Yassine Bounou

Yassine Bounou(*5. dubna1991Montréal), známý jakoBono, jemarockýprofesionálnífotbalový brankář, který chytá zasaúdskoarabskýklubAl Hilal FCa zamarocký národní tým.
Bono se narodil v kanadském městěMontréal, ale již v brzkém věku se přesunul s rodinou do Maroka.Od svých 8 let působil v akademii klubuWydad Casablanca. V roce 2010 se přesunul do A-týmu nejúspěšnější klubu v zemi.
Dne 14. června 2012 se Bono přesunul do španělskéhoAtlética Madrid.Bono chytal zejména za rezervní tým Atlética; v brankářské hierarchii totiž před ním stálThibaut CourtoisaDaniel Aranzubia.
Dne 31. května 2013 podepsal s klubem novou čtyřletou smlouvu.Svého nesoutěžního debutu v klubu se dočkal 24. července 2014 při výhře 1:0 v přátelském utkání protiCD Numancia.
V září 2014 odešel Bono na roční hostování dodruholigovéhoRealu Zaragoza.V první polovině sezóny byl brankářskou dvojkou zaÓscarem Whalleym. Svůj ligový debut si odbyl 11. ledna 2015 při prohře 5:3 sUD Las Palmas.V následujících čtyřech utkáních však neinkasoval a udržel si tak místo v základní sestavě. V sezóně odchytal 16 ligových utkání a pomohl klubu ke konečné 4. příčce zajišťující účast v postupovém play-off. V prvním zápase semifinále protiGironědostal překvapivě přednost Whalley, ten ale svými chybami přispěl k prohře 0:3.V odvetném zápase nastoupil opět Bono a pomohl k postupu Zaragozy do finále po výhře 4:1.Zaragoza se ve finále střetla sUD Las Palmas, ale po výsledcích 3:1 a 0:2 donejvyšší soutěženepostoupila.
V červenci 2015 se Bono vrátil zpátky do Zaragozy v rámci dalšího ročního hostování.Sezónu 2015/16 začal jako brankářská jednička klubu, nicméně na konci ledna o tuto pozici přišel a pravidelně začal chytatManu Herrera.V sezóně tak Bono odchytal celkem 19 utkání, ve kterých udržel 9 čistých kont.
Dne 12. července 2016 se Bono stal hráčemdruholigovéGirony, se kterou podepsal dvouletý kontrakt.V první sezóně se o minuty v brance dělil sReném Románem, kdy odchytal přesně polovinu ligových zápasů. Tato taktika Gironě vyšla a z druhé příčky postoupila do nejvyšší soutěže.
Sezónu 2017/18 začal Bono jako brankář číslo dva zaGorkou Iraizozem.23. října se však dočkal svého debutu vLa Lize, a to při výhře 2:1 nadDeportivem La Coruña.Do konce sezóny se již pravidelně objevoval v základní jedenáctce Girony, která zakončila sezónu na 10. příčce.
V následující sezóně vynechal Bono pouze 6 utkání v nejvyšší soutěži, a to zpravidla kvůli menším zranění.V lednu 2019 prodloužil svou smlouvu do léta 2021.Nedokázal však odvrátit sestup Girony zpátky doSegunda Divisiónz 19. místa v lize.
Dne 2. září 2019, po sestupu s Gironou, odešel Bono na roční hostování do prvoligovéSevilly.Bono byl brankářskou dvojkou zaTomášem Vaclíkem, nicméně pravidelně nastupoval vdomácím pohárua vEvropské lize. Bono odchytal pět ze šesti zápasů v základní skupině (k postupu přispěl udržením tří čistých kont), odvetný zápas šestnáctifinále protiKluži(remíza 0:0 a postup Sevilly),osmifinále protiAS Řím(výhra 2:0),čtvrtfinále protiWolverhamptonu Wanderers(výhra 1:0 a chycená penaltaRaúla Jiméneze),semifinále protiManchesteru United(výhra 2:1)i finále proti Interu Milán (výhra 3:2).
Dne 4. září 2020 přestoupil Bono do Sevilly natrvalo a podepsal s klubem čtyřletý kontrakt.24. září odehrál celý zápasSuperpoháru UEFAprotiBayernu Mnichov, ve kterém Sevilla bavorskému klubu podlehla po prodloužení 1:2.V sezóně přebral po Vaclíkovi pozici brankářské jedničky.20. března 2021 v poslední minutě ligového střetnutí sRealem Valladolidvstřelil svůj první gól v kariéře a zajistil klubu bod za remízu 1:1.Se Sevillou Bono dokráčel až do semifináleCopa del Reya do osmifináleLigy mistrů, v lize Sevilla skončila na 4. příčce.
V dubnu 2022 prodloužil smlouvu s andaluským klubem do roku 2025.21. dubna odchytal stý zápas za Sevillu, když přispěl k výhře nadLevante.
Bono měl možnost reprezentovatKanaduaMaroko.
V srpnu 2013 byl Bono poprvé povolán domarocké reprezentace.Svého reprezentačního debutu se dočkal 15. srpna při prohře 1:2 protiBurkině FasovTangeru.
V květnu 2018 byl Bono nominován na závěrečný turnajMistrovství světa 2018doRuska.Na turnaji však dostal před ním přednostMunir Mohamedi
NaAfrickém poháru národů 2019byl reprezentační jedničkou a dovedl Maroko do osmifinále, ve kterém podlehliBeninupopenaltovém rozstřelu.
Bono byl jedničkou i naAfrickém poháru národů 2021v Kamerunu, kde Maroko skončilo ve čtvrtfinále.
K 29. srpnu 2022
K 29. srpnu 2022
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuYassine Bounouna anglické Wikipedii.