Moringa olejodárná

Moringa olejodárná(Moringa oleifera) je nejznámějšímdruhemrodumoringa. Je teplomilnou, všestranněužitkovoudřevinouzmonotypickéčeledimoringovitých.
Domovskou oblasti je jižní úpatípohoříHimálaj. Již dávno se rozšířila na celýindický subkontinent, doArábieaAfrikyvčetněMadagaskaru. Nyní se její nejrůznější kultivary pěstují v teplých oblastech téměř po celé zeměkouli.
Roste na územích stropickýmisubtropickýmpodnebím v suchých, písčitých a jalových půdách v místech s ročním úhrnemsrážekjen 250 mm a také ve vlhkých úrodných zeminách se srážkami až 3000 mm (Praha 460 mm). Snese inadmořskou výškuokolo 2000 m n. m. (Praha 190 m n. m.). Rychlost růstu a plodnost je úměrná kvalitě půdy, vláze a teplotě. Nesnáší trvalé zamokření, vyžaduje plné slunce, nevadíalkalitazeminy do 9pH.
Moringa olejodárná roste v přírodě ve tvarustromuskmenemhnědé barvy o tloušťce až 30 cm do výšky maximálně 12 m, má visící větve a řidší neuspořádanoukorunou. Pro snazší pěstování ho lze seřezávat i na výšku pouhého 1 m, nové větve dobře obráží. Roste velice rychle, až 3 m za rok, kvete již ve dvou létech. Je v závislosti na místních podmínkáchopadavánebostálezelená. Na počátcích kořenů máhlízy, které ji pomáhají překonávatsuchá období.
Výhonyvětví jsou dlouhé,listyjsou 2x až 3x zpeřené, uřapíkui řapíčků jsoužlaznaté. Střídavé listy bezpalistůbývají dlouhé až 60 cm, jejich primární i sekundární vřetena mají 8 až 12 dílů.Lístečkytvarů eliptického, obvejčitého nebo i podlouhlého mají bázi zaoblenou nebo klínovou a vrcholek oblý nebo vykrojený, bývá jich 6 až 11.
Souměrnéoboupohlavnékrémově bílé (mladé) nebo nažloutlé (starší)květys medovou vůni jsou velké asi 2 cm a bývají uspořádány v až 30 cm dlouhýchlatách. Květ má 5 drobných volnýchkališních lístků7 až 14 mm velkých. Jedenkorunní plátekje výrazné větší a je napřímený vzhůru a ostatní čtyři menší, veliké 1 až 2 cm, směřují do stran.Tyčinkys nitkami dlouhými asi 8 mm přesahují ven z květu a jsou zkroucené. Pět jich nese oranžově zbarvenéprašníkya pět je bez prašníků (patyčinky). Svrchnísemeníkmá krátkou stopku. Hlavní období květu je od února do dubna a pak znovu v září, mezitím stromy vykvétají průběžně, kvetou a současně dozrávajíplody.
Plody se vyvíjejí asi 3 měsíce, začínají jako narůžovělá zkroucená trubice která se postupně prodlužuje do průměrné délky 20 cm (maximálně i přes 60 cm) a šířky 2,5 cm, dostává postupně barvu zelenou a ve zralosti hnědou. Jsou to pak podélně hluboce žebrovité mírně trojhrannétobolkytvarulusku. V nich je až 20 vysoce olejnatýchsemen, kulatých nebo trojhranných, velikých 1 až 1,5 cm s třemi tenkými křídly až 2,5 cm dlouhými.
Moringa olejodárná je často popisována jako „víceúčelová“užitková rostlina, u které se dá všechno zužitkovat a v mnoha oblastech je důležitou součásti základní stravy. Pěstuje se tak, aby se její plodnost urychlila a sklizeň byla co nejjednodušší, seřezává se blízko nad zemí a tím, jak obrůstají větve, dostává tvarkeře.
Listy jsou důležitoupotravinouhlavně na indickém subkontinentu a v Africe. Získávají se jak z roztroušeně rostoucích, tak i naplantážíchpěstovaných stromů a bývají k zakoupení na místníchtržištích. Jsou součásti pravidelné stravy, bývají jedené syrové ve forměsalátůi vařené vpolévkáchaomáčkách. V období nadbytku se i suší. V oblastech s dostatkem tepla a vody lze listy získávat z mladých stromků již za 2,5 měsíce po výsadbě, na 1 ha plantáže lze za rok vyprodukovat až 27 t čerstvých listů. Listy jsou zdrojem mnohaminerálů,vitamínůaproteinů, suší se, drtí na prášek a podávají jako výživnýdoplněk stravydětem, sportovcům atd.Kultivaryse zaměřením na množství listů se šlechtí převážně v Africe.
Zelené, ještě nezralé lusky, jsou zase velmi oblíbené zejména na indickém subkontinentu, kde za tím účelem pěstují šlechtěné rostliny, z kterých se mohou nezralé plody sklízet brzy po výsadbě. Připravují se obdobně jako zelené fazolové lusky, vyvážejí se dokonce i konzervované. Semena ze zralých plodů se praží a chutnají jako ořechy.
Zralá semena obsahují velké množstvíoleje(až 40 %) , který se po vylisování používá jednak prokulinářskéúčely akosmetiku, ale i v jemné mechanice, např. hodinářství. Olej prodávající se pod názvem „Behen“ je nevysychavý. Zbytky po vylisování (pokrutiny) se používají jakokrmivonebohnojivo.
Prášek z rozdrcených semen nebo pokrutiny dokáže vyčistit kalnou vodu (0,2 g prášku pročistí 1 litr kalné vody). Ve vodě rozpustné proteiny ve funkcikoagulantudokážou vyvločkovat (flokulovat) vodní zákal, který usedne na dno nádoby. V některých oblastech okoloNiluse takto voda před převařením tradičně upravuje.
Květy se konzumují vařené stejně jako listy.Kořenymají palčivou chuť a používají se v omezeném množství jako náhražkakřenu(označuje se jako „horseradish tree“ či „sahijana“), obsahují nebezpečnýalkaloidspirochin. Zkůrystromu se získává hrubévláknopro výrobu rohoží aprovazů. Větve jsou oblíbeným krmivem pro domácí zvířata, hlavněvelbloudy.
V lidovém léčitelství má moringa olejodárná také široké využití, kořenů se používá při porucháchtrávení, proti břišním a střevnímparazitůmi jako léktlumící bolest, semena působíprotizánětlivěi snižujíhorečku, listy jsou účinné protikurdějímiosteomalacii.