Což takhle dát si špenát

Což takhle dát si špenátječeskoslovenskáfilmová komediesJiřím SovákemaVladimírem Menšíkemv hlavní roli z roku1977.Tuto veselohru režíroval podlescénářesvého osvědčeného spolupracovníkaMiloše MacourkarežisérVáclav Vorlíček. Titulní píseň s textemF. R. ČechazpíváJiří Schelinger. Svým námětem patří snímek mezifantastické filmy.HerečkaIva Janžurovási zahrála ve filmudvojroli, manželku Františka Lišky Libuši i jeho dceru Marcelku. Tvůrci chtěli film realizovat ještě před filmem Jak utopit doktora Mráčka (1974), ale z Barrandova dostali vzkaz "nejdříve vážné věci a pak si dělejte ty vaše ptákoviny".
Dva čeští zlodějíčci Liška (Jiří Sovák) a Zemánek (Vladimír Menšík) jsou v podniku usvědčeni zkrádežímateriálu. Po výkonutrestua propuštění na ně už před bránouvěznicečeká s nabídkou kšeftů Netušil (Juraj Herz) s docentem Mlejnkem (Čestmír Řanda). Mlejnek je asistentem profesora Neubauera - vědce, který vyvíjí regenerační přístroj R191 pro zvýšenídojivostikrav. Mlejnek zároveň za zády profesora vynáší technologickéknow-howNetušilovi, který paralelně konstruuje tentýž přístroj ve svém kosmetickém salonu v hotelu Imperial, ten ale hodlá využít k omlazování dam a vydělat na tom mnoho peněz.
Při krádeži substancí v laboratoři jsou Liška se Zemánkem nedopatřením ozářeni a poté pozřoušpenát. Špenát ale způsobuje mnohem větší omládnutí a oba pánové se následujícího dne probudí jako malí kluci. DoPrahypřijíždí i největší chovatelka dobytka vLatinské Americedoňa Isabela, která má zájem o přístroj. Při té příležitosti plánujesvatbus Juanem, které chce zabránitšvagrCarlos. Doňa Isabela je také ozářena, Netušilovou kopií přístroje. Protože také sní porci špenátu, i ona omládne a dokonce ještě více, stane se z ní batole.
Liška se Zemánkem se chtějí vrátit do původní podoby, ale Mlejnek chce za zpětný zákrokpeníze, které hoši nemají (investovali dříve do koupinákladního automobilu). Carlos zařídil záměnu doni Isabely za malou Marcelku, Liškovu dceru, aby se dostal k penězům švagrové. Události nakonec vygradují vhoteluImperial, kde se protnou cesty všech zúčastněných.Policistédopadnou Carlose. Také Lišku se Zemánkem, ale těm se podaří uprchnout a ukrýt se. Oba zlodějíčci se do rána znatelně zmenší a ukryjí se vkremroli, kterou ironiíosuduukradl hotelový vrátný. Nakonec skončí snědeni mlsnýmbernardýnem.
Dne 27. května 1976 byl ředitelemFilmového studia Barrandovschválen scénář s tím, že menší nedostatky budou řešeny průběžně při realizaci, filmový plán byl pak schválen 2. června. Celkový rozpočet filmu byl ve výši 4 820 000 Kč, natáčení pak začalo dne 24. června.
Některé scény nebylo možno pro svou náročnost točit v reálných prostorách, ať to byl hotelový vchod (scény s polámanými dveřmi), šlehačková bitva nebo laboratorní místnost. Stavba dekorací tvořila značnou část rozpočtu, protože scenáristou bylMiloš Macoureka, jak se píše v dodatku k výrobní zprávě filmu,"počet prostředí jeho scénářů je značný a charakter ex[k]luzivní - píše ve většině případech výpravné filmy."O tom, že se do natáčení "zapojovali" opravdu všichni svědčí skutečnost, že byla využita i kancelář řediteleFSBM. Fábery.
Práce na dekoracích, které začaly 19. července, trvaly 71 dnů (místo plánovaných 48) a během nich byly postaveny dekorace, z nichž část pak byla ještě přestavěna pro účely jiných scén filmu. Vše bylo děláno za nepříznivých podmínek, z čehož jmenujme hlavně vypínání el. proudu, kvůli kterému musely být nastaveny přesčasové hodiny (1 - 3 dny) a hercům, čekajícím na dekoraci, bylo nutno tyto hodiny proplatit. Za všechny jmenujmeJiřího Líra,Jana PřeučilaneboVáclava Štekla.
Filmový štáb nebyl také spokojen s pracíFilmových laboratoří. Během 13 natáčecích dní (stav ke dni 25.10.1976) byl umožněn natočený materiál zkontrolovat pouze u tří dní. Vzhledem k tomu, že použité dekorace byly po natáčení ihned vráceny, vznikalo nebezpečí, že se scény nebudou mít kde přetočit, nebo jejich opětovné stavění způsobí překročení plánu natáčení a samozřejmě i financí. Těmto komplikujícím okolnostem z důvodu nedostatku pracovníků dekorace předcházelo i úplné přerušení natáčení filmu ve dnech 26.7. - 29.8. 1976.
ProVladimíra Menšíkabylo naplánováno celkem 19 natáčecích dní (z toho pouze 1 den v exteriéru). Společně sJiřím Sovákem(také 19 dnů) byly, z pochopitelných důvodů, na place nejdéle.Vladimíru Menšíkovi, podobně jako dalším třem představitelům hlavních rolí (J. Sovákovi,I. JanžurovéaS. Zázvorkové), byly 4. května 1976 rozeslány literární scénáře, přičemž ve stejné době pracovalV. Vorlíčekještě na scénáři technickém. Návrh na obsazení hlavních rolí obdržel ústřední dramaturgFSBVáclav Tomano necelé tři týdny později.
Dne 1. června se zúčastniliV. MenšíkaJ. Sovákmaskérských zkoušek, dva týdny nato se dostavili na zkoušky kostýmní. Po postsynchronních zkouškách mohlo být přikročeno k natáčení. Na první klapce, 28. června, seMenšíksešel seSovákem, kdy společně hráli ve scéně z vězeňského skladu, poslední klapku měl po pěti měsících (25.11.1976) opět sJiřím Sovákemve scéně z bytu Liškových.