Nizozemsko

Nizozemsko(nizozemskyNederland), dříve českyNizozemí,někdy nesprávně označované podle nejznámější provincie jakoHolandsko,je jedna ze čtyř zemíNizozemského království, která leží převážně v severozápadníEvropěna pobřežíSeverního moře, jeho součástí jsou ale i 3 ostrovy v Karibském moři – tzv.Karibské Nizozemsko. Na východě hraničí sNěmeckema na jihu sBelgií. Na rozloze 41 526 km² žijepřibližně 17,9 milionuobyvatel. S hustotou zalidnění 408 obyvatel na km² je Nizozemsko na 15. místě na světě. Skoro polovinu těchto obyvatel zahrnuje konurbaceRandstad, kterou tvoří čtyři velkéaglomerace–Amsterdam,Haag,RotterdamaUtrecht. Oficiálním hlavním městem je Amsterdam. Většinu funkcí hlavního města však plní Haag, který je sídlem nizozemského krále, parlamentu a vlády. V Haagu sídlí takéMezinárodní soudní dvůr.
Vedle Nizozemců, kteří tvoří převážnou většinu obyvatelstva, žije v zemi také původní menšinaFrísů. V Nizozemsku také žijíimigrantize stávajících a bývalých nizozemských zámořských územíSurinamu,Nizozemských AntilaIndonésie. Další poměrně početné jsou komunity přistěhovalců zMarokaa jinýcharabskýchzemí, zTureckaa mnohaasijskýchzemí.
Nezávislé Nizozemí (pouze severní část) bylo vyhlášeno poOsmdesátileté válcev roce 1581Listinou Verlatinghea trvalo do roku 1795, kdy bylo obsazeno Francií. Ta na jeho území ustanovila v letech1795–1806Batávskou republikua poté v letech1806–1810podřízené Holandské království, které bylo až do roku1815připojeno kFrancii. NaVídeňském kongresubylo v roce1815vyhlášenoSpojené království Nizozemské, ke kterému patřily do roku 1830 také Belgie a Lucembursko. Po odtržení Belgie vzniklo současnéNizozemské království, spojené až do roku 1890 personální unií s Lucemburskem. Od roku 1890 existuje Nizozemsko v té podobě, jak je známe dnes. Poslední změnou území bylo v říjnu 2010 připojení 3 karibských ostrovů, tzv.Karibského Nizozemska, jako zvláštních správních obvodů, předtím byly součástíNizozemských Antil.
V současnosti je Nizozemskokonstituční monarchií. Ústavním zákonem z roku1815byl zaveden systémdvoukomorovéhoparlamentua až do dneška se skládá nizozemskázákonodárná moc(Staten-Generaal van het Koninkrijk der Nederlanden) z dolní (doslova Druhé:Tweede Kamer der Staten-Generaal) a horní komory (vlastně První:Eerste Kamer der Staten-Generaal).
Nizozemsko je světoznámé svýmvodohospodářstvím. Na mnoha místechSeverního mořeobyvatelé země zpevnili písečné valy a přesypy, postavili hráze a odčerpáváním vody vznikla nově získaná území, tzv.poldery. Ve20. stoletíbyly realizovány dva rozsáhlé vodohospodářské projekty –ZuiderzeewerkenaDeltawerken. ProjektZuiderzeewerken(dokončen v roce 1975) spočíval ve vytvoření umělého jezeraIJsselmeerpomocí hrázeAfsluitdijka jeho následném částečném vysušení a zapoldrování.Deltawerkenje systém hrází vdeltě řekRýnaMáza, který plní protipovodňovou ochranu podstatné části jižního Nizozemska. Tento rozsáhlý projekt byl realizován mezi lety 1953 až 1997.
Nizozemsko se vyznačuje vysokou kvalitou života, je zařazeno na desáté místo v celosvětovémindexu lidského rozvoje. Je známé svým relativně liberálním postojem vůčipsychoaktivním drogám,prostituci,eutanaziiahomosexualitě. Proslulá je nizozemská malířská tradice, která má svůj počátek již vestředověku. Z produktů a služeb jsou nejznámějšíkvětinya jejich propagace v největším květinovém parku EvropyKeukenhofua v největšímaukčnímtrhukvětin a rostlin na světěFloraHolland. Tradiční nizozemské produkty jsou:tulipány,dřeváky, různé druhysýrů(goudský,edamský,leerdamský,leidenský,fríský,severoholandskýa jiné) adelftskýmodrýporcelán. Lidé v Nizozemsku používají velký početjízdních kol, jejichž nejrůznější druhy včetně kol s elektromotory jsou v zemi také vyráběny.Rotterdamský přístavje největším přístavem v Evropě.Z turistických atrakcí jsou nejznámější početnévětrné mlýnya městskévodní kanály, tzv.grachten, například v Amsterdamu.
Název Nizozemsko (Nederland) je složen ze slovneder= nízká aland= země. Většina tohoto nízko a blízko moře položeného území patřilo ve středověku kBurgundskému hrabství, které existovalo v letech867až1678a nacházelo se na území dnešníhofrancouzskéhoregionuFranche-Comté. V letech1581–1714ovládala toto územíšpanělská větevHabsburkůa nazývalo seHabsburské Nizozemí. V roce1581se od celku Habsburského Nizozemí, jež ovládališpanělští králové, odtrhlaRepublika spojených nizozemských provincií. Území, jež zůstalo pod španělskou nadvládou, pak vešlo ve známost jakoŠpanělské Nizozemí. Současný názevNederlandexistuje od roku1830, kdy se poBelgické revoluciodtrhlaBelgie. Předtím se užívaly názvy:Nízká země(le Pays-Bas),Republika spojených nizozemských provincií,Batávská republika,Spojené království NizozemskéaNizozemské království.
Území dnešního Nizozemska bylo osídleno od poslednídoby ledové.VDrenthebyla nalezena pravěká kánoe z doby asi 8000 př. n. l., která je považována za nejstarší loď světa.Zemědělstvíse dostalo do Nizozemska někdy kolem roku5000 př. n. l.Z té doby pochází i první keramika na tomto území.
Vestarověkuse na území dnešního Nizozemska usídlilygermánskékmeny (zejm.Batavové,FrísovéaSálští Frankové) aKeltové. Tyto kmeny pak mezi sebou soupeřily o moc.
V roce58 př. n. l.si oblast podmanil se svými vojskyřímský císařJulius Caesar.Římanézde postavili první města a vytvořili provinciiGermania Inferior(Dolní Germánie). Hranice římské říše ležela podélRýna, provincie Dolní Germanie tedy zahrnovala území Nizozemí na západ a jih od Rýnu, naopak na východ od Rýnu byla tzv.svobodná Germánie. Část dnešního nizozemského území spadala i do provincieGallia Belgica. Římané zde postavili první vojenské pevnosti. Nejdůležitější z nich bylNijmegen(Ulpia Noviomagus Batavorum) aUtrecht(Trajectum ad Rhenum).V roce69propuklo velmi úspěšnépovstání Batávů, pod vedením BatávaJulia Civilise. Potlačil hoVespasianus.
Po rozpaduZápadořímské říševzniklo roku 650Fríské království, které se ale postupem času, zejména za vládyChlodvíka, dostalo pod vlivFranské říše. Roku 734 jí bylo plně pohlceno.Spolu s tím přišlachristianizace, které svobodní Frísové, zejména králRadbod, předtím velmi tvrdě vzdorovali.Klíčovou roli v ní sehrálSvatý Willibrord, „apoštol Frísů“.
