An-chuej

An-chuej(výslovnost,čínskypchin-jinemĀnhuī,znaky安徽) je vnitrozemskáprovincieČínské lidové republiky. Nachází se vevýchodní Číně,voblasti povodířeky Chuajadolního tokuJang-c’-ťiang, asousedí sprovinciemiŤiang-su,Če-ťiang,Ťiang-si,Chu-pej,Che-nanaŠan-tung.Při celkové rozloze 140139 km² se An-chuej řadí mezi nejmenší čínské provincie,resp. jedná se o22. největší administrativní celek provinční úrovně.Vroce 2020 populace An-chueje přesáhla 61 milionů, a je tak8. nejlidnatější,a6. nejhustěji zalidněnou provincii.Hlavním a zároveň největším městem provincie jeChe-fej.
Provincie An-chuej byla ustavena roku1667za vlády císařeKchang-si, nicméně její území skýtá bohatou historii sahající tisíciletí do minulosti, jejíž vývoj silně ovlivnila lokace na pomezíčínského severu a jihu. Celá provincie sestává ze tří geografických regionů –Chuaj-pej,Ťiang-chuajaŤiang-nan– jež jsou definovány nejvýznamnějšími anchuejskými vodními toky, řekami Chuaj-che a Jang-c’-ťiang. Zatímco severní polovina provincie je převážně rovinatá, jih An-chueje je hornatou oblastí, v níž se mimo jiné nacházíŽluté horya starověké vesniceSi-tiaChung-cchun, oblasti na seznamusvětového dědictví,Ťiou-chua-šan, jedna zečtyř posvátných buddhistických hor, či vrcholyTchien-ču-šanaTchien-tchang-čajvpohoří Ta-pie.
Provincie svůj název získala zesplynutíjmen dvou měst – „An“ (安) podleAn-čchingu(čínskypchin-jinemĀnqìng,znakyzjednodušené安庆, tradiční安慶) a „Chuej“ (徽) podleChuej-čou(čínskypchin-jinemHuìzhōu,znaky惠州), nynějšího městaChuang-šan.
Jednoznaková zkratka pro An-chuej, užívaná například na poznávacích značkách vozidel, je皖(čínskyv českém přepisuwan,pchin-jinemwǎn). Odvozená je podle jména starověkéhostátu Wan, který na území dnešní An-chueje existoval zadynastie Čou, vobdobí Jar a podzimůaobdobí válčících států.Oficiální zkratka An-chuje vlatinském písmuje AH.
Ačkoliv byla moderní provincie An-chuej ustavena až v 17. století, její území skýtá bohatou historii sahající tisíciletí do minulosti.Na východě An-chueje v okreseFan-čchangse nacházíjeskyně Žen-c’, nejstarší paleolitické naleziště se stopami lidské činnosti vČíně.Tamější nalezené fosilie, kamenné nástroje a zvířecí kosti naznačující přítomnostčlověka vzpřímenéhojiž před 2,25 miliony lety.
Vmladší době kamennéna severu An-chueje, zejména v povodí řekyChuaj, vzkvétaly mnohé neolitické kultury, včetněŠ’-šan-c’,Ta-wen-kchouakultury Lung-šan, přičemž se jedná se o jednu z důležitých kolébek čínské civilizace.Úpadek kultury Lung-šan ve 21. století př. n. l. a související klimatické podmínky jsou zřejmě historickým zdrojem mýtu o králiJü Velikém, legendárním zakladatelidynastie Sia, který údajně „zkrotil potopu“.Oblasti na jihu dnešní An-chueje, podél dolního tokuJang-c’-ťiang, byly přechodným územím mezi vlivy čínského severu a jihu. Naleziště tamějšíkultury Ling-ťia-tchan, přechodné kultury mezi dřívějšíkulturou Chung-šana pozdějšíkulturou Liang-ču, je ranou ukázkou teokratickýchměstských státůvznikajících v regionu.
Oblast povodíChuaj-che, zejména na jih od řeky, byla obývána domorodými národyChuaj-ia nebyla pod přímou nadvládoudynastie Čou.Jihovýchodní oblasti nynější An-chueje, jižně od Jang-c’-ťiang, byly součástípajjüeskéhostátu Jüe.Vobdobí válčících státůse An-chuej nakrátko (278 př. n. l.) stala posledním útočištěm státuČchupoté, co se vojska státuČchinzmocnila jejich hlavního území v dnešní provinciiChu-pej.
