Korunovace

Korunovace(téžinvestitura) panovníka je slavnostníceremoniál, při kterém je korunován panovník, nejvyšší politická postava v zemi. V některých zemích je panovník zároveň nejvyšším představitelem církve.
Akt korunovace zpravidla provádí významný církevní činitel dané země, zpravidla metropolita, na významném - posvátném místě (zpravidla před hlavním oltářem chrámu, katedrály) vyvolenému uchazeči ve slavnostním oděvu (jímž jsou nejčastějikorunovační plášť, korunovační rukavice a korunovační střevíce), uděluje obzvláštní moc a výsady ovládnout církev, stát a lid. Na znamení této moci mu na hlavu vkládákorunu, do rukoužezlo, jablko, prsten, případně meč, souhrnně nazývanékorunovační klenoty, korunovačníinsignienebo téžregálie.
První korunovace v dějinách jsou popsány veStarém zákoně, od nich se odvíjí křesťanská tradice panovníků, kteří jsou zástupci Boha na zemi. Existují také výjimky korunovací, například císařNapoleon Bonapartese korunoval sám, jindy byli korunováni králové dva, či jmenován vzdorokrál bez korunovace. Po korunovaci některých nezletilých králů následovala vláda regentky - matky nebo správce království. Například za nezletiléhoLadislava PohrobkavládlJiří z Poděbrad. Po korunovaci se panovník s korunovačními klenoty na znamení své vlády posadí na trůn podbaldachýn, což je stejně jako slavnostní postoj tzv.majestát.
Pořádek korunovace ve většině zemí stanoví starobylýKorunovační řád. Korunovační řád českých králů ustavil králKarel IV.v polovině 40. let 14. století. Starší jsou Korunovační řád římských císařů, francouzských či anglických králů. Kromě praktických úkonů korunovační řád obsahuje obřadní průvody, obřadní dialogy (tzv. skrutinium a aklamaci), modlitby a zpěvy. Součástí korunovace je korunovační průvod, korunovační mše (při které se užívá zlatý korunovační kříž a korunovační evangeliář), následuje rozhazování korunovačních mincía korunovační hostina.
Vdědičné monarchiije podlezákonů dědičnostinovýmpanovníkemjmenovánnásledník trůnu(obvyklekorunní princ–nejstarší syn).
Zpravidla bývajímonarchové, tedykrálovéacísařinebo královny či císařovny, uvedeni do úřadu korunovací. Ne však ve všech zemích je takové dosazení do úřadu běžné, např.Španělskotakovou tradici nemá.
Korunovací je však též uzavřena vazalská smlouva s poddanými. Naopak nový panovník stvrzuje všechna práva a privilegia, jež platí v jeho říši.
VČecháchbyl poprvé korunován v roce1085PřemyslovecVratislav II., poslední korunovace proběhla7. září1836, kdy byl korunovánFerdinand V.
Připravoslavném svatebním obřaduje prováděna oddávajícím korunovace snoubenců. Koruna se pokládá přímo na hlavu, v některých případech ji svědci přidržují nad hlavami snoubenců. Oddávající kněz nebo biskup je s korunou vedechrámem.
Jediná korunovace albánského krále proběhla1. září1928, kdy byl korunován králZog I.Tento jediný evropskýmuslimskýkrál při své korunovaci přísahal jak naBibli, tak naKorán.
Králové Bhútánu jsou tradičně korunováni tzv. Havraní korunou v buddhistickém ceremoniálu konajícím se v pro tento účel speciálně vybraném datu. Poslední bhútánská korunovace proběhla 6. listopadu 2008, kdy byl korunovánDžigme Khesar Namgjal Wangčhug.
Poslední korunovace bosenského krále proběhla 17. listopadu1461v kostele P. Marie vJajci, kdy byl korunován Štepán Tomaševič, a to korunou, kterou osobně poslal do Bosny papežPius II.
První korunovace brazilského císaře proběhla1. prosince1822, kdy byl vkatedrále Panny Marie KarmelskévRiu de Janeirukorunovánbiskupem z Ria de JaneiracísařPedro I.Následující a poslední korunovace proběhla18. července1841, kdy byl ve stejné katedrále korunovánbiskupem ze São Salvador da Bahia a primasem brazilskýmjeho synPedro II.Korunovace byla prováděnabrazilskou císařskou korunou.Brazilská ústavavyžadovala, aby byl panovník v době korunovace stár minimálně osmnáct let.
První královská korunovace včeských zemíchse uskutečnila 15. června 1086, kdy byl korunován první českýVratislav I.Poslední česká královská korunovace proběhla7. září1836, kdy byl v Praze vchrámu sv. Vítakorunován králFerdinand V.(rakouský císař Ferdinand I.)
