Ska

Skajehudební žánr, který se vyvinul koncem padesátých let naJamajcea je považován za předchůdcerocksteadyareggaehudby. Má typický kolísavý rytmus, je však rychlejší než reggae a často se mísí spunkemčijazzem.
Ska vzniklo směsicí tradičního jamajskéhofolklórua amerických stylů, jako bylyrhythm and blues(RnB) ajazz. Tradiční jamajskou hudbou bylomento, což je směsice karibských, afrických a evropských hudebních vlivů. Používá se v něm směs evropských a afrických nástrojů (housle,bonga,banja). Nejpopulárnější bylo ve 40. letech. V 50. letech se prostřednictvím amerických radií, která se dala naladit i na Jamajce, dostalo na ostrov RnB, které se následně stalo velmi oblíbeným a vyhledávaným stylem. Postupem času jej začaly hrát i místní soubory. Když se americké RnB začalo měnit narock and roll(na Jamajčany až příliš agresivní), začaly místní soubory mnohem více experimentovat s jazzem a mentem a vzniklshuffle, což byla právě směs těchto dvou stylů. Shuffle byl předchůdcem ska a položil jeho základy. Většinu tehdejších hudebníků vychovalaAlpha boys´ school, která je vedla hlavně k tradičnímu jazzu. Po dokončení školy většina jejich žáků zakládá velkébig bandovéorchestrypo vzoru amerických jazzových hvězd.
Koncem padesátých let 20. století byly velké bigbandové americké orchestry nahrazeny menšími soubory s vícebebop/RnB zvukem. V té době i většina jamajských souborů značně mění svoji tvář. Většinamuzikantůje ovlivněna poslechem amerických rozhlasovýchšlágrůa tento fakt se zákonitě promítá v jejich následné tvorbě. Přesto Jamajčané skórují a přicházejí s něčím naprosto novým.
Zvyšující důraz je kladen naoffbeatovýrytmus menta, který přichází krátce a oddělovaně. Typickým rysem nově vzniklého hudebního stylu – ska – je zřetelněsynkopovanýrytmus drženýkytarouaklávesami.
Prvním, kdo využil tohoto rytmu, bylErnest Ranglinspolečně sCluett Johnson & The Blue Buster,
kteří pravděpodobně ska i pojmenovali. Cluett Johnson je znám svým pozdravemLove skaska voovie, ten samý při jiné příležitosti řekl: „Make the guitars go ska! ska! ska!“.
Rytmusska byl odvozen zeshuflleaboogie, které bylo v místníchdance hallsvelmi oblíbené. Kombinací populárních stylů jako jemento,burron rhythma stylů nových byly položeny základy první populární jamajské hudby. Do jisté míry se zde promítaly i vlivy z okolních karibských ostrovů, které s sebou přiváželi emigranti zKuby(Laurel Aitken),Trinidadu,Barbadosua jiných. Ska boom se dostavil zároveň se získáním nezávislosti a odjezdemAngličanův roce1962. Ska se na Jamajce stalo nesmírně populárním a hudební producenti je začali šířit do zbytku světa. Tyto kroky měly plnou podporu vlády a v roce1964bylo ska na Newyorském světovém veletrhu prezentováno jako „National music of Jamaica“ (jamajská národní hudba).
Texty měly několik podob od klasickýchpopovýchpopěvků přes náboženské až po politicky orientované texty a texty odrážející sociální aspekty života na Jamajce, často okořeněné místním nářečím –patois.
Mezi nejznámější interprety tohoto období patří napříkladByron Leeand the Dragonaires,Jimmy Cliff,Prince Buster(vlastním jménemCecil Campbell),The Wailers,Desmond Dekkernebo třebaThe Skatalites, kteří na samém počátku hrálijazz.
Rude boysbyli klasickým prototypem rebelů, bouřících se proti ekonomickým tlakům a sociálním nerovnostem na Jamajce. Většina z nich byla bezPrácea vzhledem k tomu, že často žili mimozákon, byli také nazývániScofflaws. Svým oblékáním (černésako, úzké kravaty,pork pie hat– klasicky klobouček) s oblibou napodobovalihollywoodskégangsterya texty této epochy odrážely jejich mnohdy nelehký život vghettu.
Avšak i způsob, kterým na ska tancovali, do jisté míry ovlivnil samotný vývoj tohoto hudebního stylu. Při tanci si osvojili mnohem hrozivější vystupování, než jaké bylo běžné v tradičním stylu. Rytmicky pohybovali rukama dopředu a zpět, a výsledkem byla mnohem ostřejší hudba. Basová linka byla více synkopovaná, stojící v protikladu lehkému a uvolněnému boogie stylu.