Když byla v roce843Verdunskou smlouvoupo smrtiLudvíka Pobožnéhorozdělena Franská říše mezi jeho syny, celé Nizozemí se stalo součástí středního císařského údělu, tj.Lotharingie. Poté, co panovník LotharingieLothar II.záhy zemřel nachřipku, byl jeho syn prohlášen Lotharovými bratry a vládci sousedních říšíKarlem HolýmaLudvíkem Němcemza nelegitimního dědice a celá Lotharingie bylasmlouvou z Meerssenuv roce870rozdělena meziVýchodofranskouaZápadofranskou říši. Nizozemí a zvláště pak severní část zahrnující dnešní Nizozemsko se stala součástíVýchodofranské říše.
Přibližně v10. stoletídošlo k rozdrobení země na jednotliváknížectvípřináležející keSvaté říši římské(zejm.Holandské hrabství,Henegavské hrabství,Flanderské hrabství,Geldernské vévodství,Brabantské vévodství,Utrechtské knížecí biskupství), ve kterých vznikala města s kvetoucím obchodem a řemesly. Bohatá města si začala od panovníka kupovat určitá privilegia. V praxi to znamenalo, že nejbohatší města se stala kvazi-nezávislými republikami, s vlastními zákony. Nejdůležitějšími z nich bylyBruggyaAntverpy.
V 11. století byla zaznamenána první nizozemsky psaná věta (hebban olla volala nestas bigunnan hinase hic anda thu).
V roce 1247 byl zvolen Vilém II. Hollandský římským králem. V letech 1249 byla započata výstavba Rytířského sálu Vilémem II. V roce 1256 padl Vilém II. v bitvě u Hoogwoudu v boji proti Frísům a následníkem byl zvolen Floris V. Ten v roce 1275 udělil obyvatelům Amsterdamu privilegium na vybírání mýta. V roce 1288 porazil vévoda brabantský s pomocí kolínského lidu své protivníky u Woeringenu a získal Limbursko.
V roce1384zdědil téměř celé Nizozemíburgundský vévodaFilip Smělý.V letech1433–1477tím pádem bylo Nizozemí součástí Burgundského vévodství. Když v roce1477vbitvě u Nancy, která rozhodlaburgundské války, padl burgundský (a takélucemburský,brabantský,geldernský) vévodaKarel Smělý, jeho dědička,Marie Burgundská, se vdala zaMaxmiliána I. Habsburského, takže z burgundského dědictví připadlo celé burgundské NizozemíHabsburkům. Nizozemci však nebyli s vládou Habsburků spokojeni a rozpoutali mnoho povstání. Nejvýznamnější bylo to, které v roce1488krvavě potlačil regentMaxmilián I.
Po smrti Marie Burgundské v roce1482se vládcem Nizozemí stal její synFilip I. Sličný. V roce1496si vzalJohanu Šílenou, čímž se Habsburkové stali dědicišpanělského trůnu. Filipův synKarel V.od roku 1515 zpočátku vládl ještě z Nizozemí, v roce 1516 byl zvolen španělským králem a v roce 1519 císařem . V roce 1533 se v Dillenburgu narodil Vilém Oranžský. V roce 1555, král Karel V. odstoupil ze své funkce a jeho nástupcem se stalFilip II.Ten však roku1559natrvalo odjel do Španělska, a Nizozemci tak byli od té doby ovládáni z ciziny, což pro ně bylo velmi ponižující.
Vláda bigotněkatolickýchšpanělských Habsburkůse stala ještě větším problémem, když se v Nizozemsku začal šířitprotestantismus, zejménakalvinismus(klíčovými osobnostmi v této expanzi byliJohannes à LascoaGuy de Bray).Filip II. odpověděl násilnourekatolizací. Reakcí bylo povstání nizozemských protestantů.Od roku 1568 probíhaly boje Nizozemců za nezávislost na Španělsku v tzv.osmdesátileté válce.V průběhuNizozemské revoluce, kterou spustilVilém I. Oranžský, vznikla v severních oblastech země tzv.Utrechtská unie, na jejímž ustavení měl zásadní podílJohan van Oldenbarnevelt, a tato unie pak v roce1581vyhlásila vznikSpojených provincií nizozemských. Za jejich vládce byl prohlášen Vilém, který je považován za klíčovou osobnost nizozemských dějin a je dosud oslavován i vestátní hymně.I proto, že vyhlášením Spojených provincií začalzlatý věk nizozemských dějin.17. století je díky němu někdy nazýváno „Nizozemským stoletím“.
V roce1575Vilém založil vLeidenuprvní univerzituna území současného Nizozemska.To mělo i velký společenský vliv: Nizozemsko se stalo první zemí, kde se univerzitní vzdělání stalo podmínkou k zisku veřejné funkce. V 17. století pak došlo k velikému ekonomickému růstu, rozvíjela se věda a umění, v nábožensky tolerantní zemi působili umělci a myslitelé jakoRembrandt,Vermeer,Huygens,Spinoza,DescartesneboKomenský. V této době také Nizozemci zabezpečovali přibližně polovinu světového obchodu a země se stala jednou z nejvýznamnějšíchkoloniálníchmocností světa.V roce 1596 dosáhla první lodní flotila břehů Jávy, Bali a Moluk a roku 1600 se mořeplavec Olivier van Noord vydal obeplout svět. V roce1602byla založena klíčová kolonizační instituceSjednocená Východoindická společnost(největší obchodní společnost 17. století), roku 1621Nizozemská západoindická společnost.Nizozemská koloniální říšezahrnovalaNizozemskou východní Indii(dnešníIndonésie),Nizozemskou Guyanu,Nizozemskou Brazílii,Kapskou kolonii(dnešníJihoafrická republika). Nizozemci se chvilku realizovali i vseverní Americe, kde kupříkladu stáli u kořenů městaNew York(původněNový Amsterdam). Na objevné plavby se vydávali nizozemští mořeplavci jakoWillem BarentsneboAbel Tasman.Nizozemsko se stalo hlavní námořní mocností světa. Získalo načasmonopolna obchod s exotickými komoditami (koření, drahé látky a dřeva, některé plodiny) a na obchod s veškerýmjaponskýmzbožím.Nizozemci však v obchodu prosazovali i inovace:Amsterdamská banka(založená 1609) je někdy označována za první moderní banku světa a také první faktickoucentrální banku.Amsterdamská burza(založená 1631) za první moderníburzu cenných papírů. Právě ona umožnila úplně nové financování koloniálních projektů - a posléze i všech ostatních obchodních projektů. Podle některých interpretací se právě v nizozemském zlatém věku zrodilkapitalismus.
Nizozemská revoluce byla v zásadě protestantská (byť měla istavovskýcharakter, dlemarxistůpaktřídní, s klíčovou rolíměšťanstva). To vedlo k tomu, že jižní část Nizozemí zůstala katolická a pod nadvládou španělských králů. Stejně tak zůstala na rozdíl od severu součástíSvaté říše římské. Ač se Nizozemci později pokusili tuto oblast znovu přičlenit (1815), nikdy se to již zcela nepovedlo (čehož výsledkem je dnešníBelgie). Toto rozetnutí Nizozemí vedlo k tomu, že sever se rychle kalvinizoval, ačkoli ještě na počátku revoluce protestanti netvořili většinu. Dalším důsledkem byla korozemonarchistickýchidejí. Utrechtská unie si sice do svého čela zvolila formálně dědičného panovníka,Františka z Anjou, ale když po vzniku Spojených provincií zjistil, že má na politiku mizivý vliv a vše rozhoduje jen místodržitel Vilém, v roce1583opustil zemi. Po smrti Viléma byl nový stát prohlášenrepublikouv čele s místodržitelem. Jistý dědičný princip byl ale uchován, když Viléma ve funkci vystřídal jeho synMořic Oranžský(v roce1747byla dědičnost funkce místodržitele v roduoranžsko-nasavskémformálně uzákoněna).