Posjednocení Čínydynastií Čchinroku221 př. n. l.a následném rozdělní říše na 36komandérií,území současné An-chueje připadalo mezi čtyři z nich: oblasti na sever odChuaj-cheke komandériímTangaS’-šuej, oblast mezi řekami Chuaj a Jang-c’ tvořilokomandérii Ťiou-ťiang, a území na jih od Jang-c’-ťiang patřilo kekomandérii Čang.V roce209 př. n. l.vevsi Ta-ce, dnes uSu-čouna severu An-chueje, vypukloČchen ŠengovoaWu Kuangovopovstání, první vzpoura protičchinské říši.Po jejím rozpadu, v nastalém obdobíosmnácti království, oblasti centrální a jižní An-chueje náležely kekrálovství Ťiou-ťiang, zatímco severní An-chuej byla součástíkrálovství Západní Čchu. Bouřlivéinterregnum, známé jakočchu-chanská válka, vyvrcholilo roku203 př. n. l.vbitvě u Kaj-sia, dnes v okreseKu-čenna severu An-chueje, v nížLiou Pangzdynastie ChanporazilSiang Jüho, vládce Západní Čchu, a ustavil sjednocenouříši Chan.
V chanské říši bylo území An-chueje nejprve součástí pěti z deseti království, resp. knížectví, ustavených roku 206 př. n. l. ve východní části císařství;jmenovitěknížectví Chuaj-nan,Lu-ťiang,Cheng-šan,Lu-an,Wu,Chuaj-jangaLiang.Tato knížectví byla postupně omezována a jejich území byla přímo spravována jednotlivými menšími komandériemi.V roce138 př. n. l., za vlády císařeWu-tiho, byla do regionu mezi Jang-c’-ťiang a Chuaj-che, konkrétně do komandérie Lu-ťiang, přesídlena část obyvatelstvakrálovství Tung-ou.V období Východní Chan komandérie na území dnešní provincie An-chuej náležely ke kontrolním oblastemJang-čou,Sü-čouaJü-čou.
Na sklonku chanského období uzurpátorJüan Šuobsadil Šou-čchun a v oblasti si vybudoval mocenskou základnu. Zemřel roku199, nedlouho po své proklamaci císařem, načež jeho državu převzal vojevůdceCchao Cchao, zakladatelříše Wej. Roku 214 Cchao Cchaoův generálČang Liaove slavnébitvě u brodu Siao-jaoubránilChe-fejpřed silamiSun Čchüana.V následnémobdobí tří říšíbylo území An-chueje rozděleno mezi severnější wejskou říši a jižnější říšiVýchodní Wu.Poté, co byla na místě říše Wej ustavenaříše Ťin, a následně roku 280 dobyla říši Východní Wu, byla oblast An-chueje součástí znovusjednoceného císařství. Po oslabení moci říše Ťin běhemnepokojů osmi knížata následného vpádu tzv.pěti barbarských kmenůdo severní Číny na počátku 4. století, se oblast severní An-chueje běhemobdobí šestnácti státůocitla pod střídající se nadvládouSeverní Chan,Pozdní Čao,Rané Jen,Rané Čchin,Pozdní Čchin,Pozdní Jena dalších.Jižní části An-chueje zůstaly součástí říše Ťin, resp.Východní Ťin.
Roku383se říši Východní Ťin podařilo vbitvě u řeky Fejodrazit invazi Rané Čchin, jednoho ze šestnácti severních států, usilujících o sjednocení Číny.Během následnéhoobdobí jižních a severních dynastiíbylŤiang-nanpostupně součástí jižních státůSung,Jižní Čchi,LiangaČchen, regionŤiang-chuajse stal častým bojištěm v severojižních válkách, přičemž jednotlivé jižní státy se opakovaně snažily o získání a udržení kontroly nadChuaj-pejí.
