Penang

Penang, resp.Pinang(malajskyPulau Pinang; „pulau“ –ostrov, „pinang“ –areková palma), jemalajsijskýostrov u severozápadního pobřežíMalajského poloostrova. Jde i o název stejnojmenného státu, který kromě hlavního ostrova zahrnuje i další menší ostrovy a území na pevnině. Penang je znám zejména svýmkulturnímdědictvím, v němž se mísímalajské,čínské,indické, ale i bývaléevropskékoloniálnívlivy.
Prvními obyvateli Penangu byliSemangové(Negritové), kteří žilinomádskýmzpůsobem života a živili selovem a sběrem.
Archeologickénálezy zneolitickéhoobdobí jsou zhruba 5 tisíc let staré.
Nejstarší doložené užití pojmenování "Ostrov Penang" (Ping-lang-yu) je v opisech čínských námořních map dynastieMing, které pochází z počátku 15. století.
V 16. století se na ostrově zastavovaliPortugalci, kteří ostrovu říkaliPulo Pinaom.Doplňovali zde pitnou vodu na svých obchodních cestách zGoynaDálný východ.
Poloha ostrova na severním konciMalackého průlivubyla strategická, nabízela výhodné a bezpečné kotviště vmonzunovémobdobí. Toho využívali arabští, indičtí, čínští a evropští mořeplavci. Tato skutečnost ale byla velmi lákavá i propiráty. Jedním z prvních Angličanů, který se dostal na Penang, byl v roce 1592James Lancaster. Ten měl, podobně jakoFrancis Drake, svou kořistnickou činnost na moři posvěcenou přímo od královnyAlžběty.
SultanátKedahvlastnil ostrov Penang až do roku 1786, kdy byl předánBritské Východoindické společnostivýměnou za očekávanou vojenskou ochranu proti hrozbě invaze ze stranysiamskéabarmskéarmády. Správou ostrova byl pověřen kapitán Francis Light, ostrov byl přejmenován naPrince of Wales Island.Penang byl proBrityprvním získaným územím z tehdy existujícíchmalajskýchstátů a geopolitický úspěch tohoto zisku spočíval v rozšíření britského vlivu na úkor vzrůstajících koloniálních ambicíFrancie. Politika následujícího období byla založena na podpoře volného obchodu, který měl jednak eliminovat konkurencinizozemské Východní Indiea jednak přilákat nové osadníky, mezi kterými bylo mnoho Číňanů.
Od roku 1826 byl Penang spolu sMalakkouaSingapuremsoučástíbritské koloniePrůlivové osady.
Pro Penang byl nejvýznamnějším dnemprvní světové válkyzřejmě 28. říjen1914, kdy se u jeho břehůodehrála bitva, ve které německý křižníkSMSEmdenpřepadl a potopil křižník a torpédoborecTrojdohody. Na počátkudruhé světové války v Pacifikubylo evropské obyvatelstvo evakuováno,britské jednotkyse stáhly kSingapurua17. prosince1941byl Penang obsazenJaponci, pod jejichž nadvládou zůstal až do konce války. Obyvatelé Penangu byli vystaveni brutální japonské nadvládě a prestiž Britů u místních obyvatel poněkud utrpěla. Poněkud méně známou skutečností je to, že se tu během války nacházela základnaněmeckých ponorek,německému námořnictvuse díky tomu lépe zpřístupnilIndický,ale i Tichý oceán.
Ve dvou dekádách následujících po druhé světové válce probíhal postupný procesdekolonizace. V roce 1957 byl Penang součástí nově vzniklé a nezávisléPersekutuan Tanah Melayu (Federation of Melaya), která se v roce 1963 začala označovat jakoMalaysia.
První most s pevninou byl dokončen v roce1985, druhý v roce2013.
Dědictvím bohaté koloniální a obchodní historie Penangu je etnická a kulturní pestrost, patrná v mnoha oborech lidské činnosti. Pro svou historickou významnost bylGeorge Town(spolu sMalakkou) v roce 2008 přidán do seznamusvětového dědictvíUNESCO.
Stát Penang se skládá z ostrova Penang (293 km²) a z pevninské části, označované jako Seberang Perai (753 km²). Šířka průlivu je v nejužším místě zhruba 3 km. Na ostrově Penang se nachází dva okresy, zatímco pevninská část se skládá ze tří okresů (viz mapa v galerii). Největší město na pevnině se jmenujeButterworth. Nejvyšší vrchol státuPenang Hill(833 m) se nachází v kopcovitém a zalesněném vnitrozemí ostrova.
Tak jako jiné oblasti Malajsie, také Penang máekvatoriálnípodnebí. Teplota se celoročně pohybuje mezi 30–32 °C v průběhu dne a v noci klesá ke 25–23 °C. Srážky jsou celoroční, nejvyšší v září a říjnu, nejnižší mezi prosincem a únorem. Roční úhrn srážek je 2670 mm. Vzhledem k blízkosti ostrovaSumatrya dalších částíIndonésiese můžeme setkat se zhoršenou viditelností, související s vypalovánímpralesů.
Podle údajů z roku 2010 je etnická skladba následující: Číňané 45,6 %, Malajci 43,6 %, Indové 10,4 %, ostatní 0,4 %. Penang má podle odhadů asi 70 – 80 tisíc přistěhovalců z chudších zemíjihovýchodní Asie(levná pracovní síla), což je v souladu s historickou kosmopolitní tradicí Penangu.
Údaje z roku 2010: 45 % muslimové, 36 % buddhisté, 9 % hinduisté, 5 % křesťané, 4,6 % taoisté či jiné čínské náboženství, 1 % vyznavači jiného náboženství, 0,4 % bez vyznání.
V roce 2009 navštívilo Penang 5,96 miliónu turistů, z čehož polovina byli návštěvníci ze zahraničí. Lákají je pláže, místní jídlo a bohatá historie. Důkazem bohatého kulturního dědictví je množství stavebních památek světského i náboženského charakteru, kulturní pestrost se zrcadlí též v množství festivalů, které zde mohou návštěvníci v průběhu roku zažít. Vnitrozemí ostrova není zastavěné, je zalesněné a kopcovité, na severozápadním cípu ostrova se nacházíNárodní park Penang. Chutná a pestrá kuchyně Penangu je celosvětově proslulá a dobře dostupná.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuHistory of Penangna anglické Wikipedii.