Muchovník

Muchovník(Amelanchier) jerods asi 20 druhykeřůa malých opadavýchstromůz čeledirůžovitých.
Rod je původní v teplých oblastechseverní polokoule, roste především v těchto oblastech na stanovištích, kde probíhá stadium ranésukcese. Nejvíce druhů je vSeverní Americe, obzvláště vUSAaKanadě. VEvropěje původnímuchovník oválný(Amelanchier ovalis), výskytem zasahuje až na jižní Slovensko. Dříve se vyskytoval jen na vápencíchKarpat, nyní i díky pěstování v zahrádkách zplaňuje. V USA muchovník roste jako původnídřevinave všech státech, kromě Havaje. Dva druhy muchovníku najdeme vAsii. Tyto rostliny jsou zahradnicky cenné a jejich plody jsou důležité pro divoká zvířata. Lidem je ovoce muchovníku téměř neznámé, k jídlu jej průmyslově pěstují jen v některých lokalitách, dříve se sušené užívaly jako náhražka hrozinek. Dříve nebylo jasné druhové řazení muchovníků.
Muchovníky rostou do 0,2–20 m výšky jako řídké dřevité keře nebo malé stromy se vzpřímenými kmínky.Kůraje šedá nebo méně často hnědá, hladká nebo popraskaná u starších stromů.Listyjsou opadavé, řapíkaté, střídavé, jednoduché, různě eliptické až kulaté, 0,5–10 × 0,5–5,5 cm velké, od tenkých po kožovité, s povrchy hladkými nebo hustě ochlupenými v květu a v dospělosti. Listy se na podzim výrazně barví do červena, nebo oranžova.Květenstvíje sestavené ve vzpřímených, nebo převislých hroznech, s 1–20 květy, a to buď v seskupení jednoho až čtyř květů, nebohroznus 4–20 květy. Vkvětuje pět bílé (vzácně poněkud růžových) kulatých lístků, 2,6–25 mm dlouhých. Květy některých druhů se objevují na začátku jara, v březnu, další kvetou ještě v červnu.Letní kvetení je cenné, protože jde o období, kdy kvete jen málo keřů.Plodemjemalvice, v barvě od červené přes fialovou až po téměř černou, 5–15 mm velká, ve škále chutí od nasládlé, šťavnaté po suchou a mdlou. Zraje v létě. Chuť plodů je v popisech zkreslována.
Severoamerické druhy v taxonomii jsou uvedeny veFlora of North America. Asijské druhy jsou uvedeny veFlora of Chinaa evropské druhy veFlora Europaea.
NázevAmelanchierje pravděpodobně odvozen odprovensálskéhoslova pro stromAmelanchier ovalis. Americké jménoserviceberrypochází z podobnosti s ovocem podobajícím se evropskýmjeřabinám.Juneberryodkazuje na určitý druh ovoce zrající v červnu. JménoSaskatoonvzniklo z indiánských jmen misâskwatômina (misāskwatōmina,misaaskwatoomina) proAmelanchier alnifolia. MěstoSaskatoon,Saskatchewanje pojmenováno podle něj. České botanické jméno proAmelanchierje muchovník.
Okusem zvěří netrpí, ale průchod skrze muchovníky si oblíbili jeleni a králíci a těžké ušlapání může potlačovat přirozenou obnovu.Housenkymůr a jiný býložravý hmyz mají také chuť na muchovníky. Mnoho hmyzu a chorob, které napadají ovocné stromy, napadají také muchovníky, především rzi a houby. V letech, kdy se květ muchovníků kryje s květem divokých růží, mohou včely šířitbakteriální choroby. V ČR muchovníky významnými chorobami a škůdci netrpí.
Plody muchovníku mají místo v lidovém léčitelství, obsahují velké množstvívitamínu C,vitamín B2, barviva (anthokyany, kterým se přisuzuje účinnost proti rakovinnému bujení) a zdraví prospěšné minerály. Plody celkově podporují odolnost organismu, působí preventivně proti žaludečním chorobám a při onkologických onemocněních je možné plody muchovníku podávat jako podpůrný doplněk stravy. Při žaludečních a střevních potížích může být podáván čaj ze sušených listů.
V Kanadě se plod zvanýSaskatoon Berrysklízí komerčně. Známé jídlo původních amerických obyvatel (indiánů),pemikan(pemmican) často obsahovalo kroměsušeného masa s tukemprávě sušené plody muchovníku. Stonky muchovníku byly pak často používány k výroběšípů. Některé druhy muchovníků jsou velmi oblíbenéokrasné keře, pěstované pro květy, kůru a pro krásu podzimního barevného listí.
Všechny muchovníky potřebují podobné podmínky. Pokud mají dobře růst, vyžadují zejména dobré osvětlení, ale všechny snášejí i polostín. Důležitá je dobrá drenáž a proudění vzduchu (jinak trpí listovými chorobami). Snášejí zakouřené ovzduší. Většina druhů je v ČR mrazuvzdorná.Muchovník olšolistýsnáší mrazy až –40 °C. Vhodná je vláha během suchého období, ale snášejí dobře i sucho. Na zvláštní péči tedy náročné nejsou, můžeme je přihnojovat běžnými průmyslovými hnojivy, jejich vegetativní růst není po dosažení asi 1m výšky i s přihnojováním nijak silný. Přijatelnépůdní podmínkypro muchovníky jsou téměř všude mimo vlhká místa.Dřevoje hnědé, pevné a těžké. Vnitřní část je načervenale hnědá a dřevo je světlejší barvy. Může být použito pro rybářské pruty.
Rozmnožuje se výsevem na jaře, dělením a štěpováním. Muchovník se štěpuje snadno,roubovánína další druhy, jako jsouhloh(Crataegus) ajeřáb(Sorbus), jsou často úspěšné. Po naroubování pozorujeme po určité době slábnutí růstu.
Je běžně uváděno, žeAmelanchier lamarckii, široce pěstovaný anaturalizovanýv Evropě, kam byl přivezen v 17. století, je původem ze Severní Ameriky, pravděpodobně z východní Kanady. V současné době není známo, že by se vyskytoval ve volné přírodě, a je pravděpodobně hybridního původu, jako kříženec meziA. laevis, a buďA. arboreaneboA. canadensis.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuAmelanchierna anglické Wikipedii.