Porto

Porto(portugalskyPôrto; portugalská výslovnost [portu]; v některých jazycích, kupříkladuanglickytéžOporto)je druhé největšíportugalskéměsto. Podle sčítání z roku2011jeho populace čítá 237 591 obyvatel,nicméně v celé metropolitní oblasti žijí zhruba 2,4 miliony lidí.Porto je moderní kosmopolitní město nedaleko břehuAtlantského oceánu. Oblast kolem města je jednou z nejprůmyslovějších oblastíPortugalska. Spolu sLisabonema oblastíAlgarvepatří mezi turisticky nejnavštěvovanější oblasti země.
Porto je známé také svým celosvětovým vývozním artiklem –portským vínem, které bylo původně vyváženo jen z tohoto města (odtud název). Sváželo se a dodnes se sváží po řeceDouro, jejíž hluboké údolí utváří kolorit města. Jižní břeh řeky již náleží obciVila Nova de Gaia, součásti portské aglomerace. Historické centrum Porta –Ribeirabylo přidáno na seznam světových památekUNESCOv roce 1996.
Nejstarší osídlení na místě dnešního Porta se datuje dopozdní doby bronzové, přibližně kolem8. století př. n. l.OsadaCalepatřila lidu kulturyCastrozřejmě sdruženém vkeltskémkmenovém svazuGallaiciůči Callaiciů.Oblast severozápadníhoPyrenejského poloostrovabyla po skončenípunských válekpostupně připojena kŘímské republice, zhruba od poloviny2. stoletído konce1. století př. n. l., aromanizována.Kolem roku136př. n. l. založil římský vojevůdceDecimus Iunius Brutus Callaicusběhem trestné výpravy na území Gallaiciů městoPortus Cale(neboGale, protože v klasickélatiněnení vždy jednoznačné rozlišení mezi písmeny "g" a "c"). Podle většinového výkladu z jeho kombinovaného latinsko-keltského názvu pochází jméno země Portugalsko.
Během římské nadvlády město vzkvétalo a bylo propojeno řadou dlážděných komunikací a mostů s celým Pyrenejským poloostrovem. PodleItinerarium Antonini Augustimělařímská silnicezOlissipado významného římského městaBracara Augusta(Via XVI -Via Lusitanorum) na přechodu řeky Douro stanici.Nepanuje shoda, zda se tato stanice nacházela na levém břehu řeky nebo na pravém. S největší pravděpodobností byla stanice rozložena po březích obou. Ve4. stoletíse město rozšiřuje směrem k sousednímuMorro da Cividadea na břeh řeky. Římskémozaikyze 4. století byly nalezeny vCasa do Infante.
Římská vláda v Portu skončila v obdobístěhování národů. Roku409východogermánskýkmenSvébůpřekročilPyrenejea rok na to jeho první králHermerichzaložil na území bývaléřímské provincieGallaeciaSvébské království.To existovalo až do roku584, kdyžvizigótskýkrálLeovigildSvéby porazil a jejich území anektoval. Město ve 4. až 6. století přijalokřesťanstvía stalo se sídlembiskupa. Zaarabskéexpanze po roku711se dostalo pod vlivMaurů.Hranice mezi panstvímmuslimůa křesťanů se ustálila v oblasti dnešního města Porto na řece Douro. V roce868pověřilAlfonso III., králAsturie,LeónuaGalicie, svého vazala, galicijského válečníkaVímaru Perese, aby v rámci prvních pokusů oreconquistuznovudobyl a zajistil oblast mezi řekamiMinhoa Douro před muslimskými Maury. Vímara Peres se stal prvním hrabětem nově utvořenéhoPortugalského hrabství(portugalskyCondado de Portucale).
Ve 12. století začala stavba kamenné trojlodní baziliky biskupské katedrálySé de Porto. Jádro stavby se západním dvouvěžím se dochovalo vrománském slohu, další části, zejména kapitula s křížovou chodbou, byly přestavěny vgoticeabaroku. V té době bylo Porto sídlem portugalských králů. V roce 1386 vznikla nejstarší dosud platná vojenská aliance na světě (sAnglií: Windsorská smlouva, anglickyTreaty of Windsor, portugalskyTratado de Windsor),stvrzená svatbouJana I.aFilipy z Lancasteru, dceryJana z Gauntu, ke které došlo v Portu o rok později.
Od14. stoletíse velmi rychle rozvíjela lodní doprava, námořní flotila a s ní spojené objevy. V roce1415princ Jindřich, syn Jana I., přezdívanýMořeplavec, uskutečnil výpravu protimarockémupřístavuCeuta, ovládanémuarabskýmipiráty, která předznamenala portugalskézámořské objevy. K nejvýznamnějším stavbám 15. století patřil klášterfrantiškánů.
S rozmachem výroby vína v okolí řeky Douro rostla i potřeba rozvozu, a tak vznikaly nové a nové lodní cesty, jako například v roce 1703 mezi Portem a Anglií. V Portu začaly také vznikat specializované obchodní společnosti, které byly nezřídka v rukou Angličanů. V důsledku tohoto rozmachu anglických obchodníků začalSebastião de Melosmonopolizacícelého tohoto sektoru ve prospěch Portugalska. To ovšem přineslo mnoho nespokojenosti u drobných vinařů, kteří se proti tomu bouřili.
