Šťovík menší

Šťovík menší(Rumex acetosella) je nevysoká,vytrvalá,dvoudomábylina, hojně rozšířenýdruhrodušťovík. Není náročný na přírodní podmínky a stal se, hlavně v oblastech kam bylzavlečen, velice nepopulárnímplevelem.
Rostlina je rozšířena po celéEvropě, odBritských ostrovůna západě až poUralaKavkazna východě a dále vKazachstánu, severníČíněa po celéSibiřiaž naruskýDálný východ. Na jihu se vyskytuje vTureckua přesBlízký východaž poÍrána severní oblastiIndie. Druhotně se rozšířila až na východAsiea severAfriky. Později byla sesemenyrůznýchplodinzavlečena doAustráliei naNový Zélanda ostrovyOceániea po objeveníAmerikyse dostala téměř na celé její území. Vyskytuje se ve většině zemědělských oblastí s výjimkourovníkových oblastí. VČeské republiceje šťovík menší hojný od nížin až do horských poloh.
Vyskytuje se na slunných místech, jako plevel na polích a pastvinách, úhorech, rašeliništích, ve světlých lesích, obsazuje kamenité stráně, různé skládky sutě, náspy a okraje cest. Vyhledává písčité, málo úrodné půdy, které mohou být po delší čas i suché, neobsahují hodnědusíkua hlavně mají málovápníku; za těchto nepříznivých podmínek dokáže konkurovat i mohutnějším rostlinám. Je považován zaindikátorneúživných, kyselých a propustných půd, toleruje v půdě vysoký obsahniklu. Objevuje se až do nadmořské výšky 1800 m.
S nástupem chladného, zimního období nadzemnílodyhyusychají. Po zimě vyrážejí zkořenůpupenya z nich nejdříve rostoulistové růžice.
Vytrvalá, dvoudomá bylina s jednou nebo více lodyhami 10 až 30 cm dlouhými, které vyrůstají z plazivých, mělce uložených, rozvětvených kořenů. Lodyha je přímá či vystoupavá, jednoduchá nebo již na bázi či výše rozvětvená, čtyřhranná, rýhovaná, často červenavě naběhlá a počíná v listové růžici až 15 cm velké, která je tvořenařapíkatýmilisty. Jejich hrálovitéčepelejsou dlouhé 2 až 6 cm a široké 0,5 až 2 cm, primární lalok je vejčitě kopinatý s ostrým vrcholem, dva sekundární laloky ve spodní části primárního jsou mnohem menší a většinou směřují ven a dávají tak listu šípovitý vzhled. Lodyžní listy jsou menší a směrem výše se ještě zmenšují, též se jim krátí řapíky a stávají se přisedlými. Blanitépalistyjsou modifikované do nahnědlé třepící sebotky.
Koncové,bezlistenné,latnatékvětenství, ve spodní části poměrně volné, zabírá až 2/3 lodyhy. Je tvořeno krátkými větvičkami, na kterých na 2 mm stopkách vyrůstají v pěti až osmičetnýchpřeslenechjednopohlavnékvěty, Mají červená až nažloutlá, šestičetnáokvětíve dvou trojčetných kruzích, jejich plátky jsou velké 1 až 1,5 mm. Samčí květ obsahuje šesttyčineks krátkýminitkamia žlutými až nahnědlýmiprašník]y, samičí květ másemeníks jednímvajíčkema třičnělkyse štětičkovitýmibliznami.Kvetouv červnu a červenci aopyloványjsou větrem, u některých rostlin dochází i kapomixii.
Z opyleného květu vzniká jedenplod, asi 1,5 mm velká, lesklá, široce vejčitá, tříhranná, tmavohnědá, jednosemennánažkapevně obalená vkrovkách bez mozolků.Semena(nažky) jsou bez speciální pomůcky pro dálkové rozptýlení a na nevelké vzdálenosti jsou roznášena větrem, vodou,mravencinebo vzažívacím traktudobytka. Jsou také šířena lidskou činností, nářadím, siláži, půdou nebo nečištěnýmosivem. Jedna rostlina zplodí až 2500 nažek.
