Rostov na Donu

Rostov na Donu(ruskyРосто́в-на-Дону;ukrajinskyРосто́в-на-Дону́– v ukrajinské literatuře též Ростів) je město na jihuevropskéčástiRuska. Leží na řeceDon, 46 km od jejího ústí doAzovského mořea asi 100 km od hranic sUkrajinou. Je správním střediskemRostovské oblastia celéhoJižního federálního okruhu. Žije zdepřibližně 1,14 milionuobyvatel.
Město bylo založeno v roce1749(listinou císařovnyAlžběty Petrovnyz 15. prosince) a nedlouho po jeho založení zde vznikla ipevnostDemetrius. Pojmenováno bylo pobiskupovisvatémDimitriji Rostovském, pocházejícím zRostovavJaroslavské oblasti. Díky vhodné poloze nedaleko moře se malé město kolem své pevnosti postupně rozšiřovalo.
Od roku1784byla pevnost Demetrius s okolním sídlištěm spolu sNachičevanem na Donu,TaganrogemaAzovemsoučástí Mariupolskéhoujezdu(okresu)Jekatěrinoslavské gubernie. V roce1796se Mariupolská župa stala součástígubernie Novoruské. V roce1797byla provincie opět rozdělena na 12 krajů, včetně samostatného okresu Rostov. V roce1802byl okres Rostov znovu součástí Jekatěrinoslavské gubernie.
Název Rostov na Donu ve své dnešní podobě je z roku1796, kdy tehdejší městys získal práva skutečného města. Až do roku1917bylo město právem považováno za obchodní město. Díky velkému dopravnímu ruchu na řece Donu se rozrůstalo tak rychle, že už roku1928sem byly přestěhovány úřady regionální správy zNovočerkassku. V letech1915–20se Rostov stal střediskem prorusky smýšlejících („moskvofilních“)RusínůaUkrajincůz rakousko-uherskéHaliče, kteří sem byli evakuováni před perzekucemi ze strany rakouských úřadů (Haličsko-ruský výborvedenýVolodymyrem Dudykevyčemtu pro ně dokázal zřídit i gymnázium) a mnoho Ukrajinců studujících na univerzitě se rovněž přistěhovalo zVaršavy; fungovala zde velmi silná ukrajinská obec. V letech1918–19byl i proto ukrajinskými nacionalisty Rostov nárokován do rámce nově vznikléUkrajinské lidové republiky, nicméně, zůstal v hranicích Ruska. V Rostově převažovalo rusky mluvící obyvatelstvo před ukrajinsky mluvícím v poměru 60:40, na rozdíl od sousedící oblastiKubáně, která byla silně ukrajinská (Ukrajinci 915 450 lidí,Rusové498 102 k roku1926).
V rámci bojekomunistůprotináboženství, poruské občanské válcea ustanovení rudé vlády tu byly zbořeny dvě kdysi dominantníkatedrály–Katedrála sv. Alexandra NěvskéhoaKatedrála sv. Jiří v Nachičevanu.
V doběVelké vlastenecké válkybylo město dvakrát obsazenoněmeckou armádou. První okupace začala 21. prosince1941a trvala pouze sedm dní. Němečtí generálové město považovali za důležitou železniční křižovatku, říční přístav a přístup naKavkaz.První tanková armádabyla z města vytlačena již 27. prosince, avšak Němci město znovu obsadili 24. července1942. Druhá okupace trvala až do 14. února1943. Obnova bombardováním těžce poškozeného města trvala více než deset let.
Přestože na začátku 90. let minulého století po páduSSSRtu byla bída akriminalita, situace se dnes lepší. Vznikají novépodnikya jiné se sem usazují z okolních oblastí. Důležitým zaměstnavatelem je firmaRostvertol, vyrábějící vrtulníky. Obrat zahraničního obchodu Rostovské oblasti v roce2012činil 10,2 mld.USD(vývoz: 5,31 mld. USD, dovoz: 4,88 mld.).
V brzkých ranních hodinách24. června 2023 bylo město obsazenovojákyWagnerovy skupinypod vedenímJevgenije Prigožina. Ruský prezident Vladimir Putin to označil za vzpouru.
Milionu obyvatel dosáhl Rostov na konci 80. let 20. století; v současnosti je 10. největším městem Ruska. Většinu obyvatelstva tvoříRusové, výraznější menšinou (okolo 2 %) jsouUkrajinciaArméni.
V Rostověfunguje mezinárodní letištěa mezinárodní říčnípřístav. Sídlí zde správaSeverokavkazské dráhy. Městem prochází dopravní koridorMoskva–Voroněž–Rostov na Donu–Kavkaz. Zároveň zde odbočuje silnice spojující Rostov sMariupolemaOděsoua železnice přesTaganrognaDonbasa dále na Ukrajinu.
Tramvajová doprava v Rostově na Donučítala roku20076 linek; dále zde jezdí 11 linektrolejbusů, 72 linekautobusůa 54maršrutek. Již několik desetiletí je v plánu výstavbametra, v květnu 2010 počítal plán města s první linkou vedoucí směrem západ – severovýchod, plánované datum uvedení do provozu první etapy metra je v roce 2020.
V dubnu 2021 byl v rostovském přístavu dokončen terminál na překládku až 1 milionu tun obilí ročně. Kapacita terminálu bude postupně navyšována.