Během 17. až 19. století město rychle rostlo; v tomto období bylo založeno několik klášterů (jezuité, karmelitáni) a byl postaven mj. klášteraugustiniánůs kostelem, z nějž je dodnes dominantou města štíhlá věžTorre dos Clérigos, vysoká 76 metrů a přístupná jako rozhledna. Rozvíjející se město se stalo zajímavým terčem pronapoleonskévojsko, jež pod vedením maršálaSoultavstoupilo na území Porta 29. března 1809. Místní obyvatelé se snažili před vojáky uprchnout a použili k přechodu přes Douroponton(Ponte dos Barcos), který se pod vahou zřítil a řeka tak pohřbila přes 4000 lidí, což dnes připomíná reliéf u nového mostu. Napoleonská armáda nakonec z Porta odešla.
Druhá polovina 19. století přinesla městu industrializaci, stavbu železnice a mostů přes Douro; ve 20. století probíhala dalšíurbanizacea s Portem fakticky srostla okolní města. Počátek 21. století je spojen s rozvojem dopravní infrastruktury a podporou veřejné dopravy.
Historická část Porta je specifická tím, že se zde nachází velké množství památek většiny stavebních slohů (podobně jako je tomu např. v Praze). Pro tuto svou hodnotu, zachycující stavební vývoj minulého tisíciletí v Portugalsku, byla tato část města zapsána roku 1996 na seznam světového dědictví UNESCO.
Centrum města se nachází ve čtvrtíchSé,Sau NicolauaVitória. Nejrušnějšími místy v Portu jsou nábřežíCais da Ribeiraumostu Ludvíka I.(Ponte Luís I), náměstíPraca da Liberdades třídouAvenida dos Aliados, která je zakončena budovou radniceCamara Municipal do Portoa pěší zónaRua de Santa Catarina, jedna z hlavních nákupních ulic ve městě.
Obchodním cestám procházejícím Portem bylo překážkou hluboké údolí řekyDouro; mosty, jež přes něj vedou, jsou neodmyslitelnou dominantou města. Prvním mostem byl pontonovýPonte dos Barcos,zbudovaný roku1806(tragédie při vstupu napoleonských vojsk vizvýše). Roku1843jej nahradilPonte do Pensil, z něhož se dochovala dvojice kamennýchpilířů, des sloužící jen jako kulisa přístavní kavárny. V roce 1877 byl vystavěn ocelovýPonte de D. Maria Pia, přivádějící železnici zLisabonu; odvážná stavba, již řídilGustave Eiffel, sloužila až do roku 1991, kdy byl zprovozněn vedlejšíPonte de São João.
Nejznámějším mostem je pak dvoupatrovýmost Ludvíka I.(Ponte Dom Luís I)o výšce 45 m, jehož stavbu řídil Eiffelův kolegaThéophile Seyrig. Vystavěn byl v letech 1881–1886.Horní patro v současnosti využívá linka D portského „metra“, vede jím také chodník pro pěší.
Porto se dělí na 7 městských částí.
Porto je po Lisabonu největším dopravním uzlem země, silničním i železničním. PřístavPorto de Leixõesje největším v severním Portugalsku. Na severním okraji se nachází mezinárodníletiště Francisca de Sá Carneiro.
Páteřní doprava ve městě je od roku 2003 zajišťována městskou dráhoulehkého metrazvanouMetro do Porto, která využívá pouliční, podzemní i nadzemní tratě. V roce 2014 měla 6 linek (ve skutečnosti se jedná o linky ve dvou směrech, z nichž je jeden bohatě větvený). Městskéautobusyjezdí nazemní plyn. Z nejstaršího tramvajového provozu na Pyrenejském poloostrově (otevřen 1905) zůstaly již jen tři turistické tratě: linka 1 na nábřeží Doura a linky 18 a 22 ve vnitřním městě. Dolní patro mostu Ludvíka I. a konečnou tramvajové linky 22 spojuje pozemní lanovka. Visutá kabinová lanovka je moderní stavba veVila Nova de Gaia, končí u klášteraMosterio da Serra Pilar.
Hlavní nádraží Porto-Campanhã, kam jezdí vlaky Alfa Pendular linkyLisabon–Bragaa další dálkové spoje, se nachází ve východní části města. V samém centru města pak leží historickéhlavové nádražíPorto – São Bento, odkud vyjíždějí příměstské spoje do čtyř směrů:Braga,Guimarães,Marco de CanavesesaAveiro.
V roce2001sePortopyšnilo označenímEvropské hlavní město kultury(společně snizozemskýmRotterdamem). Jeho historické jádro s desítkami kostelů, klášterů a veřejných budov ze 14.–19. století je cenným architektonickým a urbanistickým celkem, městskou památkovou rezervací světového významu, zapsanou na seznamuUNESCO. Město je dějištěm mezinárodního filmového festivaluFantasporto. Kořeny zdejší univerzity sahají do roku1762, oficiálním rokem založení je však teprve rok1911.
Tak jako ve většiněportugalskýchměst je nejpopulárnějšímsportemve městěfotbal. Nejúspěšnějším klubem ve městě je v současnostiFC Porto, vítězLigy mistrův letech1987a2004. Dalšími profesionálními kluby jsouBoavista FCaSC Salgueiros.