Marion Carpenterová

Marion A. Carpenterová(nepřechýleněCarpenter;6. března1920Saint Paul–29. října2002Saint Paul) byla americkánovinářská fotografkaa jedna z prvních fotografek, která pracovala proWashington, DCaBílý důma mohla cestovat samerickým prezidentemHarrym Trumanem.Jako žena fotografka prolomilastereotypgenderové role. V roce 1951 se Carpenterová vrátila doSt. Paul v Minnesotě, kde pracovala jako zdravotní sestra, aby se postarala o svojí matku matku a syna. Zatímco se věnovala fotografii, v době své smrti ve věku 82 let byla v národní paměti málo známá. Po její smrti byla Carpenterová uznána jako průkopnice.
Marion Carpenterová se narodila vSt. Paulv Minnesotě jako dcera Lilliany B. Marion z Minnesoty a Harryho Carpentera z Avery County v Severní Karolíně. Její otec Harry Carpenter se přistěhoval ze Severní Karolíny, aby v Minnesotě pracoval jako dělník a kde se zároveň potkal s Lillianou. Vzali se a usadili se v St. Paul. Rodina ze strany jejího otce – Carpenterů – pocházela od Matthiase Carpentera (německý imigrant původně jménem Zimmermann) ze Severní Karolíny. Narodil se asi v letech 1750–1755 a zemřel v roce 1835 vAshe Countyv Severní Karolíně (nyní součást Watauga County).
Jako dívka studovala Marion Carpenterová na místních školách a nejdříve plánovala být zdravotní sestrou.Jako sestra pracovala v letech 1942 až 1944. Kromě studia a práce se stala členkou fotografického spolku St. Paul Camera Club, kde se naučila základům fotografie. Zajímala se především o zpravodajskou fotografii.
V roce 1944 se Carpenterová přestěhovala do Washingtonu DC, kde začala pracovat proWashington Times-Herald. Poté se přidala k syndikátu International News Photo (INP) jako fotografka se zvláštními úkoly.Kromě své práce v INP dělala také nezávislé portréty senátorů a zástupců.S přezdívkou „atletická brunetka“ sama byla někdy předmětem fotografií.Její práce se syndikátem INP byla jedním z faktorů při získávání vysoce ceněné práce v Bílém domě v roce 1945jejímž prostřednictvím brzy vytvořila profesionální a srdečný vztah samerickým prezidentemHarrym S. Trumanem. Ve Washingtonu se stala známou „jako fotografka talentu a temperamentu“.Stala se první ženskou členkou Asociace fotografů Bílého domu.Byla jedinou novinářskou fotografkou, která mohla denně cestovat s prezidentem Trumanem.
Ve washingtonských kruzích byla neformálně nazývána „the Camera Girl“ a „the Photographer Girl“.Odolávala tomu, že byla „blahosklonná vůči klubu starých mužů“ a zachovala si svého ducha.V roce 1946 řekla reportérovi: „Musíte být schopni se ujmout,“ poté, co získala cenu za fotografii Trumana hrající na klavír proLauren Bacallovou.V té době, ani díky členství Carpenterové v Asociaci fotografů Bílého domu, nebyla ženám povolena účast na výroční večeři s prezidentem. Tato politika se nezměnila až do roku 1962.
Publikovala své fotografie také v časopisuLife, který byl velmi populární od 40. do 60. let dvacátého století. Například v čísle, které vyšlo 23. května 1949, měla Carpenterová devět z dvanácti snímků v článku o kalifornském senátorovi E. Georgi Luckeyovi.
Někteří spekulovali, že Marion mohla mít milostný poměr během jejího pobytu ve Washingtonu. Když byla tato záležitost odhalena, přišla o práci v Bílém domě.
Později se provdala za úspěšného námořního důstojníka a přestěhovala se s ním nazápadní pobřeží. Poté, co byla hospitalizována kvůli fyzickému zneužívání, rozhodla se manželství ukončit a rozvedla se s ním.
Carpenterová se vrátila do Washingtonu a začala opět sbírat kousek po kousku svou fotografickou kariéru. V roce 1949 se setkala s rozhlasovým hlasatelem Johnem Andersonem. Téhož roku se vzali a Carpenterová fotografovala jejich běžecký výlet. Přesunuli se doDenveruvColoradu, kde porodila své jediné dítě, kterého pojmenovali Mjohn R. Anderson. Avšak i toto manželství mělo problémy. Koncem roku 1951, když bylo Carpenterové 31 let, skončilo i její druhé manželství a kariéra novinářské fotografky.
Pozdější život Carpenterové není dobře znám.Vrátila se z Denveru do St. Paul a pracovala jako zdravotní sestra. Během padesátých let, se vrátila do St. Paul Camera Clubua později otevřela firmu se specializací na svatební fotografii. Podporovala svou matku až do její smrti v 70. letech. Také závodila s holuby a vystavovalaněmecké ovčáky.
Svého syna Mjohna vedla velmi zodpovědně. V roce 1968 absolvoval Harding High School. Po odchodu z domova se zřejmě chtěl postavit na vlastní nohy. Odešel na západ a Carpenterová ho od té doby už nikdy neviděla. Stala se uzavřenou osobou v soukromí, která jen zřídka hovořila o svém minulém životě.
V roce 1997 město City of St. Paul rozhodlo o demolici jejího domu na ulici 1032 Conway Street na východní straně města. Carpenterová koupila malý dům na 1058 Margaret Street za své zbývající finanční prostředky a bydlela v malém sociálním bytě.
Carpenterová zemřela na přirozené příčiny; oficiální příčinou její smrti bylemfyzém.Zemřela doma, téměř na pokraji zoufalství a v samotě, kromě svéhorotvajlera. Někteří z jejích nejbližších přátel si vzpomněli, že má syna a snažili se ho najít.
Její cenné fotografické vybavení, včetně více než tuctu jejích fotoaparátů, vybavení tmavé komory, difuzory a světla, její fotografie a několika dalších věcí, prodal při prodeji nemovitostí v březnu 2003 její syn Mjohn, který na naléhání přátel publikoval veřejně zprávu o smrti své matky.Z několika starších fotoaparátů se staly historické předměty, které tvoří fyzické dědictví.Její popel byl spolu s popelem její matky rozptýlen na farmě mezi Villardem a Glenwoodem v Minnesotě, kde trávila léta jako dítě. Udělal to její syn Mjohn, který také mnoho jejích fotografií daroval Trumanově knihovně.
The St. Paul Camera Club založil na její počest každoroční soutěž „Marion Carpenter Award“ za nejlepší monochromatický novinářský snímek, známý také jako „Annual Monochrome Photojournalism Print Award.“
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuMarion Carpenterna anglické Wikipedii.