Poslední dánská královská korunovace proběhla28. června1840, kdy byl v kapli královského zámkuFrederiksborgpomazán králKristián VIII.. K samotné korunovaci nedošlo, jelikož král již přicházel s korunou na hlavě. Tento rituál nahradil plnohodnotnou korunovaci při zavedení absolutismu v roce 1660. Při zavedení ústavy v roce1849byl i tento rituál zrušen.
Poslední korunovace etiopského císaře proběhla2. listopadu1930, kdy byl vKatedrále svatého Jiří v Addis Abeběkorunován císařHaile Selassie.
Manželka císaře byla původně dle etiopské tradice korunována v paláci tři dny po císařově korunovaci.Haile Selassieresp.Menelik II.přerušili tuto tradici, když nechali svou ženu korunovat v katedrále během své korunovace, resp. následující den.
Jediným skutečně korunovaným králem havajského království bylKalākaua, který byl společně se svou manželkou královnouKapiolanikorunován 12. února 1883, až téměř devět let po nástupu na trůn. Pro tuto korunovaci byly v Anglii vyrobenykorunovační koruny. Během korunovační ceremonie, která se konala v zahraděkrálovského palácenejdříve král korunoval sám sebe, protože nikdo na Havaji nebyl považován za dostatečně vhodného pro korunovaci krále. Poté král korunoval svou manželku.
KrálovnaLiliuokalani, která nastoupila po smrtiKalākauiv roce 1891, nebyla před svržením v roce 1893 korunována.
Poslední korunovace francouzského krále proběhla29. května1824, kdy byl v katedrále vRemešikorunovánKarel X.
Jediná francouzská císařská korunovace se uskutečnila2. prosince1804, kdy se vkatedrále Notre-DamevPařížinechal sám korunovatNapoleon I.
Poslední korunovace italského (lombardsko-benátského) krále proběhla9. září1838, kdy byl vmilánském dómukorunovánFerdinand I.
Moderníitalské království, které existovalo v letech 1861 a 1946 neobnovilo středověkou tradici korunovace, i když takové plány existovaly. Italský panovník na rozdíl od uherského či původně norského panovníka nepotřeboval korunovaci k vládnutí a rozpory s papežským stolcem trvající do roku 1929 znemožňovaly jak korunovaci přímo papežem, tak některým jeho zástupcem (ten za tento čin mohl být exkomunikován).
Poslední korunovací perského (íránského) šáha se uskutečnila v roce 1967, kdy se dle zvyků sám korunoval šáhMuhammad Rezá Pahlavía následně korunoval svou ženu šáhbanuFarah. Ceremoniál proběhl v paláci Golestan. Šlo o korunovacimuslimskou.
Japonští císařové jsou po svém nástupu na trůn uvedeni speciálníšintoistickouceremonií. Nejedná se o korunovaci v evropském smyslu.
KrálovéLaosubyli korunováni v ceremonii obsahujícíbuddhistickéabráhmansképrvky. Poslední korunovace proběhla 4. března 1905, kdy byl korunován králSisavang Vong. Jeho syn a nástupceSisavang Vatthana, poslední laoský král nebyl kvůli špatné situaci v zemi korunován.
KrálovéKambodžibyli podobně jako v sousedním Thajsku tradičně korunováni v ceremonii obsahujícíbuddhistickéabráhmansképrvky. Poslední korunovace proběhla v roce 2004, kdy byl korunován současný králNorodom Sihamoni, který ovšem nenesl během korunovace na hlavě korunu.
Jediná korunovace mexického císaře proběhla 21. července 1822 vmetropolitní katedrálevCiudad de México, kdy se katolické ceremonii korunoval císařAugustín I.(1783–1824). Druhý a poslední mexický císařMaxmilián I. Mexický(1832–1867) plánoval korunovaci (pro kterou byla vyrobena nová císařská koruna a žezlo) vmetropolitní katedrále, ale dříve než byla uskutečněna, byl svržen a popraven.
Poslední nepálský králGjánéndrabyl jako jediný hinduistický panovník na světě byl formálně korunován v roce 2001. V roce 2008 byla monarchie jako kompromis s komunistickýmiguerillamizrušena.
Nizozemští králové nejsou korunováni, ale pouzeintronizováni. Jelikož se akt z velké části odehrává v kostele, kde jsou také přítomny korunovační klenoty a král je oděn královským pláštěm, může akt intronizace sice korunovaci připomínat a být tak mylně veřejností a médii za korunovaci zaměněn, ale o skutečnou korunovaci nejde.
