Juniorská kariéra Rogera Federera

Juniorská kariéra Rogera Federerapředstavovala prošvýcarského tenistutříleté působení najuniorském okruhuorganizovanémMezinárodní tenisovou federací. Mezi roky1996,1997a1998na něm v hlavních soutěžích odehrál devadesát jedna utkání ve dvouhřea padesát devět ve čtyřhře, když vyhrál pět singlových a dva deblové tituly.
Nejlepšíhograndslamovéhovýsledku běhemjuniorskédráhy dosáhl veWimbledonu 1998, kde získal „double“ – dva tituly. Ve finále dvouhry porazil gruzínského hráčeIrakliho Labadzeho6–4, 6–4a v deblovém finále přehrál po boku BelgičanaOliviera Rochusefrancouzsko-izraelský párMichaël LlodraaAndy Ramstejným poměrem 6–4, 6–4.O titul si zahrál také naUS Open 1998, kde podlehl argentinskému hráčiDavidu Nalbandianovive dvou setech 3–6 a 5–7.K pěti turnajovým vítězstvím z juniorské dvouhry patří také trofej na floridskémOrange Bowlu1998.
Na juniorském žebříčku ITF byl ve dvouhře nejvýše klasifikován v prosinci 1998 na1. místěa ve čtyřhře pak v témže měsíci na7. místě. Mezinárodní tenisová federace jej v roce 1998 vyhlásilajuniorským mistrem světa ve dvouhře.
V roce 1985, ve věku Federerových čtyř let, vyhrál prvníwimbledonskoutrofej jeho dětský idolBoris Becker. Od té doby vydržel hodiny sledovat „tenisové zápasy v televizi až do konce“.Když později vzpomínal na dětství, prohlásil: „Tenis se mi líbil ze všech sportů nejvíc. Bylo to vždy vzrušující, když vítězství nebo prohra byly pokaždé v mých rukách.“Školní docházku započal v šesti letech a krátce poté se stal nejlepším tenistou ve své věkové kategorii. Třikrát týdně trénoval buď přímo vBasileji, nebo v jejím okolí.V tomto raném období se spřátelil s dalším budoucím profesionálním tenistouMarcem Chiudinellim, o měsíc mladším talentovaným chlapcem. Oba spolu často hrávalisquash,stolní tenisafotbal. Ve věku jejich osmi let vznikla tenisová skupina mladých talentů v rámci domovského regionu, jejíž součástí se oba stali, když každý pocházel z jiného tenisového klubu.
Oba mladí tenisté se poprvé oficiálně střetli v osmi letech na turnaji nazvaném „The Bambino Cup“, konaném v severošvýcarském městěArlesheim. „Tehdy jsme hráli jen jeden prodloužený set do devíti gamů," vzpomínal později Chiudinelli. „Věci se pro mě nevyvíjely dobře. Prohrával jsem 2–5 a začal brečet. Hodně jsme tehdy plakali, dokonce při utkáních. Během výměny stran ke mně Roger přišel a snažil se mě uklidnit. Řekl, že vše bude v pořádku, a skutečně, věci se začaly odvíjet správným směrem. Dostal jsem se do vedení 7–6 a vnímal, že jsem na vítězné vlně. Poté se rozplakal Roger a já k němu přiběhl se stejnými slovy útěchy, které poskytl předtím on mně. Byl to jediný okamžik, kdy jsem ho mohl porazit.“
Od deseti let zahájil Federer pravidelné týdenní tréninky v Old Boys Tennis Clubu se soukromým koučem Adolfem Kacovskym, který sdělil: „Okamžitě jsem poznal, že tenhle kluk je přirozený talent. Narodil se s raketou v ruce.“ Nejdříve se jednalo pouze o společné tréninky pro celou skupinu, ačkoli jak Kacovsky uvedl: „Oddíl i já jsme si rychle uvědomili jeho obrovský talent. Začali jsme mu dávat soukromé hodiny zčásti hrazené klubem. Roger byl velmi učenlivý. Když jste mu chtěli něco nového předvést, byl schopen to zahrát po třech nebo čtyřech opakováních, zatímco ostatní žáci ze skupiny potřebovali na zvládnutí týden.“
