Fabergého vejce

Fabergého vejcejsou zlaté klenoty ve tvaruvelikonočníhovejce, které vytvořilruskýzlatník a klenotníkCarl Fabergéz rodiny původemhugenotskýchuprchlíků z Německa a jeho spolupracovníci (zlatníci aglyptici) v původně rodinné klenotnické dílně vPetrohraduv období let1885–1917.
Slovní spojení «Vejce Fabergé» se stalo především synonymem nádhery a symbolem bohatství klenotů ruského carského dvora a předrevolučního Ruska; kromě toho také obecně výrazem pro druh klenotů v podobě vajec s překvapením uvnitř.
Odhaduje se, že bylo vyrobeno kolem sedmdesáti těchto klenotů (zdokumentováno 71), z toho padesát dvě na zakázkucarské rodiny(tzv.carská velikonoční vejce), další pak pro Fabergého stálé nebo prominentní zákazníky. Nápady a výtvarné provedení kromě Fabergého obstarávali tři zlatničtí mistři, zde uvedení v chronologickém pořadí práce: 1.Erik August Kollin, 2.Michail Perchin, 3.Henrik Wigström. Do současnosti se dochovalo 43 exemplářů.
První vejce objednal roku 1885 carAlexandr III.jako dar pro svou ženu, carevnuMarii Fjodorovnuk 20. výročí jejich zasnoubení a až do konce svého života († 1894) své manželce každý rok u příležitosti Velikonoc věnoval další takový klenot. Jeho synMikuláš II.v otcem započaté tradici pokračoval s tím, že obdarovával jak svoumatku, tak svoumanželku. Každé další vejce bylo pro dárce i obdarovaného překvapením. Z obdobírusko-japonskéválky v letech 1904–1905 nejsou známy identifikovatelné exempláře. Poslední dvě vejce z roku 1917 se již v důsledku dramatických převratných událostíRuské revolucek carské rodině nedostala, protože byla dokončena až po její internaci a následnépopravě.
Sedm vajec si objednal majitel zlatých dolůAlexander KelchzMoskvy, který již po roce1905přišel o veškerý majetek. Po jednom vejci koupili mj. anglickávévodkyně z Marlborough, ruský knížeJusupov, bankéřRothschilda petrolejářský magnát švédského původuEmmanuel Nobel.
Brzy po roce1917byl větší počet Fabergého vajec z carských a jiných sbírek odvezen z Ruska. V roce1927bylo několik vajec z finančních důvodů naStalinůvpříkaz prodáno do ciziny a dostalo se do majetku soukromých osob. První sbírku vajec i jiných Fabergého klenotů po druhé světové válce shromáždil americký tiskový magnátMalcolm S. Forbes; sbírku po Forbesově smrti jeho dědicové nabídli do aukce a již v únoru2004ji koupil ruskýoligarchaViktor Vekselberg; v současnosti jsou nejatraktivnějšími exponáty Vekselbergem založenéhoMuzea FabergévPetrohradu. Další z těchto vajec byla v posledních letech vydražena za vysoké částky v různýchaukcích, zejména vlondýnskéaukční síniSotheby's.
Historikům umění jsou známi majitelé či známo místo uložení 43 vajec. K nim patří kromě objektů ve Vekselbergově majetku dále mj. deset vajec uložených v klenotniciMoskevského kremlu(Oružejnaja palata). Tři vejce jsou v uměleckých sbírkách britské královské rodiny (Royal Collection) v Londýně, kam se dostala jako daryAlexandře Dánské(v letech 1901–1910britská královna), sestřeMarie Fjodorovny, matky caraMikuláše II.
Fabergého vejce jsou (až na výjimku – „Vojenské ocelové vejce“) zhotovena zásadně ze zlata, drahých kamenů nejvyšší gemologické kvality a jiných drahocenných materiálů (slonovina,perleť) s využitím technik pestrobarevného opakního či translucidního emailu a gravírování. Každé z vajec je otevírací a každé skrývá jiné překvapení. Některá jsou pojízdná na kolečkách, jiná se dají rozebrat, jedno v sobě ukrývá lokomotivu, několik jich má vyklápěcí stojánky na portrétní miniatury členů rodiny cara Mikuláše II. Některá vejce v sobě skrývají důmyslný mechanismus pro pohyb, figurku nebo stavbu. Pro svou vysokouuměleckou hodnotu, špičkovoukvalituvýroby, důmyslné technické řešení a vysokou cenu použitých materiálů patří tato šperková vejce k nejvzácnějším klenotům na světě a dodnes jsou celosvětově uznávána jako symbol klenotnického umění doby historismu a synonymum luxusu.
Brzy po ukončení původní výroby, již ve 20. letech 20. století se začaly šířit padělky vajec i jejich miniaturní napodobeniny. Nepřehlednosti situace nahrávali Fabergého synové, kteří se pokoušeli uspokojit trh. Druhá velká vlna padělatelství i s perfektnímipuncynastala počátkem 21. století s nástupem 3D skenování do klenotnictví.