Vytrvalá rostlina rozmnožující se semeny nebopupenyrašícími ze silně se rozrůstajících vodorovných kořenů. Z pupenů vznikají nové rostliny s vlastními kořeny a vytvářejí se tak hustékolonie. Rostlina nemáoddenkya z odlomku kořene jen málokdy vyroste nová rostlina.
Semeny se rozmnožuje méně, nejčastěji na místech, kde není půda alespoň dva roky narušována, aby rostlinka stačila dobře zakořenit. Semena mají životnost minimálně pět let,neklíčívšak z hloubky nad 6 cm, optimální teplota pro klíčení je 17 až 30 °C. Novésemenáčese objevují po celé jaro, léto i podzim, ke klíčení bývají semena povzbuzena i náhlým zvýšením slunečního svitu, např. po pokosení louky; prvým rokem většinou nevytvářejí květonosnou lodyhu. Jedinci vzniklí ze semen se dál mohou na stejné místěvegetativně rozmnožovatpo dobu nejméně 15 až 20 roků. Obvykle se objevují mezi prvními rostlinami na místech postižených požárem nebo po odstranění svrchní vrstvy půdy.
Šťovík menší může býtdiploidní, tetraploidní, hexaploidní nebo oktoploidnírostlinou schromozomovýmičísly 2n = 14, 28, 42 nebo 56. Je též pomorfologickéstránce velice variabilní a zahrnuje velké množství genotypů, původně asi zeměpisného původu, které se nyní místně prolínají. V české přírodě jsou rozeznávány čtyřipoddruhy:
Prvé tři poddruhy, šťovík menší pravý, š. m. dřípený a š. m. tenkolistý, se liší hlavně tvarem listů, šťovík menší krytoplodý se odlišuje pevně srostlými nažkami s krovky.
Je plevelem škodícím nejvíce na loukách s vytrvalýmipícninaminebo na pastvinách, kde vytváří celé kolonie odčerpávající užitkovým rostlinám vodu i živiny a svou přítomnosti silně znehodnocuje píci. Zdobytkusnad neškodí jen ovcím, u krav způsobuje průjmy, snižuje produkci mléka a způsobuje brzké zrážení mléka. Rostlina po posečení nebo spasení se velmi rychle zotaví a vypouští nové lodyhy, navíc má velkou zásobu spolehlivě klíčících semen v půdní bance. Nejvíce škodí v oblastech kde je nepůvodní, například v Austrálii je považována za jeden z nejhojnějších a nejškodlivějších plevelů.
Vyskytuje se i v zahradách, na vinicích i okrasných pozemcích, kde však působí minimální škodu. Na orné půdě se likviduje poměrně snadno, obvykle stačíhluboká orbaa důkladné povápnění pozemku provázené dusíkatým hnojením. Vestředoevropskýchpodmínkách je považován za plevel málo škodlivý.
Semena i mladé listy slouží jako potrava některým ptákům, hlavněbažantovitým(bažanti,krocani,tetřevi,křepelky) a výhradně semenapěvcům(např.vrabci,skřivani,strnadi). Kořeny, listy i semena pak při nedostatku jiné potravy poslouží jako obživa také menšímsavcům, např.králíkům,hrabošům,křečkůmatd. Šťovík menší je také živnou rostlinouhousenekmotýlaohniváčka černokřídlého(Lycaena phlaeas), celosvětově pak pro asi dalších 30 méně známých motýlích druhů.
Mladé listy se někdy používají do jarních salátů. V listech i lodyhách je obsaženakyselina šťavelová, která způsobuje jejich kyselou chuť a při malém množství osvěžuje, ale při větším nepříznivě působí naledviny, zvláště u lidí sledvinovými kameny.