„Hvězdný žák“ v podobě švýcarského chlapce se vždy toužil stát nejlepším na světě. „Lidé se mu proto smáli, včetně mě“, dodal Kacovsky. „Myslel jsem, že to jednou možná dotáhne na nejlepšího tenistu Švýcarska nebo Evropy, ale nestane se nejlepším na světě. Měl to však hluboko v hlavě a pracoval na tom.“
Do dvanácti let hrál také fotbal. Tehdy došel k rozhodnutí plně se věnovat pouzetenisu.V roce 1993 vyhrál mistrovství Švýcarska mladšího žactva (do 12 let). Na konci roku 1994 rodiče souhlasili se zařazením syna do programu Švýcarského národního tenisového centra vÉcublens.V březnu 1995 podstoupil přijímací řízení a v srpnu téhož roku se přestěhoval do Écublens, ležícího na břehuŽenevského jezera, kde bydlel v domě rodiny Christinetsových. První výrazný výsledek na mezinárodním poli uhrál v prosinci 1995, když se probojoval do čtvrtfináleOrange Bowluve floridském Key Biscayne.
Najuniorský okruh ITFvstoupil v červenci 1996,když se jehodebutemstal Swiss Junior Tournament hraný od 15. července nadavoskýchantukových dvorcích. V prvním kole deklasoval Rakušana Lukase Rhomberga, když mu dovolil uhrát jediný game. Ve třetí fázi však nestačil na australského junioraNathana Healeyhopo vyrovnaném průběhu 7–6, 4–6, 4–6. V první polovině září se zúčastnil švýcarského finále série NEC World Youth Cup, kde porazil tři soupeře – včetně budoucí světové jedničkyLleytona Hewitta, a utržil jednu porážku.
V prosinci vycestoval na první zahraniční turnaj, když startoval na jubilejním 40. ročníkuSunshine Cupunaantukových dvorcíchmístního klubu vefloridskémDelray Beach. V základní skupině dvakrát zvítězil a dvakrát odešel poražen, a to také od ČechaPetra Kralertapo divokém průběhu 6–1, 0–6 a 1–6. Ve druhé polovině prosince se zúčastnil 19. ročníku Casablanca Cupu, probíhajícího na tvrdém povrchu v mexickéTlanepantle. Jednalo se o jeho první událost z první kategorie. Do hlavní soutěže se probojoval po třech vyhraných kvalifikačních kolech. V úvodním utkání hlavního turnaje mu v průběhu druhé sady za Švýcarova vedení skrečoval Rakušan Mathias Schwarzler a ve druhém kole těsně podlehl německému junioru Sebastienu Aickelemu, až v rozhodující sadě poměrem 5–7.
Poslední událost roku, 33. ročníkCoffee Bowlu, rozehrál na tvrdém povrchu 30. prosince vkostarickémetropoliSan José. Na dalším z turnajů první kategorie se musel probít kvalifikací, aby v úvodním zápasu hlavní soutěže dovolil Argentinci Federicu Cardinalimu uhrát jen dva gamy. Ve druhém kole mu však stopku vystavil AmeričanDiego Ayalapo dvousetovém průběhu.
Během celé sezóny mu nejen ve sportovním rozvoji pomáhal v écublenském středisku o tři roky starší tenistaYves Allegro. Federer získal titul švýcarského mistra v kategorii 16letých na zimním i letním šampionátu. S oddílem Old Boys Tennis Club se stal seniorským mistrem Švýcarska ve smíšených družstvech a v národním žebříčku mužů byl pro dvouhru klasifikován na 86. místě.