Nový stát se rozvíjel poklidně, vášnivé byly jen náboženské spory, mezi nimž nejslavnější je spor opredestinaci, který rozdmýchal fanatický kalvinistaFranciscus Gomarus. Proti němu se postavili tzv.arminianisté, tedy zejménaJakub Arminius, Oldenbarnevelt čiHugo Grotius.Na stranu Gomara se postavil vládce Mořic Oranžský, což Oldenbarnevelta stálo život a Grotia doživotní vězení (podařilo se mu uprchnout). Tato radikalizace přispěla k ještě větší separaci severu a jihu Nizozemí a nemožnosti znovusjednocení.
Zpočátku se Angličané domnívali, že by v novém protestantském státě mohli mít značný vliv a vyslali do něj dokonce regentaRoberta Dudleye, hraběte z Leicesteru. Ale brzy se musel vrátit do vlasti, neboť sílící Nizozemci se pro Angličany rychle stali spíše konkurenty, zejména v oblasti námořního obchodu. Přetahování o nadvládu nad ním nakonec vedlo ke čtyřemanglo–nizozemským válkám.Prvnívypukla v letech1652–1654. Šlo o první válečný konflikt mezi dvěma protestantskými státy a první v historii, který obě strany otevřeně zdůvodňovaly hospodářskými zájmy. Angličané v první válce vyhráli, ale Nizozemci se nedali a v dalších dvou válkách zvítězili. V letech 1665–1667 se konala druhá Nizozemsko–anglická válka a výsledkem podepsané mírové smlouvy ve městě Breda, bylo přenechání Nového Amsterdamu do anglické správy a původně anglická kolonie Surinam byl přenechán Nizozemsku.Boje skončili roku 1784čtvrtou válkou. Přestože Británie nebyla jejím jasným vítězem a musela vrátit téměř všechny ukořistěné nizozemské kolonie, byl výsledek konfliktu pro Spojené provincie katastrofou, protože musely výměnou za to garantovat britským lodím velice cenná privilegia v oblasti obchodu a plavby v nizozemských vodách. Vládu nad moři tak na dlouhou dobu ukořistila Británie a Nizozemsko svou obchodní moc již nikdy neobnovilo.
PoFrancouzské revolucise v roce1795nizozemských provincií zmocnila francouzská vojska. Francouzi na tomto území vyhlásiliBatávskou republikua pozdějiHolandské království, které bylo v letech1810až1814připojeno přímo knapoleonské Francii.V tomto roce také Británie obsazuje Surinam, kolonie u mysu Dobré naděje a Ceylon. 1796 proběhlo první zasedání Národního shromáždění a probíhá snaha o vypracování ústavy. Po proběhnutí bitvy u Waterloo bylo naVídeňském kongresuv roce1815bylo vyhlášenoSpojené království Nizozemské, ke kterému patřila do roku1830takéBelgie(resp. do1839, kdy Nizozemsko její nezávislostdefinitivně uznalo) aLucembursko.Po odtržení Belgie vzniklo Nizozemské království, spojené až do roku1890personální unií s Lucemburskem. Obnovené Nizozemsko již nesehrávalo tak významnou roli v mezinárodním obchodu a ztratilo i svou koloniální moc, na úkor Británie a Francie.Demokraciese v Nizozemsku počala rozvíjet po roce 1848. Za jejího otce je považovánliberálJohan Rudolph Thorbecke, který toho roku vypracoval návrh změnústavy, které zásadním způsobem oslabily mockrálea posílily roli parlamentu.
Běhemprvní světové válkysi Nizozemsko uchovalo neutralitu.Vedruhé světové válceho však obsadila německá armáda (vizBitva o Nizozemsko). Stálo to život 200 tisíc civilistů, z polovinyŽidů.Po skončení války přišlo Nizozemsko o většinu kolonií včetněNizozemské východní Indie, nyníIndonésie.Jediným pozůstatkem bývalého impéria je šestkaribskýchostrovůNizozemských Antil.
V roce 1949 Nizozemsko patřilo mezi 12 zakládajících členských státůNATO.Roku 1951 se stalo signatářemPařížské smlouvy, a patří tak k šesti zakladatelským státůmEvropské unie.Od té doby patří k motorůmevropské integrace(tzv.Vnitřní šestka), ačkoli v roce 2005 to byli nizozemští voliči, kteří poslali ke dnuevropskou ústavu.
Po páduBerlínské zdiv roce 1989 seSeveroatlantická alianceangažovala veválce v Jugoslávii.První vojenské operace NATO proběhly mezi lety 1992 a 1995 přiválce v Bosně a Hercegoviněa později v roce1999 v Jugoslávii. V ovzduší občanské války v Jugoslávii přijalaRada bezpečnosti OSNrezoluci č. 824, která vyhlásila městaSarajevo,Tuzla,Bihać,Goradže,ŽepaaSrebrenicabezpečnými zónami pod záštitou Ochranných sil Spojených národů (UNPROFOR), v nichž klíčovou roli hrála nizozemská armáda. 11. července 1995SrbovédobylibosňáckouenklávuSrebrenici, obléhanou od léta 1992. Zahynulo a zůstalo nezvěstných 8373 bosňáckých mužů a chlapců ve věku od 13 do 77 let, což z „bezpečné zóny“ učinilo dějištěnejvětšího hromadného masakruvEvropěpo druhé světové válce. Tehdy fatálně selhali nizozemští vojáci UNPROFOR.V červnu roku 2017 odvolací soud v Haagu v zásadě potvrdil rozsudek civilního soudu z roku 2014, na základě kterého nese Nizozemsko část viny na masakru bosenských muslimů v roce 1995. Podle rozsudku je stát zodpovědný za smrt asi 300 muslimských mužů, jejichž deportaci z tzv. bezpečné zóny OSN do rukou bosensko-srbských jednotek umožnili nizozemští vojáci.
V roce 2001 Nizozemsko jako první země na světě umožnilosňatky homosexuálůa adopci dětí homosexuály.Rok poté si Nizozemsko připsalo další prvenství, když jako první země na světě uzákoniloeutanazii.
Nizozemská vlajka je tvořena listem o poměru stran 2:3 se třemi vodorovnými pruhy v barvách červené, bílé a modré. Při oslavách týkajících se nizozemské královské rodiny se spolu s nizozemskou vlajkou zavěšuje i vlajka královská.
Nizozemský státní znak je tvořen modrým štítem, posypaný zlatými šindely a se zlatým lvem s napřaženým mečem v jedné a svazkem sedmi šípů v druhé tlapě. Pod štítem je francouzské motto „Je Maintiendrai“ (českyJá udržím). Na štít je položena královská koruna,štítonošijsou dva zlatí lvi Je-li panovníkem muž, může být koruna nahrazena přílbou s klenotem ottonské větve Nasavských: černá křídla, přeložená prohnutým stříbrným kosmým břevnem, na kterém jsou tři zelené lipové listy řapíky vzhůru.
Celý znak je položen nakrálovský stanpod další královskou korunou.
Nizozemská hymna je píseňWilhelmus van Nassouwe(českyVilém Nasavský). Pochází nejméně z roku 1572, což z ní činí nejstarší národní hymnu, která se dnes používá (za předpokladu, že je definována jako skládající se jak z melodie, tak z textu).
Oranžová barvaje všeobecně považována za symbol Nizozemska. Toto se projevuje nejenom v barvě sportovních stejnokrojů, ale tato barva převládá u nizozemských sportovníchfanoušků.
Národní rostlinou Nizozemska jetulipán.