Po znovusjednocení Čínyříší Suejroku 581 území současné An-chueje náleželo ke komandériím Lu-ťiang, Čchiao-ťün, Žu-jin, Chuaj-nan, Čung-li, Ke-jang, Tchung-an, Süan-čcheng, Sin-an a Li-jang.Za vlády císařeWen-tihoregion zaznamenal ekonomický rozvoj, nicméně během přechodu od říše Suej k říši Tchang byl sužován krvavými konflikty. Hospodářské prosperitě se oblast ale těšila i v následnéříši Tchang.V tchangské říší území An-chueje náleželo ke třem z desetiinspekčních obvodůtao, jmenovitěChe-nan,Chuaj-nanaŤiang-nan-tung.Celková situace se změnila spovstáním An Lu-šanav polovině8. století, které vyvolalo rozsáhlou devastaci; oblast severně od řeky Chuaj, na severu dnešní An-chueje, byla jednou z nejhůře zasažených v celé zemi. Ke konci tchangské říše, v poslední třetině9. století, byl celý region dále také negativně poznamenánpovstáním Chuang Čchaoa.
Se zánikem tchangské říše na počátku10. stoletínastalo politicky nestabilní obdobípěti dynastií a deseti říší. Zatímco regionyŤiang-nanaŤiang-chuajbyly ovládány jihočínskými státyWua potéJižní Tchang, územíChuaj-pejepostupně náleželo státůmPozdní Liang,Pozdní Tchang,Pozdní Ťin,Pozdní ChanaPozdní Čou.Období skončilo s ustavenímříše Sung, jíž se území dnešní An-chueje stalo součástí, ačkoliv bylo rozděleno mezi několik různých správních celků, tzv.fiskálních oblastílu. Za vlády císařeChuej-cunga, v prvním roce éry Čeng-che (tj, roku 1111), se konkrétně jednalo o fiskální oblastiŤiang-nan-tung,Ťing-si-pej,Ťing-tung-si,Chuaj-nan-siaChuaj-nan-tung.Během12. stoletíse sever An-chueje proměnil v pohraničí mezi ustupující říšíJižní Sunga rozmáhající se džürčenskouříší Ťinna severu. Roku1161bylo v říčníbitvě u Cchaj-š’u dnešníhoMa-an-šanuporaženoWan-jen Liangovoinvazní vojsko, což ukončilo ťinské ambice na dobytí celé Číny a znovusjednocení císařství.
Po invazi mongolských vojsk do Číny a dobytí jak říše Ťin, tak říše Jižní Sung, se celé území An-chueje stalo součástíříše Jüan.V rámci nově zřízeného provinčního systému území moderní provincie An-chuej náleželo k provinciím Chuaj-nan, resp.Ťiang-če, aChe-nan-ťiang-pej.S pádem říše Jüan běhempovstání rudých turbanůa následným založenímříše Mingroku 1368 bylo území správně reorganizováno. Od vlády císařeChung-wubylo území současné An-chueje a sousedníhoŤiang-susoučástí jedné z centrálně řízených oblastíč’-li. Během tohoto období bylo v regionu An-chueje ustaveno sedm prefektur; čtyři z nich jižně od Jang-c’-ťiang:Chuej-čou,Ning-kuo,Tchaj-pchingaČch’-čou, dvě severně od řeky:An-čchingaLu-čou, a dále na sever prefekturaFeng-jang. Poté, co roku 1420 císařJung-leurčilPekinghlavním městem, bylo území An-chueje v rámci okolního regionu formálně ustaveno jižním přímo řízeným územímNan-č’-li.
Na počátku 17. století se v regionu projevila klimatická anomálie známá jakomalá doba ledová. Pokles teplot a extrémní počasí vyúsťující v nespočet neúrodných let, společně s nevolí či neschopností mingských císařů situaci řešit, vyvolalo množství rolnických povstání; roku1632jedno takové vypuklo i v oblasti dnešní An-chueje.Kolaps mingské říše byl následován invazíMandžuůa založenímříše Čching. Poté, co čchingská vojska roku1645dobylaNanking, byla na místě provincie Nan-č’-li ustavena provincieŤiang-nan. Roku 1667 byl Ťiang-nan rozdělen ve dví, naŤiang-sua An-chuej.Od roku 1760 až do konce císařství v roce 1911, a následně také během prvních let republikánské éry, konkrétně do roku 1914, bylo město An-čching ustaveno hlavním městem provincie.