Příkladem písní věnovaných tematiceRude boysjsou:Lawless street(The Soul Brothers),Gunmen comin' to town(The Heptones),07 Shanty Town(Desmond Dekker) neboA message to you Rudi(Dandy Livingstone).
Odpověď na otázku po rozdílu mezi ska arocksteadynení jednoduchá, jelikož někdy rocksteady lehce koketuje se ska a jindy zase naopak s reggae. Časová linie prochází od ska přes rocksteady k reggae a rocksteady je tedy jakýmsi pomyslným středem mezi oběma styly.
Jedno logické vysvětleni, které se můžete dočíst v podobě oblíbené historky na mnohých internetových stránkách, je prosté:Horké počasí roku 1966, tvrdošíjný skabeata tempo lidí natolik unavovaly, že se zrodilo rocksteady.Rocksteady lze tedy chápat jako pomalejší ska bez náboženských textů. Jedním z reálnějších důvodu vzniku by mohl být vliv americkéhosoulu. Místní soubory se stejně jako kolem roku1960i v tomto případě nechaly inspirovat. V rocksteady se také mnohem méně využívalydechové nástroje– byly zatlačeny do pozadí anebo jen přizvukovaly – mnohem větší důraz byl kladen na zpěv a basovou linku, která někdy připomíná roots reggae.
Nejpozoruhodnějším hitem rocksteady éry byl bezesporu hitThe tide is highod kapelyThe Paragons, kterým se v osmdesátých letech nechala inspirovat – a následně proslavila – kapelaBlondie.
Koncem roku1968se náhle kouzlo rocksteady vytrácí a nahrazuje ho rychlejší styl, kterému se říkáreggae, v počátcích takéreggay. Pojmenování dostal podle rocksteady hitu kapelyToots and the Maytals—Do the reggay. Nejpravděpodobnějším důvodem vzniku reggae byla rivalita mezi místními producenty, kteří se snažili svrhnout nadvládu dvou nejsilnějších studií,Studio OneaTruassure Isle, vynalézáním nových hudebních postupů a inovací. Mezi hvězdy prvotního reggae (dnes zvaného early reggae) patřily kapelyThe Pioneers,Toots and the Maytals,Derrik Morgan,Desmond Dekker,Harry J all stars,GayladsčiMr. Symarip. Texty nebyly ještě tolik náboženské, i kdyžrastafariánstvíse v nich už občas vyskytovalo. Tématem byla spíše alkoholová zábava a občas nějaká sociální kritika. Hojně byla využívána klávesová sóla a nahrávány instrumentální verze. Prvotní reggae bylo oblíbené hlavně mezi britskýmiskinheady, proto je dnes označováno většinou jakoskinhead reggae. Začátkem 70. let se v reggae mnohem více angažují rastafariáni a africká tradice (napříkladnyabinghybubnování), reggae se začíná zpomalovat a vzniká stylroots reggae, který si většinou pod pojmem reggae každý vybaví.
I těm, kterým reggae neříká téměř nic, se při jeho vyslovení vybaví jménoBob Marley(1945–1980) a jeho hity jakoCould You Be Loved,I Shot the Sheriff,No Woman, No CryčiBuffalo Soldier. Tenor saxofonista Cedric Brooks z dnes již legendárního jamajskeho seskupeniThe Skatalitesna otázku, jaký vlastně Bob byl, odpověděl: „Bob? Bob was a cool man!“ – míněno tak, že Bob nechtěl zůstat uzavřený a tak opustil roots reggae a otevřel se světu.
Pro zapřisáhlé fanoušky reggae je mnohem podstatnější postavouPeter Tosh, který však slávy Boba Marleye zdaleka nedosáhl. Mezi další představitele reggae, širší veřejnosti téměř neznámé, patři například: Jimmy Cliff, Gregory Issacs,Toots and the Maytals,The Heptones, Lee Perry,Greyhound, Dennis Brown, John Holt, Cornell Campbell, David Curley,Dillinger,The Upsetters, Yellow Man, U-Roy, I-Roy, Prince Far I a další.