Nizozemsko je nížinatá země na pobřežíSeverního moře. Navýchoděhraničí sNěmeckem(délka hranice 577 km) a najihusBelgií(délka hranice 450 km). Na jihozápadě se táhne lesnatá plošina, kde se nachází nejvyšší vrchol Nizozemska, 322,5metrůvysokýVaalserberg.
Pro pobřežní oblasti Nizozemska jsou typické prolákliny mělkých přílivových plošin. Existují dva druhy těchto plošin –wattyamarše. Watty se vyskytují v okrajovém mořiWaddenzeea jsou přílivem zaplavovány a odlivem obnažovány. Na mnoha místech obyvatelé země zpevnili písečné valy a přesypy, postavili hráze a odčerpáváním vody udržují watty vysušené – takto rozšiřují území státu, tyto plochy se nazývajípoldery, jejich podstatná část vznikla v rámci projektuZuiderzeewerkenběhem 20. století. Marše jsou úrodné pobřežní nížiny na říčních nánosech. Při jejich dostatečném odvodnění se mění v úrodná pole. Na východě a jihu Nizozemska se nachází pahorkatina, jejichž údolími protékají velké evropské řeky. Na pomezí Waddenzze a Severního moře se nacházejíZápadofríské ostrovy.
V Nizozemsku převládáoceánské podnebí. Roční úhrnsrážekje poměrně vysoký, pohybuje se v rozmezí 750–850mm. Velmi často se ve vnitrozemí objevují mlhy a často vane silnývítr. Na pobřeží často zuří bouře. Tyto bouře mohou způsobovat záplavy. Jen šest dní v roce je v Nizozemsku bezvětrno.Podnebív Nizozemsku ovlivňuje také teplýGolfský proudvAtlantském oceánu. Díky němu jsou zimy relativně teplé, naopak léta příliš teplá nejsou.
Ve srovnání s prehistorickou dobou se silně snížil rozsah lesů (nyní necelých 9 % plochy Nizozemska) a bažin. Většina dubových a březových porostů na východě byla vysazena, stejně tak jako rozsáhlé jehličnaté a listnaté lesy na pahorcích v centrální oblastiVeluwe. Značnou část zemědělské půdy nyní zabírají komerční lesní pěstitelské školky.
Na severu tvoří zajímavý biogeografický komplex moře Waddenzee s pískovými lavicemi, waty a bažinami. Jedná se o nejvýznamnější watové (periodicky přílivem zaplavované a odlivem obnažované území) v západní Evropě, kde se vyskytuje řada druhů původních a stěhovavých ptáků, ryb a korýšů. Pobřežní duny pokrývá specifický travní porost helm a další tvrdé trávy, zatímco waty přitahují slanomilné rostliny, jako jeslanorožec. Původní zvířenu představují oblasti polderů s vyskytujícími sevydrami.
Nizozemskákrajinaje většinoukulturní krajina, tedy vzniklá zásahy člověka do různých krajinných typů. Nejznámější nizozemské krajinné typy podlezeminyjsou:písečné duny, říční a přímořskéjílovénaplaveniny,rašeliniště,křídovéútesy vLimburguapolderyv provinciiFlevoland.
V Nizozemsku je několik chráněných oblastí, zejména tam, kde je ještělesavřesovištěa asi dvacetnárodních parků, z nichž nejznámější jsou:Oosterscheldev provinciiZeelandaVeluwezoomaDe Hoge Veluwev provinciiGelderland. Uprostřed konurbacíRandstad, kterou tvoří čtyři velkéaglomerace–Amsterdam,Haag,RotterdamaUtrechtje založena čistě kulturní krajina, které se říká „Zelené srdce“ (Het groene Hart).
Nizozemsko jekonstituční (dědičná) monarchiea státoprávněparlamentní demokracie.Hlavou státuje od roku2013králVilém Alexandr.Králsdílívýkonnou mocs Radou ministrů prostřednictvím Státní rady, jejíž je ústavním předsedou, ale praktický vliv krále na exekutivu je velmi omezený. Předsedou Rady ministrů jeMinister-president(premiér). Spolu s ostatními ministry a náměstky tvoří nizozemský kabinet a spolu s králem tvoří nizozemskouvládu.BinnenhofvHaaguje centrum nizozemské politické scény nepřetržitě již od 16. století a zároveň zde bydlí i nizozemský král.
Jako moderní konstituční monarchie a parlamentní demokracie je v Nizozemsku uznáván systém „trias politica“ neboli rozdělení moci do tří skupin:
Vzhledem kpluralitnímupolitickému systému a velkému množství politických stran se od osmnáctého století nepodařilo žádné politické straně získat v parlamentu absolutní většinu. Obecně lze říci, že na politické scéně dominují v Nizozemsku tři bloky:Křesťanskodemokratická výzva,Strana práceaLidová strana pro svobodu a demokracii. V roce 2002 se stala velmi populární strana zavražděného politikaPima Fortuynaa v roce 2006 získala devět mandátuStrana pro svobodupolitikaGeerta Wilderse. V Nizozemsku, na rozdíl od Česka se do parlamentu může dostat prakticky každá strana, získá-li ve volbách do dolní komory potřebný počet voličů na základě tzv. volebního dělitele. Příklad výpočtu: 10.000.000 hlasů pro 150 mandátů dává volebního dělitele 66.667. V tomto případě získá každá strana za každých 66.667 hlasů 1 mandát. Nevýhodou tohoto systému je velké množství zbytkových hlasů, které jsou velmi složitým způsobem přidělovány největším stranám. Výhodou je, že nevznikají patové situace a že prakticky každá strana může mít zastoupení v parlamentu.
Dynastie Nasavskýchnebo jenNasavštíje vládnoucí dynastie v Nizozemsku a do roku1962také vLucembursku. Rod je původem z německéhoNassavska, podle kterého nese jméno a kde nejdříve jeho příslušníci vládli jakohrabataa později jakovévodové. Později se rod rozdělil na syny nassavského hraběteHendrika II.a na Ottonskou a Walramskou linii, z nichž později vznikly větvě Nassau-Weilburg, Nassau-Dillenburg, Oranje-Nassau, Nassau-Siegen a další.
Nejslavnějšími členy rodu jsou:Vilém I. Oranžský, vůdce nizozemského povstání za nezávislost protišpanělským Habsburkům, jeho pravnukVilém III. Oranžský, který se stal na přelomu 17. a 18. století anglickým králem, první nizozemský králVilém I. Nizozemskýa bývalá královnaBeatrix. Pogenealogickéstránce je dynastie Nassavských v hlavních liniích vymřelá, ale nizozemská ústava označuje rodOranžsko-nasavskýjako vládnoucí.
Nizozemskoje rozděleno na dvanáct provincií:
Kromě provincií spadají pod Nizozemsko též 3 zvláštní správní obvody Bonaire, Saba a Svatý Eustach, pro které se používá společné pojmenování „Karibské Nizozemsko“.
a mnoho jiných.
Nizozemsko je jednou z nejbohatších zemí nasvětěa celosvětově vzato se řadí mezi dvacet největších ekonomik. Země je členemEurozóny, platí seeurem.HDPse v současné době pohybuje okolo 38 600USDna obyvatele. Hlavní obchodní partneři jsouNěmecko(25,2 %),Belgie(14,6 %),Francie(8,4 %),Spojené království Velké Británie a Severního Irska(8,9%) aItálie(4,6%).PodleIndexu ekonomické svobodymá Nizozemsko osmou nejsvobodnější ekonomiku světa (k roku 2023).Podleglobálního indexu inovacíje pátou nejinovativnější zemí na světě (k roku 2022).Základem nizozemského hospodářství je průmysl, obchod a doprava. Určitou roli hraje i zemědělství.
