Oplatky na chléb

Oplatka na chléb(nebolijedlá etiketa) je výrobek vyrobený zjedlého papírus potiskem zjedlých barev. Používá se nejčastěji k označení nebalených pekárenských výrobků, např. chleba, kde se různými způsoby zapéká.Jedlá etiketaje naprosto nezávadná a dá se normálně sníst se zbytkem pečiva. 
Způsobů, jak označit nebalený pekárenský výrobek, není mnoho. Často se k tomuto účelu využívají například obyčejné etikety lepené na povrch výrobku, anebo papírové pásky na chleba. Tyto způsoby však mají své zápory (např. zbytek lepidla a etikety zůstanou po odtrhnutí pevně na povrchu kůrky v prvním případě nebo složitá aplikace v případě druhém). Proto se nyní postupně přechází k výhodnějším jedlý etiketám.
Jedlé etikety slouží jako silný nástroj podpory prodeje a také přispívají ke snazší identifikaci těchto výrobků ze strany spotřebitele. Další z hlavních funkcí jedlých etiket je ochrana protiplagiátorství. Spousta pekáren peče své vlastní originální výrobky a často se potýkají s tím, že se je někdo snaží napodobovat. Zapečením jedlé etikety do svého výrobku pekárna významně (ne-li úplně) omezí riziko plagiátorství svých výrobků, přičemž náklady za označený výrobek jsou téměř stejné jako za neoznačený. K nemalým přínosům patří rovněž snadná aplikace na pečivo a to, že jedlou etiketu nemusí zákazník odstraňovat.
Chuťetiketz jedlého papíru je neutrální (jako u hostií, proto se někdy označují jako hostie na chleba). Základní složkou jedlého papíru je obvykle bramborovýškrob(± 92%), voda (± 7%) a palmový čislunečnicový olej(± 1%). Setkáváme se také s kombinací bramborového škrobu s rýží či škrobem kukuřičným a dalšími složkami, zde je ovšem častou nevýhodou hořká chuť. Nesmíme však zapomenout na výsledný design etiket zjedlého papíru, který je tvořen potiskem jedlými barvivy na bázi standardně využívaných emulgátorů, používaných mimo jiné k obarvování sycených nápojů. Těmito jedlými barvivy je při dnešních technologiích možné na etiketu přenést libovolnou grafiku bez omezení. Tak je možné zachovat původní originální design log a produktových ochranných známek výrobců pečiva.
Oproti hostiím jedlý papír neobsahujelepek, a je tak vhodný i pro označování bezlepkových výrobků. K dostání je také v organické kvalitě, což mohou ocenit zejména výrobci BIO potravin.
Označování pekárenských výrobků etiketami z jedlého papíru má své kořeny například v Německu aRakousku. V západní Evropě se často setkáváme s označením jedlými BIO etiketami u certifikovaných produktů ekologického zemědělství. Praktický význam etiket z jedlého papíru zejména v případech nebalených potravin však sahá mnohem dále a můžeme jej spatřovat v možnosti uvádění doplňujících informací, důležitých pro rozhodování spotřebitele o koupi. Těmi jsou například nutriční a dietetické hodnoty výrobku, které jsou obyčejně k dispozici jen na vyžádání u personálu dané prodejny.
Výčet produktů, které je možno označit jedlou etiketou, je široký. Přes chléb, bagety, vánočky, housky až po drobné pečivo, kaiserky, rohlíky, crossainty a jiné sladké pečivo. Prakticky je možné označit kteroukoliv potravinu, s ohledem na to, že se jedná o označení, které je jedlé a zdravotně nezávadné a může tak být přímo spojené s výrobkem.
Díky jednoduché manipulaci a přilnavosti jedlých etiket, lze jejich aplikaci snadno začlenit do výrobního procesu. Zvládnou ji sami pekaři či jejich pomocníci, jedná se totiž o úkon, který netrvá déle než jednu sekundu. Etikety se nanášejí před pečením, po lehkém navlhčení povrchu výrobku vodou nebo rostlinným olejem. Dalším možným způsobem je aplikace „přes ošatku”, jednoduše vhozením jedlé etikety lícem na její dno předtím, než se do ní vhodí těsto. Setkáváme se však i s případy aplikace až po upečení, kdy stačí etiketu navlhčit a přitisknout na horký povrch výrobku.