Povstání tchaj-pchingů, které region zachvátilo na začátku druhé poloviny19. století, následné dobytíNankingua ustaveníNebeské říše velkého míru, jíž byla velká část An-chueje součástí, dovedlo provincii na pokraj ekonomického kolapsu. V 60. letech 19. století byla zejména jižní An-chuej postižena probíhajícími boji, v jejichž důsledku provincii opustilo značné množství uprchlíků. Demografický dopad povstání Tchaj-pchingů na An-chuej je srovnatelný s počtem úmrtí zapříčiněných pozdějším Velkým skokem vpřed.
PoSinchajské revolucia zániku císařství v roce 1911 se An-chuej stala součástí nově ustavenéČínské republiky. Během tzv.éry militaristůbyla An-chuej střídavě pod kontrolou soupeřících frakcí a vojenských klik.Anchuejská klikanesla název provincie neboť právě z An-chueje pocházelo několik jejich vůdčích členů, včetněTuan Čchi-žueje,Tuan Č’-kueje,Ťin Jün-pchenga, a dalších.
V době tzv.Nankingské dekády, tedy v letech 1929–1938, byl provinčním hlavním městem opětAn-čching.Běhemdruhé čínsko-japonské války, resp. druhé světové války, byla An-chuej okupována japonskými silami. V roce 1938 se japonská loutkováReformovaná vláda Čínské republikyrozhodla přemístit hlavní město doWu-chu, blížeNankingu, fakticky však provinční administrativa sídlila ve městěPeng-puna severu provincie. Po reorganizaci Japonskem okupovaných území a ustaveníReorganizované národní vládypod vedenímWang Ťing-wejev roce 1940 byl opět zvažován přesun hlavního města An-chueje do An-čchingu, nicméně ve skutečnosti až do konce války provinční hlavní město zůstalo v Peng-pu.Po skončení druhé světové války bylo v roce1946hlavní město provincie přeneseno zAn-čchingudoChe-feje. S dobytím provincie komunistickými silami v závěručínské občanské válkya následným založenímČínské lidové republikybyla provincie v roce1949rozdělena naWan-pejaWan-nan, tedy „Severní An-chuej“ a „Jižní An-chuej,“ nicméně roku1952byly oba tyto administrativní celky opětovně sjednoceny.
V letech 1958–1962 v důsledku maoistické kampaněVelký skok vpředv provincii An-chuej zemřelo 6,3 milionů obyvatel. An-chuej byla nejpostiženější provincií v celé Číně. Zemědělský sektor provincie, která byla doposud známá jako „železná miska rýže,“ byl během Velkého skoku vpřed prakticky zničen.
Provincie An-chuej se nachází ve vnitrozemívýchodní Číny, podlezeměpisných souřadnicmezi 29°41′ a 34°38′ východní délky a 114°54′ a 119°37′ severní šířky.Rozléhá se v oblastech dolního a středního tokuJang-c’-ťiangaChuaj-che,a lze ji charakterizovat jeho ležící na pomezíčínského severu a jihu.An-chuej sousedí se šesti provinciemi. Na východě hraničí s provinciíŤiang-su, na jihovýchodě s provinciíČe-ťiang, na jihu s provinciíŤiang-si, na západě s provinciemiChu-pejaChe-nan, a na severu sdílí krátkou hranici s provinciíŠan-tung.
Celková rozloha provincie An-chuej je 140 139,85 km²,z toho je souš přibližně 139,4 tisíc km².Provincie An-chuej představuje 1,45 % rozlohyČínské lidové republiky,a je tak22. největším celkem administrativní úrovně.Ze severu na jih provincie měří přibližně 570 km, z východu na západ přibližně 450 km.
An-chuej je topograficky rozmanitá provincie,kterou lze rozdělit na pět geomorfologických regionů: 1) rovinu řeky Chuaj, 2) pahorkatiny na ťiangchuajské plošině, 3) západoanchuejské pahorkatiny a hornatiny, 4) rovinu podél Dlouhé řeky, a 5) jihoanchuejské pahorkatiny a hornatiny.Z hlediska celkové rozlohy provincie rovina řeky Chuaj zaujímá 30,48 %, pahorkatiny na ťiangchuajské plošině 17,56 %, západoanchuejské pahorkatiny 9,99 %, rovina podél Dlouhé řeky 24,91 % a oblast jihoanchuejských pahorkatin a hornatin představuje 16,70 % rozlohy provincie.