Královské korunovace se v Norsku konaly mezi roky1164, kdy proběhla první korunovace a1906, kdy došlo k korunovaci poslední. Místem konání korunovace byla od roku 1281Nidaroská katedrálavTrondheimua korunovaci prováděl biskup z Nidarosu (archaické jméno pro Trondheim).
Ve 14. století seNorskostalo součástíKalmarské uniea později součástíDánsko-Norského soustátí, korunovace ale zůstaly zachovány. Poté, co byl v Dánsku roku 1660 zaveden absolutismus, byly norské korunovace zrušeny. K jejich obnově došlo až v roce 1814, kdy liberální norská ústava z toho roku stanovila nutnost královské korunovace v katedrále v Trondheimu. Prvním králem který zde byl korunovánnovou královskou korunoubyl ažKarel III. Janspolečný král Norska a Švédska, jehož korunovace se konala v roce 1818. Další korunovace byla až v roce 1860, kdy byl korunován jeho vnukKarel IV.a královnaLuisa. Jednalo se po několika stoletích o první korunovaci norské královny. Karlův nástupce a bratrOskar II.byl společně s manželkou korunován v roce 1873.
Následující a zároveň také poslední korunovace proběhla22. června1906, kdy bylNidaroském dómuvTrondheimukorunován nový králHaakon VII.a královnaMaud. V roce1908byl ústavní požadavek korunovace parlamentem kompletně zrušen. Norští králové od té doby pouze podstupujíintronizačnízasvěcení.
Korunovace polských králů tradičně provádělarcibiskup zHnězdna(nebo jeho zástupce) a to nejdříve vkatedrále v Hnězdněa později veWawelské katedrále v Krakově. Poslední korunovace ve městěHnězdnoproběhla v srpnu roku1300, kdy byl korunován PřemyslovecVáclav II.a poslední korunovace vKrakověse uskutečnila17. ledna1734, kdy byl korunovánAugust III. Polský.
Několik posledních korunovací proběhlo vkatedrále sv. JanaveVaršavě, včetně té poslední vykonané arcibiskupem25. listopadu1764, kdy byl korunovánStanislav II. August Poniatowski.
Úplně poslední korunovace polského krále v dějinách proběhla24. května1829, kdy se vkrálovském hradě ve Varšavěsám korunoval na polského krále ruský carMikuláš I. Pavlovič. Car-král Mikuláš I. se kompromisně korunoval sám za asistence varšavského arcibiskupa Jana Pavla Woronicze, protože jako pravoslavný nemohl být korunován katolickým hodnostářem (ten za tento čin mohl být exkomunikován) ani pravoslavným knězem. Korunován byl tzv.korunou carevny Anny(součástruských korunovačních klenotů), protože původnípolské korunovační klenotybyly zničeny.
Poslední korunovace portugalského krále v dějinách proběhla15. prosince1640, kdy byl korunovánJan IV.. Hned po své korunovaci se však rozhodl předat korunu a tím i symbolicky celé království pod ochranuPanny Marie, a tak se jeho korunovace stala poslední v portugalských dějinách.
Jediné dvě korunovace (první a poslední) pruského krále proběhly18. ledna1701(korunovace králeFridricha I.) a2. února1861(korunovace králeViléma I.). Obě korunovace se uskutečnily vkatedrále v Královci(dnešníKaliningrad), kde se král sám korunoval předtím posvěcenou korunou.
Prvním rumunským králem byl korunován v roce 1881Karel I.(v královském paláci). Další královská korunovace proběhla až v roce 1922 ve sedmihradském městěAlba Iuliav pro tento účel postavenépravoslavné korunovační katedrále, kdy byl korunovánkrál Ferdinandakrálovna Marie. Obřad byl díky okolnostem pojat nikoliv pravoslavně (víra většiny Rumunů), ale ekumenicky, jelikož král byl římský katolík a královna byla anglikánka. Následujícím a také posledním rumunským korunovaným králem byl v roce1940Michal I.korunovaný vpravoslavné patriarchální katedrále v Bukurešti, arcibiskupem bukurešťským a patriarchou celého RumunskaNicodimem.
Posledním korunovaným ruským carem bylMikuláš II., který byl společně se svou manželkoucarevnou Alexandroukorunován 26. května1896vmoskevskémchrámu zesnutí Přesvaté Bohorodičky(Uspenský chrám).
Posledním korunovaným srbským králem bylPetr I. Karađorđević, který byl korunován21. září1904vkatedrále svatého Michaela archandělavBělehradu.
Posledním pomazaným španělským králem bylAlfons XII., který byl korunován v roce1874.