Do Velké Británie se ska dostalo společně s vlnou imigrantů a na samém počátku bylo nazýváno jakoblue beat. Prvním mezinárodním hitem byla píseňMy boy lollipop(Millie Small), nahraná v roce 1964 a vydaná naIsland Records. (VČeskuje známácoververzetéto písně v podáníYvonne Přenosilové.)
Mezi další úspěšné písně této éry patříGuns of Navarone(The Skatalites),Carry go bring come(Justin and The Dominues) čiRudy, a message to you(Dandy Livingstone). Na rozdíl od Jamajky se v Británii ska hrálo společně s nově vzniklým rocksteady až do roku1968, kdy ho nahradilo reggae. Počínaje rokem1969se v hitparádě začínají umísťovat hity jakoMonkey Man(Toots and the Maytals),Long shot kick de bucket(The Pioneers).
Koncem 70. let s velkou popularitou reggae vzniká také stále větší zájem o styly, které mu předcházely. Tento zájem vyvrcholil v roce1979v Británii díky kapelám, jako bylyThe Specials,The Madness,The Selecters,The Beat,Bad Manners,The BodysnatchersneboThe Hotknives. Tyto kapely začaly hrát předělávky původního jamajského ska, avšak byly ovlivněny doznívajícípunkovouérou, a proto byl 2Tone mnohem kombinovanější a rychlejší než jamajské ska z 60. let. Většina kapel předělávala staré jamajské hity a fanoušci věřili, že jsou opravdu jejich. Slavná píseň od The SpecialsA message to you Rudyje předělávkou stejnojmenného hitu od Dandyho Livingstona, píseňThe Madnessod stejnojmenné kapely je původně hit z 1. poloviny 60. let od Prince Bustera. The Selecters předělali zase jeden z největších hitů jamajského skaCarry go bring comeod kapelyJustin Hinds and Dominies.
2Tone hráli převážně angličtí hudebníci (většinou sídlící ve West Midlands), kteří vyrostli v 60. letech na jamajské hudbě a jamajských rytmech. Snažili se hrát podobným stylem, který kombinovali spolu se soudobým punkem a pop music. Nový hudební žánr je známý jako2 Tone, protože většina kapel vydávala svá první alba v legendárním nakladatelstvíTwo Tone Records, založené klávesistouThe SpecialsJerry Dammersem. Další nakladatelství 2Tone stylu bylaStiff RecordsaGo Feet Records.
Jerry Dammers vytvořil pro 2Tone i originální grafiku. Jedná se ošachovnici, která zůstala symbolem ska dodnes. Většina lidí si šachovnici spojuje s rovností černých a bílých lidí, ale původně ji měl Jerry Dammers na svémskútrua jednoduše se mu tento vzor líbil, a tak ho použil. Za asistence Horace Pantera vytvořil Walt Jabsco postavičku rude boye, který se stal logem reprezentující 2Tone žánr. Založil ho na podobizně Petera Toshe z 60. let a zahrnul do něj i černo-bílý šachovnicový vzor.
Počínaje rokem19812Tone éra pomalu upadá a i některé kapely přestávají hrát ska a přiklánějí se k jiným stylům, ale subkultury spojené s 2Tone stále přežívají a jsou věrny svým ideálům.
2Tone éra dala ska skutečně nový rozměr v podobě energické rychlé muziky, sociálních a politických textů zaměřujících se na školu, práci, zločinnost, rasismus, ale i na pití piva a užívání si legrace.
Třetí vlna započala koncem 80. let hlavně ve Spojených státech díky kapelám jakoToasters, skapunkovým průkopníkůmMighty Mighty Bostones. Charakteristická je pro ni naprostá uvolněnost. Začátkem 90. let některé kapely (jako už zmínění Mighty Mighty Bostones) stále více propojují ska s punkem. Hudba je mnohem agresivnější než v 2Tone éře a vznikáskapunk. Tato epocha se vyznačuje nevázaností, absolutní rozmanitostí a mixováním různorodých žánrů (skacorea kombinování ska s dancehallem). Zatímco v první vlně je středem ska Jamajka a ve druhé vlně Británie, třetí vlna již zasahuje celou planetu. Kapely vznikají po celé Evropě, Severní iJižní Americe, ale i Asii a Austrálii. Třetí vlna dává šanci jak novým souborům, tak i legendám. Na turné se opět vydávají legendární The Skatalites, Desmond Dekker, The Selecters, The Hotknives či Mr. Reviews aSkarface.
V České republice působí také množství kapel hrajících ska. Mezi nejznámější patříSto zvířatneboTleskač, ze slovenských kapel pakPolemic.