Sever provincie náleží kVelké čínské nížině, oblast na pomezí centrální a severní An-chueje je součástí roviny v povodí Chuaj-che. Zatímco obě tyto oblasti jsou velmi ploché a rovinaté, v jižnějších částech provincie terén vykazuje vyšší míru výškové členitosti.Jih An-chueje zasahuje do oblasti severního okrajeJihočínské hornatiny, konkrétně do východní větve systémuŤiangnanské hornatiny.
Na jihozápadě An-chueje, u hranice sChe-nanemaChu-pejí, severně odDlouhé řeky, se táhnepohoří Ta-pie.Jeho nejvyšší horou jeTchien-ču-šan,dosahující výšky 1760m n. m.Jedná se o pohoří východozápadního směru,tvořící jak předěl mezi Velkou čínskou nížinou a Jihočínskými hornatinami,takrozvodípovodí řekyChuaj-chena severu provincie apovodí Jang-c’-ťiangna jihu.
Na jihu provincie, jižně od Dlouhé řeky, se nachází tři velká pohoří či horské systémy:Chuang-šanneboliŽluté hory,Ťiou-chua-šan, a systém pohoříTchien-mu–Paj-ťi. Mezi těmito třemi pohořími se rozléhají údolí řekSin-an-ťiang,Šuej-jang-ťiangaČching-i-ťiang; region tak má zvlněný reliéf, který postupně klesá od středů horských pásem k říčním údolím.Nejvyšším bodem provincie An-chuej jeLien-chua-feng, neboliLotosový vrch, nacházející se ve Žlutých horách, dosahující výšky 1873m n. m.
Žluté horyjsou komplexní horský systém o délce cca 250 km, táhnoucí se od hranice provincieŤiang-si(resp. od oblasti východně odjezera Pcho-jang), z jihozápadu na severovýchod, až na východ městské prefekturySüan-čcheng.Ťiou-chua-šan, neboli pohoří Ťiou-chua, se táhne rovnoběžně podél jižního břehu Jang-c’-ťiang, severně od Žlutých hor,přičemž se jedná o větev tohoto pohoří.Ťiou-chua-šan je také jedna ze čtyřposvátných buddhistických hor.
An-chuej se nachází v přechodné zóně mezimírnýmasubtropickým klimatickým pásem.Území na sever od řeky Chuaj máteplé mírné polovlhké podnebíovlivněné monzuny (dleKöppenovy klasifikacetypCfa), na jih od řeky Chuaj převládávlhké subtropické podnebíovlivněné monzuny (typCwa). Hlavními charakteristikami anchuejského podnebí jsou výrazné monzuny, čtyři rozlišitelná roční období, proměnlivá a teplá jara, koncentrované letní deště, příjemné podzimy a chladné zimy.Průměrná roční teplota se pohybuje v rozmezí 14–17 °C, průměrná teplota v lednu mezi -1–2°C na severu provincie, a 0–3°C na jihu. V červenci teplotní průměry přesahují 28–29°C.Průměrný roční úhrnsrážekse pohybuje v rozmezí 773–1670 mm; vyšší míra srážek je zejména v hornatých oblastech na jihu provincie, rovinatý sever je zpravidla sušší.
V provincii An-chuej se nachází více než 2 000 řek. Kroměřeky Sin-anna jihu provincie, která náleží do povodířeky Čchien-tchang, jsou všechny řeky v An-chueji součástípovodídvou hlavních toků:Jang-c’-ťiangaChuej-che. Jang-c’-ťiang, neboliDlouhá řeka, do An-chueje přitéká z okresuChu-kchouv provinciiŤiang-si, dále teče od jihozápadu An-chueje směrem na severovýchod, až do okresuChe, za nímž vstupuje do provincieŤiang-su. Rozlohapovodí Dlouhé řekyv An-chueji číní 66 tisíc km². Délka řeky, konkrétně úseku dolního toku, který An-chuejí protéká, má 416 km. Tok Chuaj-che na severu provincie činí zhruba 430 km, tok řeky Sin-an v An-chueji měří 242 km.
