Sambar ostrovní

Sambar ostrovní, jinak též známý pod synonymysambar hřivnatýajelen timorský(Rusa timorensis) jepřežvýkavecpatřící dočeledijelenovití(Cervidae) a rodusambar(Rusa). Druh popsalHenri Marie Ducrotay de Blainvilleroku1822a dělí se na několikpoddruhů, které byly určeny v roce2011.DleMezinárodního svazu ochrany přírodyse řadí mezizranitelné druhy, je chráněn indonéskými zákony a vyskytuje se v řadě chráněných území.
Sambar ostrovní je blízkým příbuznýmsambara indického(Rusa unicolor).Je známo celkem sedm poddruhů určených v roce2011(Wilson a Mittermeier). Jinými vědci je nicméně tato systematika zpochybňována.
Sambar ostrovní se vyskytuje na mnohých ostrovechIndo-Pacifiku, odSulawesiaž poNový Zéland. Původně se vyskytoval pouze naJávěaBali, ale postupně kolonizoval řadu dalších ostrovů. Rozšířili se po dnešníIndonésii, jako je Sulawesi,KomodoaFlores. Později byli člověkem vysazeni do vzdálenějších míst. V roce1639byli dovezeni naMauriciusaRéunion, po roku1870doNové Kaledonie. Ve 20. století byli vysazeni naNovém Zélandu,Madagaskarua dalších oblastech, jako jeThajsko, ale iBrazílie.K životu dávají přednost okrajům listnatých lesů,obývají i stepi, pasou se na travnatých plochách. Nevadí jim žít v oblastech s malým množstvím pitné vody.Žijí v maximální výšce 900 m n. m.
Průměrná délka těla sambara ostrovního je 83–110 cm,samci sambara ostrovního měří v kohoutku 1,1 ma váží zhruba 115 kg. Samice je menší a její hmotnost se odhaduje na 74 kg; je vyvinutýpohlavní dimorfismus(dvojtvárnost). Sambarové vypadají zavalitě, což způsobují krátké nohy.Samci vlastníparohyve tvarulyry, které váží až 2,5 kg. Obě pohlaví mají hrubou šedohnědou srst, která je na břiše světlejší.Mláďata po narození postrádají skvrny charakteristické pro ostatní druhy jelenů. Druh je také charakteristický velkýma ušima.
Sambarové ostrovní jsou převážně noční zvířata, ale mohou se pást během dne, při největším žáru se ukrývají do lesa. Velikostiteritoriítohoto druhu nejsou známy. Podobně jako ostatní příbuzné druhy používají ke komunikaci pachové značky a zvukové projevy v období rozmnožování.Samci jsou mezi sebou navzájem agresivní a i se samicemi žijí během většiny roku odděleně. Rozmnožování probíhá během celého roku, samci v období páření lákají samice a odstrašují konkurenty tím, že si na parohy napichují rostlinstvo a větvičky jako ozdoby. Po osmiměsíční březosti samice porodí jedno až dvě mláďata, která jsou po 6–8 měsících odstavena odmateřského mléka. Pohlavní dospělosti dosahují po 18–24 měsících, dožívají se 15–20 let, tento věk je však ve volné přírodě málokdy přesažen.Mezi přirozené nepřátele patříkrokodýli,krajtyavaran komodský(Varanus komodoensis); na ostrověKomodotvoří sambarové důležitou část potravy varanů.Sambarové se živí trávou a listím nebo spadlým ovocem.
Mezinárodní svaz ochrany přírodyhodnotí při vyhodnocení ohrožení sambara ostrovního pouze původní populace. Podle IUCN jezranitelným druhema jeho populace klesá; odhaduje se na méně než 10 000 dospělých jedinců s odhadovaným poklesem populace asi o 10 % během tří generací. Nebezpečí představuje především ztráta přirozeného prostředí a degradace stanovišť. Časté je také pytláctví pro maso, léčivé přípravky a lokálně jsou sambarové loveni jako domácí mazlíčci.
Sambar ostrovní se vyskytuje v mnoha jávských chráněných oblastech a je chráněn indonéskými zákony.
Sambar ostrovní je vČeskuv současnosti chován pouze ve dvouzoologických zahradách:Zoo PlzeňaZoo Praha.Ty se tak řadí k jedněm z mála evropských zoo, které tento druh kdy chovaly. V minulosti tento druh kopytníka nechovala žádná další česká ani slovenská zoo. V celéEvropěbyl v březnu 2018 k vidění v pouhých osmi zoo, z toho dvě jsou již zmíněné zoo vČesku, další dvě pak najdeme vAngliia rovněž vNěmecku. Po jedné zoo s tímto jelenem mají veŠpanělskuaPolsku.V dubnu 2019 již nebyl chován ve Španělsku, a tak se udával počet sedm zooa asi 40 jedinců.
Historie chovu tohoto vzácného sudokopytníka se píše teprve od května roku 2014.Tehdy výběh v horní části areálu obsadila skupinka dvou samců a dvou samic zTierparkuv německémBerlíně. Již 13. listopadu 2014 se narodilo první mládě – sameček. Jednalo se tedy o první odchov tohoto druhu vZoo Praha, byť laň už přišla březí. V roce 2015 došlo k dalšímu porodu. Ze dvou tehdy narozených mláďat bylo úspěšně odchováno jedno – opět se jednalo o samce. V roce 2016 nebyly odchovy úspěšné, ale pražské stádo obohatila nová samice. V březnu 2018 byli chováni dva samci a tři samice. 25. a 28. prosince 2018 se narodila další dvě mláďata – historicky první samičky narozené vZoo Praha.Celkem se za rok 2018 narodila čtyři mláďata (dva samci a dvě samice), takže na konci daného roku byli chováni tři samci a pět samic.