První kompletní sezónu juniorské kariéry zahájil druhý lednový týden vevenezuelskémetropoliCaracasuna 21. ročníku International Junior Championships of Venezuela. Ve dvouhře došel do druhého kola po výhře nad makedonským hráčem Goranem Sterijovskim. V něm byl nad jeho síly po výsledku 2–6 a 4–6 francouzský juniorJérôme Haehnel. S dalším starším Francouzem Jeromem Ferrarim nastoupil do čtyřhry, v níž skončili po třech výhrách na raketách venezuelsko-peruánského páru de Armas aHorna.
Z tvrdého povrchu vLatinské Americese vrátil do kontinentálníEvropy, kde na konci března otevřel antukovou část roku v italskéFlorencii. 22. ročník městského mezinárodního mistrovství však pro něj rychle skončil porážkou od ItalaDavida Bramantihopo setech 4–6, 6–3 a 6–7. Vdeblovéčásti došel společně s krajanem Svenem Swinnenem do semifinále. Druhý květnový týden se objevil na mezinárodním turnaji vtoskánskémhlavním městěPratu. Na události druhé kategorie postupně vyhrál šest utkání bez ztráty setu a připsal si první titul kariéry. Ve druhém kole zdolal ChorvataLovra Zovkaa v semifinále i finále si poradil s jeho krajany Ivanem Berosem a Lukou Kutanjacem. Do čtyřhry nastoupil po boku Japonce Džuna Kata. V boji o titul hladce podlehli francouzské dvojici Haehnel a Jeanpierre. V druhé polovině května uzavřel Apeninskou šňůru juniorským mistrovstvím Itálie na antukových dvorcích vMiláně. Po postupu z kvalifikace si připsal tři vítězná utkání hlavního turnaje. Po výhře nad budoucím olympijským vítězemNicolásem Massúemskončil ve čtvrtfinále na raketě Peruánce Rodolfa Rakea 1–6 a 4–6.
Na mezinárodní juniorské scéně se poté objevil až uprostřed července během juniorského Mistrovství Evropy družstev ve francouzskémRoyan, kde v jediném odehraném zápasu podlehl FrancouziArnaudu Di Pasqualemupo dvousetovém průběhu. Do konce sezóny pak odehrál jen 11. ročník Mezinárodního juniorského mistrovství Eddieho Herra, konaný v prosincovém termínu na antukových kurtechAkademie Nicka BollettierihovBradentonu. Po volném losu nenašel recept na argentinského hráče Edgarda Massua, který jej vyřadil ve druhém kole 3–6 a 4–6.
Stejně jako v předchozím roce vyhrál mistrovství Švýcarska, nyní již v kategorii 18letých, na zimním i letním šampionátu. Poté, co v červnu ukončil devítiletou školní povinnou docházku, rozhodl se plně věnovat tenisu. Rodiče na to reagovali se smíšenými pocity. Poté, co se národní tenisové centrum přemístilo z Écublens doBielu, pronajali si s Allegrem dvoupokojový byt.
Sezóna, v níž Federer dosáhl sedmnácti let věku, se stala vyvrcholením jeho juniorské kariéry. Odehrál v ní nejvíce turnajů, získal dva grandslamové tituly zWimbledonua další tři trofeje ve dvouhře. Na konci roku byl klasifikován na 1. místě dvouhry mezinárodního žebříčku ITF. Přestože mohl celý následující rok 1999, kdy dosáhl osmnácti let, startovat stále mezi juniory, pohyboval se již pouze namužském profesionálním okruhu. Profesionálem se stal v červenci 1998, kdy odehrál první mužský turnaj ATP –Swiss Openve švýcarskémGstaadu, přesto většinu sezóny strávil na juniorském okruhu ITF.