Nejdůležitější těžbou nerostné suroviny je těžbazemního plynu(Nizozemsko je v těžbě zemního plynu 6. na světě). Ten je určen především k výrobě elektrickéenergie, kterou vyrábějí tepelné elektrárny na zemní plyn, a na export. Kromě něj se těží ještěropa,sůl kamenná,draselno-hořečnatésoli,vápenec,slínakeramická hlína. Zajímavostí je, že Nizozemsko bylo v 70. letech první zemí, kde byl vypozorován jev sporného a paradoxně negativního dopadu objevu přírodních zdrojů na ekonomiku. Od té doby se hovoří o tzv.holandské nemoci(jež je jedním z aspektů obecnějšíhoprokletí přírodních zdrojů).
Zvláště zpracování ropy je velmi rozvinuté, největší rafinerie se nachází uRotterdamu, dále je rozvinutýprůmysl chemickýapetrochemický(Royal Dutch Shell),strojírenský,elektrotechnický(např.Philipsnebo výrobce navigacíTomTom),potravinářský(Heinekenje největšípivovarnickoufirmou Evropy a druhou největší na světě),sklářský,textilní, keramický, papírenský a hutnictvíželezaahliníku, loděnice např. Royal Huisman se zakázkami mimo jiné pro Britskou královskou rodinu. Jednou z největšíchpersonalistickýchfirem světa jeRandstad. Finančním gigantem jeING.
Amsterdamská burzaje nejstaršíburzou cenných papírůna světě, stála u kolébky moderního kapitalismu.Roku 2000 se sloučila s bruselskou a pařížskou burzou, aby vytvořila společnostEuronext, tedy největšího obchodníka sdluhopisyafondovýmiinvestičními nástroji na světě, celkově pak šestou největší burzu na světě.
Díky velmi výhodné poloze u moře se velmi dobře daří obchodu a dopravě,Rotterdamský přístavje největším námořním i kontejnerovým přístavem v Evropě a desátým největším kontejnerovým přístavem na světě.Do začátku 21. století byl největším přístavem na světě, pak byl předstižen mohutnou asijskou konkurencí.Táhne se v délce 40 kilometrů od centra města až po umělý výběžek v Severním moři. Je zároveň obří průmyslovou zónou s množstvím chemických továren a elektráren. Do roku 2030 chce být evropským lídrem v přepravězeleného vodíku.
V Nizozemsku je převaha nížin, je zde mírné vlhké podnebí a úrodné půdy, proto jsou zde předpoklady pro dobře rozvinuté zemědělství. Nizozemské zemědělství je vysoce rozvinuté, intenzivní, výkonné a mechanizované. Zaměstnává ale jen 3,7 % obyvatelstva. Pěstují se různé plodiny, nejvíce ale obilí, cukrová řepa, kukuřice a brambory. Živočišná výroba se na zemědělské produkci podílí celými 70 % a zaměřuje se především na chov skotu (mléčné výrobky → nizozemské sýry), drůbeže a prasat. Pěstují se též květiny, např.tulipány. Tulipán je národní rostlina Nizozemska.
Toto odvětví je pro Nizozemskou ekonomii velmi důležité, hlavně následující kategorie:
Klíčovými destinacemi jsouAmsterdamaHaag(Den Haagoder 's Gravenhage) se soustavou splavných kanálů (grachten), s mnoha historickými budovami, muzei a kulturními institucemi. K Haagu patří také mořské letoviskoScheveningens rozsáhlou pláží a promenádou s atrakcemi. Mnoho dalších měst nabízí rozsáhlé soubory historických památek, napříkladDelft,LeidenaUtrecht. Dále stojí za návštěvu města vSeverním HolandskujakoAlkmaarneboEdamnabízející pohled do historie přípravy sýrů (mj.Eidam).
Další turistickou atrakcí jeKeukenhof- Zahrada Evropy, kde každoročně vykvete 6-7 milionů cibulovitých okrasných rostlin, předevšímtulipánů. K turistickým atrakcím patří i miniaturní městečkoMadurodamv Haagu nebo zábavní parkyEftelingaWalibi World.
Nizozemsko láká i naarchitektonicképamátky. Velkou roli v nizozemské architektuře sehrálo hnutíDe Stijlzaložené roku 1917. Zarchitektůbyl jeho členem zejménaGerrit Rietveld. Zásady hnutí se pokusil uplatnit v projektu domu vUtrechtu, který je znám jakoDům Rietvelda a Schröderové. Ten byl roku 2000 zapsán na seznamSvětového dědictvíUNESCO. Z pověstnýchvětrných mlýnů, které se staly symbolem Nizozemska, se na seznam Světového dědictví dostalasíť mlýnů v Kinderdijk-Elshout. Ostatní zapsané architektonické památky se týkají unikátního nizozemského způsobu nakládání s vodou (odvodňování, hrazení apod.) –obranná linie Amsterdamu,D. F. Woudova parní čerpací stanice,systém kanálů okolo Amsterdamu ze 17. stoletía další. Na seznam se dostala i jedna industriální stavba, ukázkověmodernistickátovárna Van Nellez 20. let 20. století.
Turisty však lákají také jiné proslulé stavby jakobarokníKrálovský palác v Amsterdamu, symbol zlatého věku Holandska v17. století. V současnosti je oficiálním sídlem královské rodiny, která však disponuje ještě dvěma paláci,NoordeindeaHuis ten Bosch. Ze sakrální architektury patří k největším památkámKatedrála svatého Martina z Toursv Utrechtu, jediný kostel v Nizozemsku ve stylu klasické francouzskégotiky. Jinak byla typickou spíše úspornější, tzv. vlámská gotika, již reprezentuje například chrámNieuwe Kerkve městě Delft, neboNieuwe Kerkv Amsterdamu, kde se konají korunovace a svatby královské rodiny. Světské užití tohoto druhu gotiky lze prostudovat v Haagu na komplexu budovBinnenhof, kde se scházely nizozemské generální stavy, takže byl dlouho hlavním centrem nizozemského politického života. V blízkosti Binnenhofu se nachází moderní budova nizozemskéhoparlamentu. Nizozemskourenesancidobře ilustruje jiný chrám,Westerkerkv Amsterdamu.Historismus19. stoletípak reprezentujePalác míruvHaagu, kde dnes zasedáMezinárodní soudní dvůr, nebo koncertní důmConcertgebouwv Amsterdamu, sídlo symfonického orchestruConcertgebouw Orchestra. Z technických staveb vyniká mostErasmusbrugv Rotterdamu, dokončený v roce 1996.
Nizozemsko zaznamenává také drogovou turistiku, neboť tu jsou legální tzv.coffee shops, tedy obchody s legální marihuanou.
Nizozemsko mělo v roce 2018 cca 17 400 000 obyvatel a s hustotou 397,7/km² tak bylo pátou nejhustěji osídlenou zemí v Evropě a nejhustěji osídlenou velkou evropskou zemí, neboť je v tomto ohledu předstihováno jen ostrovníMaltoua malýmiměstskými státy(Monako,San Marino,Vatikán).Je také šestnáctou nejhustěji osídlenou zemí světa. Skoro polovina obyvatel žije vkonurbaciRandstad, kterou tvoří čtyři velkéaglomeraceAmsterdam,Haag,RotterdamaUtrecht. Také v jiných provinciích:Severní Brabantsko,Limburg,GelderlandaOverijsselžije většina obyvatel ve větších městech. Vzhledem k této situaci má Nizozemsko velmi hustou síť železnic idálnic.