V An-chuej se také nachází více než 580 jezer, s celkovou plochou 1 750 km². Mezi nimi je 12 velkých a 37 středně velkých jezer. Tato jezera se převážně nacházejí podél Dlouhé řeky a Chuaj-che a jejich celková rozloha činí 1 250 km². V povodí řeky Chuaj se nachází jezeraBa-li-che,Čcheng-si,Čcheng-tung,Ťiao-kang,Wa-pu,Kao-tchang,Chua-jüan,Nü-šan,Čchi-li,I-chu, aJang-chu. Na jihu provincie, v povodí řeky Jang-c’-ťiang se nachází jezeraČchao,Nan-i,Lung-kan,Chuang,Ta-kuan,Pcho,Wu-čchang,Cchaj-c’,Paj-ting,Čchen-jao,Šeng-ťin,Chuang-pchiaŠ’-ťiou. Jezero Čchao, neboliČchao-chu, nacházející se jihovýchodněChe-feje, je se svou rozlohou 770 km² největším jezerem v provincii An-chuej a 5. největším sladkovodním jezerem v Číně.Dále na jihu provincie se mezi Žlutými horami a pohořím Ťiou-ťiang nachází jezeroTchaj-pching.
Do roku 2011 se provincie An-chuej členila na 17městských prefektur, po rozděleníČchao-chu(巢湖市) mezi tři sousední městské prefektury, oficiálně oznámeném 22. srpna 2011, jich zůstalo šestnáct.
PodleSedmého sčítání lidu Čínské lidové republikyv roce 2020 v An-chueji žilo 61 027 171 obyvatel, což představuje 4,32 % celkové populaceČínské lidové republiky.
Do roku 1949 byla An-chuej považována za jednu z ekonomicky nejzaostalejších provinciívýchodní Číny. Většina obyvatelstva žila na venkově a kvůli nevhodnému využívání vodních zdrojů bylo zemědělství na nízké úrovni. Těžba nerostných zdrojů byla málo rozvinutá.
Průmyslově nejrozvinutější jsou kromě hlavního městaChe-fejtakéWu-chua zejménaMa-an-šans velkými ocelárnami.Černé uhlíse těží u městaChuaj-nanaměděnérudy uTung-lingu. Ve Žlutých horách je významnou složkou hospodářství i turistický ruch. Velkou atrakcí jsou například starobylé vesniceSi-tiaChung-cchun, zapsané od roku2000naseznam světového dědictvíUNESCO.
V roce 2020 dosáhlhrubý domácí produktprovincie 3,868 bilionůjüanů(594 miliardUSD,13,4 bilionůCZK). Oproti roku 2019 vzrostl o 3,9 %. Na tvorběHDPAn-chueje se v roce 2020 podlesektorového hlediskapodílelprimární sektor8,2 %,sekundární sektor40,5 % aterciární sektor51,3 %.An-chuej je součástí ekonomické oblasti delty řeky Jang-'c, nicméně ekonomika provincie zaostává v porovnání se sousednímČe-ťiangem,Ťiang-suaŠanghají.
Hlavními plodinami v An-chueji jerýže, pěstovaná v povodíJang-c'-ťiang, apšenice, pěstována v relativně sušších oblastech severně od řekyChuaj. Na většině polí se sklízí dvakrát ročně. An-chuej je také jedním z nejvýznamnějších producentůsójiv Číně; sója je pěstována zejména na severu provincie, střídavě s pšenicí a ječmenem. Hlavními průmyslovými plodinami jsouřepka olejka,bavlna,čaj,přadné rostlinyatabák. Pěstuje se takékonopí,jutaaramie.
An-chuej je již od 7. století také známá produkcí čaje, který se vyvážel do zbytku Číny i dále do zahraničí. Na konci 19. století a počátku 20. století došlo k útlumu produkce, později k opětovnému oživení. Ceněný byl zejména černý čajKeemun(祁门红茶). Čaj je v An-chueji pěstován zejména na svazích pohoříTa-piea v horáchPaj-ťi, na hranicích An-chueje aČe-ťiangu.
V letech 1937–1949, běhemdruhé čínsko-japonské válkya následné druhé fázečínské občanské války, bylo v regionu vykáceno mnohomorušovníků, aby byly partyzánské síly zbaveny možného krytí. Od té doby došlo k obnově morušovníků a pro potřebyhedvábnictvíje chovánbourec morušovýimartináč čínský.
Hlavním zdrojem masa v An-chueji jsouprasata, ve stále vyšší míře se na severu provincie také chovajíovce. Mnohá jezera a řeky jsou bohatá na ryby, zejménakapryacejnky.Jang-'c-ťiangje využívána proakvakulturníchov ryb.