Jako šestnáctiletý do nové sezóny vstoupil druhý lednový týden turnajem druhé kategorie Victorian Junior Championships vTraralgonu, městě australského svazového státuVictoria. Na cestě do finále mu jediný set ve čtvrtfinále odebral BelgičanOlivier Rochus. Mezi poslední čtveřicí juniorů si poradil s dánským hráčem Kristianem Plessem a v boji o titul porazil FrancouzeJuliena Jeanpierra6–4, 6–4. Získal tak druhý juniorský titul začínající kariéry. Ve druhé polovině ledna zavítal na poslední grandslamovou přípravu Australian Hardcourt Junior Championships probíhající ve victorijském oddílu Nottinghill Pinewood. Na úvod svedl třísetové klání s Australanem Dinem Dattolim, aby poté prošel až do semifinále. V něm mu čerstvou porážku oplatil Jeanpierre, na jehož raketě skončil poměrem 1–6 a 4–6.
Premiérový Grand Slam kariéry odehrál naAustralian OpenvMelbourne Parku. V úvodním utkání zdolal Jihoafričana Nicholase McDonalda ve dvou setech. Poté si poradil s italským hráčemFilippem Volandrima ve třetí fázi turnaje přehrál opět Dattoliho. Mezi poslední osmičkou juniorů potřetí za jediný měsíc zdolal Rochuse. V semifinále mu stopku vystavil ŠvédAndreas Vinciguerrapo vyrovnaném průběhu 6–4, 5–7 a 5–7. Spolu s německým juniorem hristian-Michaelem Strakou se probojovali také do semifinále čtyřhry, kde je vyřadila francouzská dvojice Haehnel a Jeanpierre.
V první polovině dubna přijel na 23. mezinárodní tenisový turnaj juniorů Florencie. Na antukové události druhé kategorie nenašel přemožitele a podruhé v roce zvítězil v singlové soutěži. Nejvyrovnanější průběh měl zápas druhého kola, kde svedl těsný souboj s Němcem Dominikem Meffertem. Nakonec ho porazil až vtiebreakurozhodující sady 6–4, 6–7 a 7–6. Ve finále zdolal italského junioraFilippa Volandriho7–6 a 6–3, který mu porážku vrátil v bitvě o titul čtyřhry, když po boku krajana Vica vyhráli nad Federerem s Katem ve dvou setech. V květnu následoval národní šampionát Italian Junior Open,milánskýturnaj stupně A, který jej nezastihl v dobré formě. Vyřazen byl ve druhé fázi s FrancouzemJeromem Haehnelem. Na další antukové události, 34. ročníku Astrid Bowlu v belgickémCharleroi, skrečoval čtvrtfinálový duel Dánu Bobovi Borellovi po ztrátě první sady.
Vrchol antukové části roku,pařížskýgrandslamFrench Open, znamenal pro Švýcara rychlý konec. V úvodním utkání podlehl českému hráčiJaroslavu Levinskémupo dramatu, jehož rozuzlení přinesl až závěr třetí sady. Těsná prohra 4–6, 7–5 a 7–9 znamenala třítýdenní odpočinek před turnaji na trávě.
Do čtyřhry nastoupil s belgickým tenistou Olivierem Rochusem. Neúspěšný grandslam ukončil prohrou v prvním zápasu se španělskou dvojicíJuan Carlos FerreroaFeliciano Lópezpo hladkém průběhu 1–6 a 3–6.
Přípravou na třetí grandslam sezóny se staltravnatýLTA International Junior Championships z první kategorie, hraný vlondýnskémRoehamptonu. Na cestě do semifinále ztratil jediný set, když v úvodním kole porazil Čecha Jakuba Haška 4–6, 7–6 a 6–3. Po dvousetových výhrách nad Britem Childsem, Argentincem Edgardem Massou a rakouským juniorem Müllnerem, skončil mezi poslední čtyřkou na raketě AmeričanaTaylora Denta6–7, 6–4, 3–6. Titul si přesto z turnaje odvezl triumfem ve čtyřhře. Do ní nastoupil s Olivierem Rochusem. Ve třísetovém finále zdolali francouzsko-izraelský párMichaël LlodraaAndy Ram.
