Neolitická revoluce

Neolitická revoluceje termín charakterizující přechod od společnostilovců a sběračůk společnosti usedlé, jejíž hospodářství je založeno nazemědělství, které vyžadujesoukromé vlastnictví.
Tento proces pravděpodobně proběhl poté, co skončila poslednídoba ledová. Přibližně před 15 tisíci lety začala růst hladina moří a rozšiřuje se usedlý způsob života (natufijskáamushabianská kultura). Je zaveden řád ahierarchie.K přechodu k zemědělství došlo někdy mezi 10. a 8. tisíciletím př. n. l. (holocén,předkeramický neolit) v oblastechPředního východu, na území tzv.úrodného půlměsíce, a je to považováno za jednu z nejdůležitějších událostí v celých dějinách lidstva. Tou dobou se zemědělství začalo vyskytovat také na ostrovech, jako jeKypr.
Pojem „neolitická revoluce“ byl (jakoanalogieke staršímu pojmuprůmyslová revoluce)rozšířenarcheologemaustralského původuVerem Gordonem Childema jím poprvé užit roku1936(pojem jako takový se vyskytoval již dříve).Ten považovalklimatickou změnuza hlavní příčinu. Avšak pojem „revoluce“ není nejpřesnějším označením vzhledem k faktu, že celý procesneolitizacetrval několiktisíciletía nejednalo se tedy o změnu rychlou. Ve 20. století byl tedy vliv zemědělství zveličován,nezpůsobil totiž větší nárůst populacea podle genetickýcha jinýchstudií došlo k nárůstupopulacedříve, s čímž by mohlo souviset ivymírání v pleistocénu(včetně vymizení ostatních druhůčlověka) abehaviorální modernita. Základem neolitické revoluce je totiž eliminace konkurence (predátorů,plevele). Známky kultivace rostlin jsou i 23 tisíc letči více staré.Moukase mele nejméně 30 tisíc letachlébse peče nejméně 14 tisíc let.K přechodu k zemědělství tedy docházelo postupně už od doby před klimatickou změnou. Zemědělství se tedy mohlo rozšířit do světa (včetně Ameriky) z jednoho zdroje. Pozvolnost změny také naznačuje, že se nejednalo o zájem elit, ale potřebu chudých lidí.Revoluci podmiňovaly novéstarověké technologiejakometalurgie. I později růst složitosti a velikosti společnosti určovala zemědělská produkce a technologie zbraní.
V 10. nebo v 9. tisíciletí př. n. l. došlo v oblasti tzv. úrodného půlměsíce (tj. v oblasti dnešníPalestiny,Sýrie,Turecka,ÍránuaIráku) ke změnám ve způsobu získávání obživy a přechodu znomádskéhozpůsobu života. Vhodné podnebí bylo i jinde.Doložena je výsadbafíkovníků(9300 př. n. l).Po určitou dobu trvalo období sběru zrn divokých trav. Lidé postupně začali sami účelově pěstovat obilí (lipnicovité). Hlavněpšenicijednozrnku (cca 10000 př. n. l) a dvouzrnku (8800 př. n. l vTell Aswad) a takéječmen. Také začali chovat dobytek (ovce,kozy,hovězí dobytek). Nejstaršími sídlišti, kde byla archeologicky zaznamenána přítomnost obilnin, jsouMureybitv severníSýrii(odhadované stáří nálezu 8050–7542 př. n. l.),Ali KošvÍránu(7500–6750 př. n. l) aJerichonaPalestinských územích(7000 př. n. l.). Vedle obilnin také pěstovalihrách,čočku,proso(Čína),len,mák,boby, výjimečně iovesažito. Podobná centra se o něco později vytvořila i veStřední Americea naDálném východě(oblastŽluté řeky).
Zemědělství je také doprovázeno intenzivním využitímdřeva(trám,topůrko,kolo,loď) přikácenílesů.Zvýší se takésedimentace.
Zároveň se začátkem pěstováníobilnin, došlo i kdomestikacidivokých zvířat. Zpočátku si lidé pravděpodobně vytvářeli tzv. živé konzervy. Tj. drželi v zajetí mláďata ulovených zvířat a vykrmovali je k pozdější spotřebě. Archeologicky nejsme schopni u kosterního nálezu postihnout, jestli se jednalo o „živou konzervu“ či již plně domestikované zvíře. Až později došlo k výraznému zmenšení velikosti chovaných zvířat. Nejstarší nálezy kostíovceze sídliště pocházejí zeZarev Chemi/Shandaru(9 000 př. n. l.). Nálezy koz se objevují později – kolem 7 500 – 6 750 př. n. l. Kosti hovězího dobytka byly nalezeny vJerichu(7 000 – 6 750 př. n. l.),Agrisse(6 500 př. n. l.) aKnossu(6 100 př. n. l.). Domestikovanývlk–pesse objevil na sídlištích mimoúrodný půlměsíc, a to veStar Carr(Anglie) a vSeckenberg Moor(Německo, cca 7 500 př. n. l.). Nelze vyloučit, že sloužil (i) jako potrava. Evolučně se ale oddělil již před více než 30 tisíci lety.Kůňse objevuje naUkrajiněkolem r. 4 000 př. n. l., snad v souvislosti s lokálními nomádskými společnostmi. Naevropském severuje uvažováno o domestikacisobajiž na koncipaleolitu.