První dálnice byla v An-chueji otevřena v roce 1991.K roku 2016 An-chuejí procházelo 35 dálnic a 8 národních dálnic. Celková délka silniční a dálniční sítě v provincii činila 198 000 km, z toho 4 543 km tvořily dálnice a 2 623 km tvořily silnice první třídy.K roku 2021 délka dálnic v provincii již přesáhovala 5 000 km, s plánovaným cílem 6 800 km v roce 2025. Celková délka dálniční sítě v An-chueji by měla v roce 2035 dosahovat 10 165 km, a tvořit síť „pěti vertikálních a deseti horizontálních“ dálnic.
V An-chueji je v provozu 6 civilních letišť (z nichž 2 jsou mezinárodní),přičemž další 3 letiště jsou ve výstavbě. Největším letištěm v An-chueji jemezinárodní letiště Che-fej Sin-čchiao, obsluhující oblast provinčního hlavního města. Letiště bylo otevřeno v květnu 2013, přičemž nahradilo staršíletiště Che-fej Luo-kang.Druhým letištěm zajišťující mezinárodní spojení jemezinárodní letiště Chuang-šan Tchun-si, a je zároveň druhé největší letiště v provincii.Dále jsou v provozuLetiště Fu-jang Si-kuan,Letiště An-čching Tchien-ču-šan,Letiště Čch'-čou Ťiou-chua-šana od roku 2021 takéLetiště Wu-chu Süan-čou, které nahradilo staršíLetiště Wu-chu Wan-li, nadále sloužící výhradně jako základnaLetectva Čínské lidové osvobozenecké armády.
Ve výstavbě jsouLetiště Su-čou Ta-tien,Letiště Peng-pu Tcheng-chuaLetiště Po-čou.
Provinční hlavní městoChe-fejslouží jako významný železniční uzel a tudíž celou provincií prochází množství vysokorychlostních železničních tratí.Vysokorychlostní trať Šanghaj – Wu-chan – Čcheng-tuprovincii protíná ve východozápadním směru, konkrétně její dvě sekce:vysokorychlostní trať Che-fej – Nankingavysokorychlostní trať Che-fej – Wu-chan. Spojení se sousední provinciíŤiang-sina jihu a dále s pobřežní provinciíFu-ťienzajišťujevysokorychlostní trať Che-fej – Fu-čou, součást budovanéhovysokorychlostního železničního koridoru Peking – Tchaj-pej. V opačném, severním směru je součástí tohoto koridoruvysokorychlostní trať Che-fej – Peng-pu.
Vysokorychlostní trať Šang-čchiou – Chang-čouspojuje An-chuej s provinciíChe-nanna severozápadu, v An-chueji prochází městyPo-čou,Fu-jang,Chuaj-nan,Che-fej,Ma-an-šan,Wu-chu,Süan-čchenga dále pokračuje na jihovýchod do sousední provincieČe-ťiang. Do provozu byla trať uvedena ve dvou fázích a to v letech 2019 a 2020.
V letech 2020 a 2021 byla zprovozněnavysokorychlostní trať Che-fej – An-čching – Ťiou-ťiang, která je součást budovanéhovysokorychlostního železničního koridoru Peking – Hong-Kong (Tchaj-pej). Trať spojuje An-chuej se sousední provinciíŤiang-sina jihu.
Kromě tratí vysokorychlostních An-chuejí probíhá takéželezniční trať Che-fej – Ťiou-ťiang,železniční trať Nanking – Si-ana další.
Systémy hromadné městské železniční či drážní dopravy jsou v An-chueji v provozu ve dvou městech:metrovChe-feji, provinčním hlavním městě, amonorailveWu-chu. První linkametra v Che-fejibyla uvedena do provozu v roce 2016. Na konci roku 2021 bylo v provozu již pět linek obsluhující 131 stanic. Délka sítě dosahovala 156 km. V plánu je výstavba celkem 8 linek metra do roku 2025.
Monorail ve Wu-chuje v provozu od konce roku 2021. Současná sít o délce 46 km sestává ze dvou linek obsluhující 36 stanic. Celý systém by dle plánu mělo tvořit celkem pět linek.
Z městaPo-čoupodle tradice pocházela legendární hrdinkaChua Mu-lan.