Poslední korunovace anglického krále vkatedrále ve Winchesteruse odehrála 3. dubna1047, kdy byl korunovánEduard Vyznavač. Poslední korunovace vkatedrále ve Winchesteruvůbec se odehrála 27. srpna1172, kdy byla korunovánaMarkéta, manželkaJindřicha, synaJindřicha II. Plantagenet.Jindřichabyl sice také korunován (ale veWestminsterském opatství), ovšem samostatné vlády se nedožil.
Skotští králové byli v průběhu dějin korunováni na nejrůznějších místech: v sídleScone, kde sídlili královénezávislého Skotska, v místním opatství, v dalších opatství Skotska (Holyrood, Kelso), v hradní kaplistirlingského hradu, nebo vHolyroodském opatstvívEdinburku.
Poslední korunovace v sídleScone, při které byl použit posvátnýKámen ze Scone, se odehrála vSconeroku1292, kdy byl korunovánJan I.Poslední korunovace vHolyroodském opatstvívEdinburkuse odehrála 23. března1437, kdy byl korunovánJakub II.Poslední korunovace vopatství v Kelsuse odehrála 10. srpna1460, kdy byl korunovánJakub III.Poslední korunovace vopatství v Sconese odehrála 24. července1488, kdy byl korunovánJakub IV.Poslední korunovace skotského krále (muže) v hradní kaplistirlingského hraduse odehrála 21. září1513, kdy byl korunovánJakub V.Poslední korunovace skotského panovníka v hradní kaplistirlingského hraduse odehrála 9. září1543, kdy byla korunovánaMarie Stuartovna. Poslední korunovace skotského krále, který nebyl v personální unií s Anglií, se odehrála 29. července1567, kdy byl vkostele sv. KříževeStirlingukorunovánJakub VI.Poslední korunovace skotského krále v dějinách se odehrála r.1651, kdy byl veSconukorunovánKarel II.(Koruna Skotského královstvístále existuje, byla vyrobena za vládyJakuba V.r.1540, prvně byla použita při korunovaciMarie Stuartovnyr.1543).
Poslední korunovace ve Spojeném království proběhla v roce2023, kdy byl veWestminsterském opatstvíkorunován král Karel III.Panovník byl při obřadu korunovánJustinem Welbym,arcibiskupem z Canterbury, představenýmanglikánské církve. Panovník seděl nakorunovačním trůnu, zv. také Trůnsv. Eduarda(jeho součástí byl v momentu korunovace iKámen osudu ze Sconu) a byl korunovánKorunou svatého Eduarda(poprvé byl touto korunou korunovánKarel II.r.1661).Britskýpanovník je tak jedinou hlavou státuEvropy(i jediným monarchou v Evropě), která je po nástupu na trůn korunována.
Poslední korunovace císaře papežem vŘíměse konala 31. května1433, korunovaným císařem bylZikmund Lucemburský.
Posledním korunovaným císařem, který byl korunován papežem (Klementem VII.), se stal24. února1530vBoloniKarel V.
Poslední římský (římskoněmecký) král, který se nechal korunovat vCáchách, bylFerdinand I.Slavnostní obřad se uskutečnil11. ledna1531. Jeho následovníci byli již korunováni ve Frankfurtu nad Mohanem a to již rovnou jako císařové. Jedinou výjimkou byla korunovaceRudolfa II.1. listopadu1575, která proběhla vŘezně.
Vůbec posledním korunovace se uskutečnila14. července1792, kdy byl veFrankfurtu nad MohanemkorunovánFrantišek I.
Tradičním korunovačním místem švédských králů bylakatedrála v Uppsalea obřad prováděl arcibiskup z Uppsaly.
Posledním korunovaným švédským králem bylOskar II., který byl korunován v roce1873.
Thajští (siamští) králové byli tradičně korunováni v ceremonii obsahujícíbuddhistickéabráhmansképrvky. Poslední korunovace proběhla 4. května 2019, kdy byl korunován současný králMahá Vatčirálongkón.
Posledním korunovaným tonžským králem jeTupou VI., který byl korunován v roce 2015.
První uherská královská korunovace proběhla 25. prosince 1000, když bylarcibiskupemzOstřihomikorunován první uherský králŠtěpán I. Svatývbazilice Nanebevzetí Panny MarieveStoličném Bělehradu. V letech 1563 až 1830 probíhaly korunovace uherských králůkatedrále svatého MartinavPrešpurku. Poslední korunovace zde proběhla 28. září 1830, kdy byl korunován uherský králFerdinand V.(rakouský císařFerdinand I.). Úplně poslední uherská korunovace proběhla30. prosince1916vBudapešti, kdy byl korunován uherský král Karel IV. (rakouský císařKarel I.).
Poslední korunovace papeže tiárou proběhla v roce 1963, kdy byl korunován papežPavel VI.