Slukovití

Slukovití(Scolopacidae) je početná čeleďbahňákůz řádudlouhokřídlých(Charadriiformes), která zahrnuje bekasiny,kolihy, sluky, vodouše,břehouše, jespáky a další ptákyvázané na vodu. Většina slukovitých se živíbezobratlýmiživočichy, které vyzobávají z bahna a půdy.
Zástupci slukovitých mají protáhlá těla a dlouhé nohy s úzkými křídly. Většina druhů má rovný zobák, některé jiné druhy jako kolihy jej mají mírně zahnutý. Délka zobáků bývá různá, díky čemuž se různé druhy slukovitých mohou krmit na stejných stanovištích, aniž by docházelo k jejich vzájemné kompetici. Zobák je velice citlivý a umožňuje slukovitým v bahně ucítit a nalézt malé živočichy. Délka těla je od 12–66 cm. Opeření bývá poměrně fádních odstínů, i když v době hnízdění může svatební šat dosahovat mnohem pestřejších barev.
Většina druhů hnízdí v otevřené krajině a svá hnízda brání proti vetřelcům pózami za letu.Hnízdaslukovitých většinou představují jednoduché důlky v půdě.Snůškabývá o velikosti 3–4 vajec. Mláďata většiny druhů jsouprekociální.
Jsou to ptáci vázání na vodu. Zástupci čeledi mají rozmanité tvary zobáků, třeba koliha má šavlovitě dolů směřující zobák, bekasiny a sluky mají zobáky rovné. Těmto zobákům se říká pícháky,protože „píchají“ do půdy a následně pak vytahují drobnébezobratléživočichy. Jsou to převážně masožravci a hmyzožravci, pojídají drobné korýše, hmyz, rybky, plže a další živočichy.
Opeření je u mnohých zástupců nenápadně hnědé, ale u některých je pestré a obsahuje také doplňky, třeba ujespáka bojovného, u kterého mají samci límec v době rozmnožování a páření. Nohy jsou dlouhé a tenké a jsou předurčeny k pohybů ve vodě, kamenech a bahně. Co se týče velikosti, tak měří 12–66 cm.Nejmenším evropským bahňákem jejespák malý, největším jekoliha velká.
Většina druhů hnízdí na zemi, ale některé hnízdí na stromech, třebavodouš kropenatý. Vejce slukovitých jsou zbarvena nenápadně, aby splynula před predátory, např.rackynebochaluhami. Hlasové projevy slukovitých bahňáků jsou známé v době toků a námluv, např. u bekasiny otavní a sluky lesní.
Samice bývají větší než samci, i když najdou se výjimky. Křídla bývají dlouhá a zašpičatělá, krk dlouhý, zobák dlouhý a ostrý, oči malé.
Čeleď slukovití byla vytvořena francouzským polyhistoremConstantinem Samuelem Rafinesquemv roce 1815.Čeleď sdružuje různé skupiny ptáků, jako jsou bekasiny, břehouši, jespáci, kamenáčci, kolihy, lyskonohy, pisíci, slukovci, sluky či vodouši. Zatímco některé z těchto skupin jsou tvořeny jedním rodem (např. břehouši spadají do jednoho roduLimosa), jiné skupiny spadají do dvou rodů (např. bekasiny se větví do rodůCoenocoryphaaGallinago).Skukovití utváří bazální klad podřáduScolopaciv rámci řádudlouhokřídlých.
Mezinárodní ornitologické unierozeznává 98 druhů slukovitých v 15 rodech. 3 z těchto rodů jsoumonotypické, tzn. zahrnují pouze jeden druh. 5 druhů je vyhynulých (v seznamu níže označeno jako †), a 1 druh je patrně vyhynulý.Jedná se o nejpočetnější čeleďdlouhokřídlých.
K roku 2022 se do slukovitých řadí následující druhy:
Na základě studia DNA většiny slukovitých (bez zahrnutí rodůProsoboniaaLymnocryptes) z roku 2012 sestavili kanadští vědci Rosemary Gibson a Allan Baker následující kladogram: