerzitní haly.Obchod byl založen Ismanem Kadrim v roce 1934. Lidé mu říkali Apche (pilulky), v legraci tak prohlašovali, že jeho boza jelékna všechny nemoci. V roce 1940 svůj obchod přejmenoval.Jiná slavná místa s bozou ve Skopje jsou „Palma“ (Палма) a „Šeherezada“ (Шехерезада). Vedle etnických Albánců má tradici příprava bozy i mezi etnickýmiMakedonci. Makedonská boza je mnohem řidší, je lehčí a má sladší chuť.
V Kyrgyzstánu se boza vyrábí z drcené pšenice, na Krymu s pšeničnou moukou a v Turkmenistánu s nahrubo mletou rýžovou drtí.
V Turecku se podává seskořicía praženou cizrnou (Leblebi vturečtině) a je konzumována především v zimních měsících.Osmanská říšebyla známá tím, že krmila svoji armádu bozou, protože je bohatá na sacharidy a vitamíny.
V Bulharsku je součástí tradiční snídaně „banices bozou“. I když je boza populárním nápojem, tak je jméno používáno na popis něčeho (film, hudební skladby, apod.), co má být nezajímavé, nudné a málo kvalitní. VAlbániije většinou vyráběna a prodávána v severní části; lze ji snadno najít v cukrárnách hlavního městaTirany.
V Srbsku je boza vyráběna a prodávána v orientálních obchodech s cukrovinkami v obchodech zdravé výživy. Obvykle je vyrobená z vody, pšeničnémouky, kukuřičné mouky,droždía cukru.
V Kyrgyzstánu je pšeničná verze bozy široce dostupné pouličními prodavači, většinou v letních měsících. Je nejznámější pod obchodním jménem „Šoro“ (Шоро), ale také se prodává jako Tan a další značky. Často se míchá s nápojem podobným kefíru, aby se získala verze poněkud světlejší a ostřejší chuti.
Varianta z Rumunska se nazývá bragă. Je sladší než v Turecku a Bulharsku, ale zase silnější a tmavší než vSeverní Makedonii.
VeSpojených státech americkýchbyla komerční výroba zahájena v lednu 2009 ve Skokie, ve státě Illinois.
V Albánii se boza vyrábí z kukuřičné a pšeničné mouky, cukru a vody. Má chuť od sladké po kyselou. To ji liší od jiných druhů: je lehčí a obvykle je konzumována jako osvěžující nápoj v létě.
Boza se vyrábí na Balkáně, a většině z turkických regionů, ale ne vždy se používáproso. Chuť se liší podle obilovin, které se používají. Při vědeckém studiu bozy provedené Tureckým vědeckým a technologickým institutem pro Vefa Bozacisi bylo zjištěno, že nápoj je velmi zdravý a výživný. Boza obsahuje vitamíny A, C a E a čtyři druhy vitamínu B.
Boza se zkazí, není-li uchovávána v chladu. Boza se proto dříve v Turecku neprodávala v letních měsících, namísto ní se prodávaly jiné nápoje, jako jsou hroznové šťávy nebo limonády. Nicméně nyní je už vzhledem k poptávce a dostupnosti chlazení k dispozici i v letním období. V Bulharsku, Albánii a Makedonii se boza vyrábí jako osvěžující nápoj po celý rok.
Mezi další nápoje z celého světa, které mají nízký obsah alkoholu a jsou produkty mléčného kvašení, patří:
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuBozana anglické Wikipedii.