Intolerance laktózybyla tak selekcí geneticky potlačena.
Kámen se nadále opracovával štípáním jako vpaleolitu, ale objevila se i úprava broušením (nejstarší nálezy jsou i přes 40 tisíc let staré).Nástrojetak byly opracovány jemněji a vznikaly i nové tvary (motyka,mlatatd.). V této době již lidé dokázali provrtat otvor protopůrko. Typickým nálezem bývajísrpy, jejichžčepelje složena z malých štípaných čepelek, které jsousmůloučiasfaltemvlepeny do hluboké spáry vytvořené v kostěné či dřevěné rukojeti.
Keramikaje stará více než 20 tisíc let (gravettien). Rozšířily se hliněnénádoby, které byly vypalovány buď v ohništích nebo o něco později v keramických pecích. Keramika byla nalezena vDžarmuvIráku(kolem 5 400 př. n. l.), další nálezy pocházejí zAnatolie.
Itextilieje starší než 20 tisíc let. Nacházíme doklady výrobytextiliív podobě závažítkalcovského stavu,přeslenůa konečně i otisků samotných látek na dnech keramických nádob (pravděpodobně nechávali lidé tohoto období nádoby před samotným výpalem vyschnout tak, že je postavili na látky a vysušili na slunci). Doklady o jedněch z nejstarších textilií na světě byly nalezeny i naMoravě, v oblastiPavlovaaDolních Věstonic.
Lidé poprvé převzali kontrolu nad způsobem získávánípotravin, tj. přestali být závislí na tazíchlovné zvěřea dokázali regulovat množství potravy, které bylo třeba k uživeníkomunity, což ve svém výsledku vedlo k růstupopulacea potřebě intenzifikacekomunikace. Ačkoli se mluví o zlepšení podmínek, člověk měl vícepráce,nemocí od chovaných zvířata méněstravy(vícezkažené zuby, menšípostava).Až po několika tisících letech se životní úroveň vrátila na úroveň před revolucí.
Objevuje se dělba práce mezi pohlavími.Produkce přebytku potravy umožnila takéspecializacipovolání; nebylo již nutné, aby se na výrobě potravin podílela celá komunita, a to umožnilo vydělení vrstvyřemeslníků. Důvodem nemusela být nadprodukce, ale kultivace skladovatelných a danitelných obilovin.Vznikla tak později istandardizace, umožňující vznikpísma,čísel,zákonů,penězastezek.
Od kočovného způsobu života se přechází k vytváření trvalému osídlení relativně menších, vhodně zvolených území (Sedentarizace– usazení se lidstva v trvalých sídlech, v podstatě domestikace člověka sebou samým).
Dlouhodobé osídlení jednoho místa také umožnilo akumulaci majetku a vedlo k rozvojiobchodus přebytky. Materiální rozdíly mezi lidmi jsou doloženy před více než 6000 lety.Vývoj vyvrcholil napředním Východěvznikemopevněnýchosad (později latinskécastrumacastellum), z nichž se některé rozrostly do původněteokratickýchměst(např.Jerichookolo 9 000 př. n. l.,Kal'at Džarmo,KhirotikianaKypruneboÇatal HüyükvAnatolii) a vznikají pak vyspělécivilizace(centralizacemoci, rovnost nahradilahierarchie). Bylo zavedenonáboženstvíaotrokářství(sloužení bohům, nadluh).Rozvíjejí se v okolí velkýchřek(Mezopotámie,Nil,Indus,Žlutá řeka).
Rovnostářská společnost lovců a sběračů neznala ani pojemotcovství,ale po neolitické revoluci se může vytvářetpatriarchát.Monogamiepatrně souvisí ze zemědělstvím,protože v lovecko-sběračských společnostech i uprimátůpřevažujepolygamie.
Objevuje seválčenía organizované násilí mezi lidmi,které nebylo doloženo pro předchozípaleolit(např. z jeskynních maleb, kosterních pozůstatků či jiných artefaktů).Nicméně násilí již existovalo.Muži geneticky téměř vymřeli.Lidská oběťumožňovala zastrašit ostatní a vytvořit hierarchickou společnost.Zastrašování obecně doprovázelo nejen taktiku boje, ale sloužilo k vytváření bázně a ovládání obyvatel.Disciplína tak umožnila vytvořit větší společnost. Strach z konfliktu měnil lidskou populaci spíše než environmentální vliv.