Vzhledem k silné koloniální a postkoloniální imigraci začal v Nizozemsku nábor zahraničních pracovních sil již v šedesátých letech 20. století. Ty přicházely výhradně zTureckaaMaroka. Podíl Turků na celkové cizinecké populaci se zvýšil od roku 1976 do roku 1986 z 21,8 % na 28,3 %, v případě Maročanů došlo ke zvýšení z 12 % na 21,1 %. Stěhování dalších rodinných příslušníků se ve zvýšené míře projevilo až po ukončení náboru, což se časově shodovalo s obdobím hospodářské recese a rostoucí nezaměstnanosti. V roce 1979 bylo konstatováno, že Nizozemsko se stalo na základě nevratných migračních procesů polyetnickou amultikulturníspolečností. Poté se realizovalo zrovnoprávnění imigrantů po sociální stránce a byla přijata opatření k posílení jejich politické participace. To se dělo např. v podobě rozšíření volebního práva na komunální úrovni i pro cizince spolu s usnadněním přístupu k nabývání občanství a se státní i komunální podporou organizovaných skupin zájmů. Ani tato opatření nezabránila výrazným etnicko-sociálně podmíněným nerovnostem v oblasti zaměstnanosti. Bylo poukazováno na to, že rubem multikulturní mnohotvárnosti s omezenou autonomií organizovaných skupinových zájmů je smíření s trvalou „minorizací“ imigrantských skupin na podřadné sociální úrovni. Zákon z roku 1998 ukládal všem nizozemským obcím, aby po „integračním šetření“ nabízely státem podporované integrační programy přizpůsobené individuálním potřebám nových přistěhovalců. „Nově příchozí“ se těchto programů museli aktivně účastnit pod hrozbou odnětí sociálních dávek nebo použitím jiných trestů.
Podle údajů nizozemského statistického úřadu (CBS) z 1. ledna 2005 žilo v Nizozemsku 80,9 % Nizozemců, 2,4 %Indonésanů, 2,4 %Němců, 2,2 %Turků, 2,0 %Surinámců, 1,9 %Marokánců, 0,8 %Antiliánůa 6,0 % jiných menšin.Ve srovnání se zbytkemEvropyrostl počet obyvatel v Nizozemsku velmi rychle: 3 miliony v roce 1850, 5 milionů v roce 1900, 10 milionů v roce 1950 a 16 milionů v roce2000.
Ze 17 milionů obyvatel Nizozemska v roce 2016 bylo 3,8 milionu imigrantského původu.Nejvíce přistěhovalců se usazuje ve velkých městech. Podle údajů CBS z roku 2006 byla přibližně jedna třetina obyvatelAmsterdamu,HaaguaRotterdamuneevropského původu. Neevropského či „nezápadního“ původu byla i více než polovina mladých lidí v Amsterdamu a Rotterdamu.Velkým problémem některých komunit je nízká účast na trhu práce. V roce 2006 mělo práci pouze 38,7% Maročanů a 43,9% Turků ve věku 15-64 let. Více než 30% Turků a Maročanů patřilo mezi příjemce dávek sociálního zabezpečení, v porovnání se 13% autochtonních Nizozemců.K září 2016 bylo v Nizozemsku registrováno 64,000 uprchlíků zeSýrie.
Oficiální řečí v Nizozemsku jenizozemštinaafríština. Obě řeči patří uvnitřindoevropské jazykovérodiny mezizápadogermánské jazyky.Nizozemštinaje mimo Nizozemska také oficiální řečí vBelgii(Vlámsko) a mimoEvropui vSurinamua na nizozemských ostrovech v Karibiku (Aruba,Bonaire,Curaçao,Saba,Svatý Eustach,Svatý Martin). Někdy se používá také nepřesné označeníholandština, které může označovat i dialekty provinciíSeverníaJižní Holandsko. Vlámština je naproti tomu souhrnný název pro mluvenounizozemštinuveVlámsku. Základem jazyka bylo hornofranské nářečídolnoněmčina, ze kterého se tento jazyk vyvíjel již před12. stol.Vlexikologiiimorfologiimá hodně společných znaků sněmčinou, liší se od ní zejména vevýslovnostiapravopisu.Dolnoněmčinamá v Nizozemsku mnoho oblastních nářečí: groningština, drentština, stellingwerfština, sallandština, twentština, veluwština a achterhoekština. Oblastním nářečím je i limburština, kterým se hovoří v provinciiLimburg. Zásluhou výuky jednoho i více cizích jazyků již na základních školách, mluví většina Nizozemců takéanglicky,německynebofrancouzsky.
Počty hovořících:
Podle současných údajů nizozemského centrálního statistického úřadu (Centraal Bureau voor de Statistiek – CBS)se hlásilo v roce 2008 kekatolicismu30 % obyvatel, kprotestantismu21 %, k jiným náboženstvím 10 % (z toho 5 %muslimůa 5 %hinduistů,buddhistů,židůa ostatních). Žádné náboženství neuvedlo v roce 2008 40 % obyvatel.
Z předválečného počtu 140 tisícŽidů, kteří tvořili 10 % obyvatel Amsterdamu, většina zahynula běhemholocaustu. Od 70. let 20. století provádí Nizozemsko liberální imigrační politiku a v roce 2011 žilo v zemi více než 1 milionmuslimů.
Nizozemci se mohou pochlubit slavnou malířskou tradicí, jejichmalířipatří nejen k nejslavnějším Nizozemcům, ale někteří nizozemští malíři patří k nejslavnějším vůbec. Týká se to především pěti velikánů:Hieronymus Bosch,Pieter Brueghel,Rembrandt van Rijn,Jan VermeeraVincent van Gogh. Díky těmto mistrům v Nizozemsku vznikly některé z nejslavnějších obrazů dějin. BoschovaZahrada pozemských rozkoší, BrueghelovaStavba babylonské věže, RembrandtovaNoční hlídka, VermeerovaDívka s perlou, Van GoghovySlunečniceneboHvězdná noc.Noční hlídkaje k vidění v amsterdamskémRijksmuseu,Dívka s perlouv haagském muzeuMauritshuis.
Na vrcholu období zvaného „zlatý věk Nizozemska“, tedy kolem roku1650, pracovalo v této zemi zhruba 700 malířů – umělců, kteří ročně vytvářeli asi 70 tisíc obrazů.
Do učebnic světového malířství ovšem vstoupili (chronologické seřazení podle data narození) i mj.Dieric Bouts,Lucas van Leyden,Pieter Aertsen,Karel van Mander,Frans Hals,Hendrick Avercamp,Gerard van Honthorst,Judith Leyster,Gerrit Dou,Aelbert Cuyp,Jan Steen,Jacob van RuisdaelaLawrence Alma-Tadema.
Ve20. stoletípak představitelé hnutíDe StijlPiet MondrianaTheo van Doesburg, fauvistaKees van Dongen, abstraktní expresionistaWillem de KooningneboKarel Appel, spoluzakladatel skupinyCoBrA. V nedávné době na sebe upoutal pozornost svými geometrickými hříčkamiM. C. Escher.
V oboruarchitekturyje vysoce oceňovánmodernistickýarchitektRem Koolhaas. Představitelem slavného hnutíDe Stijlbyl designérGerrit Rietveld.
Hlavní městoAmsterdamje proslaveno muzei, jako jsou napříkladRijksmuseum,Stedelijk museum,Mauritshuis,Muzeum Kröllerové-Müllerové,Rembrandtův důmneboDům Anne Frankové.Van Goghovo muzeumprezentuje největší sbírku obrazůVincenta van Goghana světě.Nizozemský institut dějin uměníje největším archivem dějin výtvarného umění na světě.
Za klasika nizozemské literatury je považován zejménaMultatuli. V červnu 2002 vyhlásila Společnost pro nizozemskou literaturu (Maatschappij der Nederlandse Letterkunde) jeho románMax Havelaarza nejvýznamnější nizozemsky psané literární dílo všech dob.
