Stolby

Stolby(ruskycelým názvemГосударственный природный заповедник «Столбы») je rozlehlá přírodnírezervacena severozápadních výběžcíchVýchodních SajanveStředosibiřské vysočiněpoblíž městaKrasnojarskvRuské federaci. Rezervaci o rozloze 472,19 (původně 471,54)km², založenou v roce1925, tvořítajgamezi řekamiManaaJenisej.
Chráněné území se nachází v sousedství městské zástavby při jižním okraji krajské metropole Krasnojarska. Přirozené hranice rezervace tvoří pravostranné přítoky Jeniseje – řekaBazaicha(Базаиха) na severovýchodě a na jihu a jihozápadě řeky Mana (Мана) a Bolšaja Slizněva (Большая Слизнева). Na severu je území zčásti ohraničeno tokem Jeniseje a železniční trati, která mezi Krasnojarskem aDivnogorskemvede souběžně s řekou.
Z geologického hlediska jsou hlavními horninami na území rezervace hlubinné magmatické horninyžulaasyenit. Významným geomorfologickým prvkem rezervace jsousyenitovésvědecké vrchy(ruskyостанцы). Nacházejí se zde vysokéskalní věže, podle nichž vznikl název rezervaceStolby(t. j. českysloupy).
V rezervaci převládajílesy, v nichž rostou předevšímjedle. Na území rezervace bylo zaregistrováno 740 druhůcévnatých rostlina 260 druhůmechů.
Mezi druhy, zapsané v Červené knize Ruské federace, patří například vzácné orchidejeNeottianthe cucullata,prstnatec májový,vstavač vojenskýaCalypso bulbosaz čeledi vstavačovitých,střevíčník pantoflíček,střevíčník velkokvětý(Cypripedium macranthos) akavyl Ivanův.
V rezervaci žijí jednak zástupcitajgy(sobol asijský,kabar pižmový,burunduk páskovaný, hraboš lesní,jeřábek lesní) a také zástupcilesostepí(srnec sibiřský,sysel dlouhoocasý,tchoř stepní). Z chráněných druhů dravců se zde vyskytuje napříkladorlovec říční,orel skalní,raroh velkýasokol stěhovavý.
Na území rezervace se nachází krasnojarská zoologická zahradaRojev ručej(Красноярский парк флоры и фауны „Роев ручей“), jejímž předchůdcem byl tzv. "Živý koutek" ("Живой уголок"), založený v roce 1947. Z hlediska počtu chovaných druhů živočichů je krasnojarská zahrada po moskevské ZOO druhou největší zoologickou zahradou v Rusku.
Vědecký zájem o oblast Stolbů má třistaletou historii. V letech 1720 – 1727 v okolí Krasnojarska bádal německý lékař a botanikDaniel Gottlieb Messerschmidt, který na základě pověření caraPetra I.prováděl výzkum přírodního bohatství Ruska. V letech 1733 – 1734 Stolby navštívil dánský mořeplavecVitus Beringběhem svédruhé expedicedo východních oblastí Sibiře a o rok později sem zavítali německý badatel, přírodovědec a etnografJohann Georg Gmelina ruský botanik, etnograf a geografSergej Petrovič Krašennikov, který akademika Gmelina doprovázel v rámci suchozemské části Beringovy druhé kamčatské expedice. V období let 1771 – 1773 strávil v Krasnojarsku více než rok německý encyklopedista, přírodovědec a cestovatelPeter Simon Pallas, který zde napsal několik monografií o sibiřské flóře a fauně.
Na začátku 30. let 19. století propukla v okolí Krasnojarska zlatá horečka. Z té doby (od slova rýt, ruskyрыть) pochází pojmenování jedné z lokalitРоев ручей(ручей=potok). V téže době se na tuto oblast také začala soustřeďovat pozornost lovců kožešinové zvěře (např. sobolů, lišek a dalších zvířat).
V 70. a 80. letech 19. století profesor krasnojarského gymnázia Ivan Timofejevič Savenkov začal organizovat výpravy středoškoláků do okolí Stolbů. Zpracoval topografický popis území Stolbů, který se stal v budoucnu základní příručkou geologů, působících na Sibiři. V roce 1886 I. T. Savenkov vydal publikaci o geologické stavbě okolí Krasnojarska.
Na základě iniciativy místních obyvatel výkonný výborJenisejské gubernie30. června 1925 vydal vyhlášku o zřízení přírodní rezervace Stolby.
Od počátku 21. století příslušné ruské orgány usilují o zapsání přírodní rezervace Stolby na seznam Světového dědictví UNESCO (návrh byl podán 6. 3. 2007).
Na hranice chráněného území se lze dostat veřejnou dopravou, konkrétně do zastávkyTurbaza(Турбаза), kam zajíždějí autobusy krasnojarské městské hromadné dopravy. Území Stolbů je oblíbeným výletním cílem obyvatel Krasnojarska již zhruba od poloviny 19. století. Neformálně se na tomto území rozlišují dvě oblasti: "Stolby" a "Divoké Stolby" (Дикие столбы). Zatímco "Stolby" jsou turistům otevřené, "Divoké Stolby" představují nedostupnou oblast v hloubí rezervace, kam je přístup omezen. Podle formálnějšího rozdělení se jedná o tři oblasti:
"Stolbismus" byl od 19. století chápán jako sociokulturní fenomén, resp. způsob života, spojený s krasnojarskými Stolby, s horolezeckými aktivitami ve zdejším terénu a neformálním společenstvím lidí, vyznávajícím tento způsob trávení volného času.Vznik "stolbismu" spadá do poloviny 19. století, kdy kromě výletníků začali přicházet do této oblasti první lezci. Postupně si tento okruh nadšenců vypracoval vlastní pravidla, přičemž jedním z nejdůležitějších bylo, že "stolbisté" zásadně dávali přednostvolnému lezenípo skalách bez jištění, výstup jiným způsobem se nepočítal.Jak uvádějí historické záznamy, mezi "stolbisty", což byli lidé nejrůznějších profesí a vzdělání, převládalo volnomyšlenkářství a odpor vůči vládnoucímu režimu – což platilo jak v období carské vlády, tak i později v době stalinismu. Výrazem toho byla mj. i řada politicky motivovaných nápisů a hesel, které "stolbisté" po sobě zanechali na skalách – ne náhodou nejpopulárnějším z nich byl stále obnovovaný nápis "Svoboda"."Stolbisté" později stáli při zakládání organizovaného horolezectví v zemi a řada z nich dosáhla v tomto sportovním oboru mistrovských titulů.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuСтолбы (заповедник)na ruské Wikipedii.