Poslední červnový týden rozehrál výsledkově nejlepší juniorský turnaj své kariéry – nejprestižnější událost tenisového roku,Wimbledon. Po výhrách nad rakouským hráčem	Philipem Langerem, SlovincemAndrejem Kračmanema Francouzem Jeromem Haehnelem, jej ve čtvrtfinále vyzval britský tenistaDavid Sherwood. Po vyrovnaném prvním setu, jenž ve svůj prospěch basilejský rodák rozhodl až v tiebreaku, opanoval Federer dvorec a poměrem 6–2 postoupil do svého druhého grandslamového semifinále. V něm zažil podobný průběh zápasu proti ChorvatuLovru Zovkovi, když si místo tiebreaku, připsal úvodní sadu 7–5 po prolomeném podáním. Druhé dějství skončilo opět 6–2. V premiérovém finále na turnajích velké čtyřky si poradil s GruzíncemIraklim Labadzempoměrem 6–4, 6–4. V šestnácti letech a téměř jedenácti měsících získal juniorskou trofej zGrand Slamu, když na celém turnaji neztratil žádný set. V páru s belgickým hráčemOlivierem Rochusempak završil úspěch z wimbledonského pažitu druhým titulem v soutěži čtyřhry. Finále mělo stejné složení jako předchozí událost v Roehamptonu, když v něm porazili Llodru s Ramem 6–4 a 6–4.
Ve druhé polovině července se objevil na uzavřeném mistrovství Evropy juniorů, probíhajícím v tenisovém oddílu švýcarského několikatisícového městaKlosters. Na antuce vyhrál čtyři utkání dvouhry a po vyřazení DánaKristiana Plessepostoupil do semifinále. V něm byl nad jeho síly nadějný španělský antukářFeliciano López, na kterého nestačil výsledkem 6–4, 2–6 a 4–6.
Další událostí se stal zářijový newyorský grandslamUS Open, kam zavítal vůbec poprvé. Ve třetím kole přehrál deblového spoluhráče Oliviera Rochuse. Ve čtyřhře oba společně vypadli již v první fázi, po porážce od slovensko-ruské dvojiceKarol BeckaMichail Južnyj. Ve čtvrtfinále a semifinále dvouhry Federer svedl vyrovnané třísetové bitvy, nejdříve s Haehnelem a poté s Plessem. Obě zvládl a postoupil do finále, kde vyzvalDavida Nalbandiana, s nímž se v další tenisové kariéře opakovaně utkával. Na argentinského juniora, v jejich prvním měření sil, nenašel herní recept a po prohře 3–6 a 5–7, druhý grandslam nezískal.
Na přelomu listopadu a prosince opět přijel do floridské Bollettieriho akademie na druhý ročník Mezinárodního juniorské mistrovství Eddieho Herra. Jako nejvýše nasazený nestačil ve třetím osmifinálovém kole na FrancouzeÉrica Prodona. Navazujícím turnajem na tvrdém povrchu bylSunshine Cupve floridském Key Biscayne, kde po výhře nad budoucí mužskou světovou jedničkouJuanem Carlosem Ferreremze Španělska, vypadl ve druhém kole se Švédem Andreasem Vinciguerrou po dvousetovém průběhu.
Poslední turnaj v juniorské kategorii odehrál v sedmnácti letech a čtyřech měsících, týden před Vánocemi, na prestižnímOrange Bowlu. S juniorským tenisem se rozloučil ziskem titulu. Ve čtvrtfinále přehrál BrazilceRicarda Mella, mezi posledními čtyřmi oplatil newyorskou porážku Nalbandianovi a v boji o titul si poradil s dalším argentinským antukářemGuillermem Corioupo setech 7–5 a 6–3. Po triumfu se 31. prosince poprvé stal juniorskou světovou jedničkou aMezinárodní tenisová federacejej vyhlásilamistrem světa. Ve čtyřhře nejvýše figuroval na konci prosince na 7. příčce.
Přestože mohl v juniorské kategorii startovat i celý následující kalendářní rok, rozhodl se již plně věnovat mužskému profesionálnímu tenisu.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuRoger Federer junior yearsna anglické Wikipedii.