Ke klíčovým autorům holandského zlatého věku v17. stoletípatřiliJoost van den Vondel,Pieter Corneliszoon HooftneboJacob Cats. Představitelkouosvícenství18. století bylaIsabelle de Charrière. V první polovině 20. století zaujal svými psychologickými rományLouis Couperus. Za druhé světové války vracel naději čtenářům svou vlasteneckou poeziíBertus Aafjes, jinak představitel menšinovéhokatolicismu. Ve druhé polovině tohoto století uhranul světuDeník Anne Frankové.Později nizozemská literární kritika hovořila o tzv. Velké trojce (De Grote Drie):Harry Mulisch,Gerard ReveaWillem Frederik Hermans.Spolu s nimi byli hojně překládáni např.Cees Nooteboom,Simon Vestdijk,Jan WolkersneboHella S. Haasse.
V oblasti knih pro děti se prosadiliDick Bruna, jehož nejznámější postavičkou je králičí holčička Miffy, aAnnie M. G. Schmidtováse svými příběhy o Jipovi a Janneke. V žánrové literatuře vyniklRobert van Guliks detektivními příběhy osoudci Ti.
Nejvýznamnější bibliotékou v zemi jeNizozemská královská knihovna. V její budově vHaagumá sídlo iEvropská knihovna.
V hudbě se Nizozemci prosadili především v žánru elektronické hudby,Armin van Buurenči DJTiëstojiž patří k jejím klasikům. Populární je v současnosti iMartin Garrix,Nicky Romero, trioNoisia,Don Diablo,Sander van Doorn,AfrojackčiHardwell. Přímo v Nizozemsku vznikl elektronický hudební stylhardstyle.
V tradičním popu se proslavila na konci 60. let skupinaShocking Blue, zejména díky svému hituVenus.Legendou žánrueurodanceje duo2 Unlimited. V žánru pop-jazzu na sebe dokázaly mezinárodně upozornit zpěvačkyCaro EmeraldováaTrijntje Oosterhuisová, v evropskémcountryIlse DeLangeová.
Eddie Van Halenpatří k zakladatelům známé metalové skupinyVan Halen. Ke klasikům nizozemského rocku patří kapelyGolden EarringaFocus. Ke známým rockovým hudebníkům současnosti patří skupinyWithin Temptation,Epica,Delain,Ayreonči zpěvačkyAnoukneboFloor Jansenová, která se proslavila ve finské metalové kapeleNightwish.
Mezi interprety vážné hudby proslul houslistaAndré Rieu, houslistkaJanine Jansenová, houslistaBernard Haitinknebo dirigentTon Koopman. Nejvýznamnějším skladatelem klasické hudby jeJan Pieterszoon Sweelinck, ze současných autorů pakLouis Andriessen. Nejslavnějším tělesem jeKrálovský orchestr Concertgebouw. Zvláštní místo v moderní hudbě drží hudební experimentátorYuri Landman.
Nejslavnějším nizozemským filmovým režisérem jePaul Verhoeven, autor sci-fi klasik jakoRobocopčiTotal Recall.Mezi dokumentaristy vyniklJoris Ivens.RežisérFons RademakerszískalOscara za nejlepší neanglicky mluvený filmv roce 1986, jakožto první Nizozemec.Dokázali ho napodobitMarleen Gorrisováv roce 1995 aMike van Diemroku 1998.Jan de Bontje režijně, producentsky či kameramansky podepsán pod hollywoodskými trháky jakoNebezpečná rychlost,Twister,Minority Report,Smrtonosná past,Hon na ponorkuneboZákladní instinkt.Anton Corbijnproslul jako režisér videoklipů, pro skupinyNirvana,U2,Depeche ModeneboRoxette. FilmařTheo van Goghse stal světově proslulý po svém zavraždění v roce 2004, k němuž došlo kvůli protiislámskému snímkuPodvolení.Známým dokumentaristou byl levicově orientovanýJoris Ivens.
Někteří herci získali slávu díky zahraničním produkcím, zejména britským a americkým:Famke Janssenováje známá zbondovkyZlaté okonebo ze série filmůX-men,Jeroen Krabbéz bondovkyDech života,Carice van HoutenováaMichiel Huismanze seriáluHra o trůny,Sylvia Kristelováztvárnila hlavní představitelku ve čtyřech ze sedmi klasických erotických snímků z cykluEmmanuelle.Rutger Hauervstoupil do širokého povědomí ve filmechBlade RunnerčiSin City.
Nizozemsko má dobře rozvinutý televizní trh s mnoha komerčními i veřejnoprávními stanicemi. Zajímavostí je, že prakticky všechny zahraniční pořady jsou uváděny v původním znění s titulky.Dabujíse pouze zahraniční pořady pro děti. Televizní exporty z Nizozemska mají většinou podobu licencí specifických formátů, zejména vyvinutých produkčním konglomerátemEndemol, který má přibližně 90 společností ve více než 30 zemích. K takovým původně nizozemským formátům patříBig BrotherneboThe Voice.
V modelingu se prosadilaDoutzen Kroesová.
V Nizozemsku je povinná školní docházka od prvního dne v měsíci, kdy bylo dítěti pět let, až do konce školního roku, kdy mu bylo šestnáct let. Většina dětí ale dochází do základních škol již od jejich čtvrtého roku (tzv. přípravný rok). Ve školním roce, kdy bude dítěti sedmnáct let, je školní docházka jenom částečně povinná (minimálně dva dny v týdnu). Jedná-li se o odbornou školu, která je smluvně napojená na nějaký podnik, je docházka povinná jenom jeden den v týdnu, ostatní čtyři dny je placená praxe v podniku.
Výuka začíná v podstatě již ve školce od druhého roku dítěte. Potom začíná tzv. primární vzdělávání (od 6 do 13 let) a pokračuje sekundárním (12 až 20 let), které žáky připravuje podle jejich schopností na různé směry vyššího vzdělávání (středoškolské, vyšší odborné nebo univerzitní). V Nizozemsku je velké množství privátních i státních vyšších odborných škol, vysokých škol a universit (Nizozemské univerzity a vysoké školy). Nejstarší universitou v Nizozemsku jeUniversiteit Leidenzaložená v roce 1575Vilémem I. Oranžským.V současnosti má tato univerzita devět fakult a v akademickém roce 2006/2007 na ní studovalo 17 630 studentů. VŠanghajském žebříčku, který tradičně hierarchizuje nejlepší vysoké školy na světě, má Nizozemsko (k roku 2021) dvě univerzity v první stovce. Nejvyšší prestiž máUniverzita v Utrechtu, která je žebříčkem vyhodnocena jako 50. nejlepší univerzita na světě. Druhou nejkvalitnější školou v Nizozemsku má býtRijksuniversiteit Groningen(64. na světě).
Nizozemsko stálo u počátků novověku. Proto nalezneme v počátcích moderní vědy zhusta právě Nizozemce:Antoni van Leeuwenhoekje otcemmikrobiologie, astronom a fyzikChristiaan Huygenszapočal vědecké zkoumánísvětla,Willebrord Snelliusdefinoval zákon lomu světla, matematikLudolph van Ceulenzpřesnil výpočetčísla Pítak, že se dodnes nazývá Ludolfovo číslo,Andreas Vesaliuspoložil základy moderníanatomie,Herman Boerhaavebývá označován za „otcefyziologie“, stejně jako jeho žákAlbrecht von Haller, jedním z prvních chemiků bylJohann Rudolf Glauber, průkopníkem botaniky bylCarolus Clusius,Cornelius Drebbelvynalezl prvníponorku,Hans Lippersheyje jedním z kandidátů na titul vynálezcedalekohledu,Pieter van Musschenbroekobjevil kapacitní odpor a vynalezl tzv.Leydenskou láhev, první kondenzátorelektrické energie.Simon Stevinjako první pracoval svektory,Jan Swammerdamza pomoci mikroskopu jako první prokázal, že vajíčko,larvaa hmyz jsou tři fáze vývoje stejného jedince, jedním z nejvýznamnějších středověkýchkartografůbylPetrus Plancius.
Ovšem nizozemská věda neztratila úroveň ani v 19. a 20. století:Hugo de Vriesoprášil díloMendelovoa rozvinul moderní genetiku,Luitzen Egbertus Jan Brouwervýznamně rozvinul geometrický obortopologie, fyzikWillem de Sitterpropracovával Einsteinovu relativitu a předpověděltemnou hmotu,George Eugene Uhlenbeckdefinoval elektronový spin,Jacobus Kapteynobjevil rotacigalaxií, poGerardu Kuiperovise jmenuje známýKuiperův pás,Jan Oortrozvíjelradioastronomii, astronomTom Gehrelsse proslavilfotometriíasteroidů, jeho blízkou spolupracovnicí bylaIngrid van Houten-Groeneveldová, zoologCoenraad Jacob Temminckproslul studiem ptáků, v oblastiinformatikyse prosadilEdsger Dijkstra,Guido van RossumčiAndrew S. Tanenbaum,paleoantropologEugène Duboisobjevil existencihominidaHomo erectus, do vývoje letadel i první světové války významně zasáhlAnthony Fokker,Nikolaas Tinbergenpatří ke třem otcům zakladatelůmetologie, za což také dostalNobelovu cenu za fyziologii. Ta se však ve 20. století nevyhýbala ani dalším Nizozemcům:za fyzikuji získaliPieter Zeeman,Hendrik Lorentz,Johannes Diderik van der Waals,Heike Kamerlingh Onnes,Frits Zernike,Nicolaas Bloembergen,Simon van der Meer,Gerard 't Hooft,Martinus J. G. Veltman,Andre Geim,za chemiiJacobus Henricus van 't Hoff,Peter Debye,Paul J. CrutzenaBen Feringa, za fyziologii a medicínu krom TinbergenaWillem EinthovenaChristiaan Eijkman.
V oblastihumanitníchasociálních vědpatří k největším Nizozemcům dva středověcí filozofové:Erasmus RotterdamskýaBaruch Spinoza. Již ve 13. století patřil k významným filozofůmSiger z Brabantu. K významným autorům patří i autor známéBajky o včeláchBernard Mandeville. V oblasti teologie proslulJakub ArminiusneboTomáš Kempenský, autor spisuNásledování Krista, jiný duchovní,Cornelius Jansen, v 17. století vytvořil originální nizozemský teologický směr zvanýjansenismus.LabadismuspropagovalaAnna Maria van Schurmanová, jedna z nejvzdělanějších žen své doby. Klasikem právní teorie jeHugo Grotius. PrávníkTobias Asserzase získalNobelovu cenu za mírza vytvoření Haagského tribunálu. Mezinárodní věhlas získal i kulturní teoretikJohan Huizingači sociální psychologGeert Hofstede. SocioložkaSaskia Sassenovázavedla známý termín „globální město“.Jan TinbergenaTjalling KoopmanszískaliNobelovu cenu za ekonomii.
Nejúspěšnější nizozemskouatletkouvšech dob je běžkyněFanny Blankers-Koenová, držitelka čtyř zlatých olympijských medailí ze čtyř různých běžeckých disciplín (100 m, 200 m, 80 m překážek, štafeta).Všechny medaile vybojovala na jedněch hrách, vLondýně roku 1948. Velmi úspěšní jsou Nizozemci také vplavání, plavkyněInge de Bruijnovámá čtyři zlata z OH. Další silnou nizozemskou disciplínou jecyklistika.Jan JanssenaJoop ZoetemelkvyhráliTour de FranceiVueltu,Tom Dumoulintriumfoval naGiro d'Italia,Leontien van Moorselovámá čtyři cyklistická zlata z olympiád. Ze zimních her vozí Nizozemci medaile především zrychlobruslení. Na olympijských hrách jsou v čele historické tabulky medailistů v této disciplíně. RychlobruslařkaIreen Wüstovámá pět zlatých olympijských medailí, její kolegaSven Kramerčtyři.Nizozemci jedny olympijské hry také pořádaly,roku 1928 v Amsterdamu.
Nejúspěšnějším nizozemským tenistou byl vítězWimbledonuRichard Krajicek. ŠachistouMax Euwe.Henk van KesselaJan de Vriesse stalimistry světa v závodech silničních motocyklů.Max Verstappense roku 2021 stal prvním nizozemskýmmistrem světa ve Formuli 1.
Z kolektivních sportů jsou Nizozemci mimořádně úspěšní vpozemním hokeji, ženy mají tři olympijská zlata, muži dvě.Teun de Nooijerbyl třikrát vyhlášen nejlepším pozemním hokejistou světa,Stephan Veendvakrát. Mezi ženami dvakrát v anketě triumfovalyNaomi van AsováaMaartje Paumenová.Volejbalistéivolejbalistkyvyhráli mistrovství Evropy, muži navíc ještěolympijské zlato(1996). Členy síně slávyMezinárodní volejbalové federacejsouPeter Blangé,Ron ZwerveraBas van de Goor.
Zdaleka nejpopulárnějším sportem je v Nizozemsku ovšemfotbal. Od 70. let patří Nizozemci k evropské špičce v tomto sportu. Zmistrovství světapřivezli třikrát stříbro (1974,1978,2010).Mistrovství Evropyse jim podařilo vroce 1988vyhrát.Nejúspěšnějším fotbalovým klubem jeAjax Amsterdam, který čtyřikrát vyhrálLigu mistrů(1971,1972,1973,1995). Jednou se to povedlo iFeyenoordu Rotterdam(1970) aPSV Eindhoven(1988). Tři Nizozemci získaliZlatý míčpro nejlepšího fotbalistu Evropy:Johan Cruijff(1971,1973,1974),Marco van Basten(1988,1989,1992) aRuud Gullit(1987). Ke slavným hráčům patřili iRob Rensenbrink,Ruud Krol,Frank Rijkaard,Dennis Bergkamp,Arjen Robben,Robin van PersiečiWesley Sneijder. V současnosti se prosazuje napříkladVirgil van DijkaFrenkie de Jong. V roce 2000 Nizozemsko spolupořádaloevropský šampionát. Finále se hrálo na stadiónuDe Kuipv Rotterdamu. Takénizozemské fotbalistkypatří k evropské špičce a již mají na svém kontě titulmistryň Evropy(2017).
Vzhledem k velmi vysoké hustotě obyvatelstva (489/km² v roce 2009)se Nizozemsko potýká s mnohými problémy souvisejícími s ochranouživotního prostředí. Již v roce 1875 byly uzákoněny základní principy ochrany životního prostředí, ale teprve v roce 1993 byl tento zákon novelizován a byla stanovena povinná oprávnění omezující možnosti znečištění.
Tento zákon byl postupně formulován od roku 1972, kdy vyšla zprávaŘímského klubu(Club of Rome) pod názvemMeze růstu. V této zprávě byl modelován vývoj hlavních globálních ukazatelů a vzájemně se ovlivňujících vztahů mezi nimi. V současnosti jsou prakticky všechny nizozemské zákony související s ochranou životního prostředí sladěny s předpisyEvropské unie. V Nizozemsku spadá ochrana životního prostředí pod ministerstvo VROM (Ministerie van Volkshuisvesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer).
Od roku 2009 jsou zavedeny dvě tzv. „čisté oblasti“ vUtrechtuaEindhovenu. Do těchto oblastí mohou jezdit jenomkamionysdieselovýmpohonem, které mají zabudované filtrování sazí ve výfukovém potrubí.