Agranulocytóza

Agranulocytózaje krevní (hematologické) onemocnění, které je důsledkem kritického poklesugranulocytů, což je druh bílých krvinek (leukocytů). Granulocyty jsou nazývány podle obsahu zrnčitých (granulových) struktur, obsahující látky, které mají funkce v imunitní odpovědi organizmu. Nejčastěji postiženým granulocytem je obvykleneutrofil, v takovém případě mluvíme oneutropenii. Neutrofil je nejpočetnějším granulocytem vůbec. Mezi další postižitelné granulocyty náležíbazofilaeozinofil. Závažnost agranulocytózy tkví v tom, že výrazný pokles zejménaneutrofilůzpůsobuje sníženíimunitníodpovědi organizmu zejména proti bakteriálním infekcím. Granulocyt neutrofil se totiž mj. podílí na pohlcování tj.fagocytózeinfekčních mikroorganismů.
O agranulocytóze mluvíme, když součet všech granulocytů v 1 mm³ poklesne pod 100 (vizkrevní obrazakrevní diferenciál). Taková hodnota znamená, že množství granulocytů pokleslo pod 5 % jejich normální hodnoty.
Agranulocytóza, která se vyskytne sama o sobě, tj. bez spojení s jiným onemocněním, může být důsledkem reakce organismu na určitá léčiva (autonomní agranulocytóza, léková agranulocytóza).
Agranulocytóza → řecká předponaa= bez +granulocyt+óza= počeštělé osis = nemoc, choroba
Ačkoliv název odkazuje k úplnému chybění granulocytů (řecká předpona a), není pro diagnostické účely nulová hladina požadovaná.
U pojmenování agranulocytóza může dojít k pojmovému zmatení, protože koncovka -osis (óza) může odkazovat ke zmnožení (nikoliv k poklesu) - viz např.leukocytóza= chorobné zmnožení bílých krvinek. Tam, kde chceme vyjádřit pokles množství vybrané krevní buňky, přidáváme koncovku -penie (např. neutropenie = pokles počtu neutrofilů; leukopenie = pokles počtu bílých krvinek) ke kořenu (lemma) názvu dané krevní buňky. Z etymologického hlediska by tedy bylo správné nemluvit o agranulocytóze, ale o granulopenii (jde o alternativní pojmenování). Nicméně, zdravotnická odborná veřejnost po celém světě má pro stavy kritického poklesu granulocytů v krvi termín agranulocytóza již zažitý.
Připomeňme, že agranulocytóza bývá často zaměňována s neutropenií (pokles pod 500 neutrofilů na jeden mm³), protože pokles granulocytů vždy koreluje s poklesem neutrofilů jako nejvíce zastoupených granulocytů. Správné je ale oba pojmy rozlišovat, protože agaranulocytóza zahrnuje rovněž další granulocyty: bazofily a eozinofily. U nich se v případě jejich kritického poklesu mluví o vzácnéeozinopeniia velmi vzácnébazopenii.
Agranulocytóza může probíhat bezpříznakově, nebo se může projevit náhlou horečkou, zimnicí a bolestmi v krku. Infekce různých zasažených orgánů může mít velmi rychlý nástup (např.zápal plic(pneumonie), infekce močového ústrojí aj.). Může se rovněž velmi rychle rozvinoutsepse(otrava krve). Neutropenie a aganulocytóza jsou často ve spojení s nemocemi ústního ústrojí, takže mezi její příznaky patří: krvácení z dásní, zvýšená tvorba slin (hypersalivace), zápach z úst (halitóza), narušeníokostnicovýchvazivových tkání.
Velké množství léčivmůže zapříčinit vznik agranulocytózy. Patří sem: některáantiepileptika, léčiva proti zvýšené činnosti štítné žlázy (karbimazol,thiamazol,propylthiouracil), antibiotika (penicilin,chloramfenikol,cotrimoxazol), cytostatika, zlato,nesteroidní antiflogistika(indometacin,naproxen,fenylbutazon,metamizol, antidepresiva (mirtazapin)) a některá antipsychotika (atypickéneuroleptikumklozapin).
V případě klozapinu je agranulocytóza natolik závažnýmvedlejším účinkem, že jeho uživatelé v USA a Kanadě musí být registrování v tamějším národním monitorovacím systému, aby byla zajištěna pravidelná kontrola počtu bílých krvinek a absolutního počtu neutrofilů (ANC =AbsoluteNeutrophilCount).
Ačkoliv projevy agranulocytózy mívají osobitý, individuálně rozličný charakter, odborníci doporučují, aby pacienti, kteří užívají vybraná riziková léčiva, byli upozornění na základní symptomy agranulocytózy (vysoká horečka, bolesti v krku aj.)
Stanovení diagnózy agranulocytózy vyžaduje krevní testy, pomocí nichž lze stanovit množství granulocytů (zkoumá sekrevní obraz,krevní nátěr; počítá se krevní diferenciál = rozpočet bílých krvinek na jistou objemovou jednotku). Důležité je rovněž vyšetřeníkostní dřeně, při kterém se zkoumá počet vyzrálých krevních buněk ve vztahu k jejichprekurzorům. Vyšetření kostní dřeně může v případě chybějících neutrofilů odhalit, že vlastní chybějící počet je zastoupen v některých předchozích vývojových stupních granulocytu či je mezi ně rozdělen (vizkrvetvorba). Vývojová řada granulocytu je následující: (myeloblast→promyelocyt→myelocyt→metamyelocyt→granulocyt). Přesné vyšetření krve je samozřejmě důležité z důvodů diferenciální diagnostiky, tj. zjištění, zda projevy onemocnění nesouvisí s jiným onemocněním jako např.: aplastickáanémie, paroxymální (záchvatovitá) nočníhemoglobinurie(onemocnění, při kterém je povrch červených krvinek citlivý kekomplementu, takže jsou napadány jako cizorodé a rozpouštěny-hemolýza),myelodysplaziealeukémie(nádorové zmnožení bílých krvinek, které vyvolává silnou reakci na infekční podněty, a proto může mít paradoxně stejný průběh jako samotná agranulocytóza).
Pokud příznaky chybí, ale agranulocytóza je prokázána, musí být odstraněný vnější příčiny (např. medikace). Dále musí být nemocný poučen o možných příznacích (horečka) onemocnění. Pravidelný monitoring krve je samozřejmostí. Pokud je přítomná infekce, nasazují se dle vyhodnocení závažnosti průběhu antibiotika (jsou to právě bakteriální infekce, které nemocné s agranulocytózou nejvíce ohrožují, protože neutrofily, které zajišťují fagocycytózu bakterií, chybí). Nasazen bývá širokospektrý penicilin se složkou zabraňující rezistenci jako např.piperacilin+tazobactam nebotikarcilin+kyselina klavulanová. Dále lze použít: cefalosporinové antibiotikumceftazidimnebo kombinacimeropenemusgentamicinemčiamikacinem.V případě, že horečka přetrvává i po 4-5 dnech a infekční příčina nebyla identifikována, dochází ke změně antibiotické medikace směrem ke glykopeptidovým antibiotikům (např.vankomycin,daptomycin) a následně je přidáno antifungicidní (protiplísňové) léčivo (např.amfotericin B). Pro obnovení normálního množství granulocytů se využívá rekombinací připravený růstový cytokinG-CSF(filgrastim), který povzbuzuje resp. urychluje syntézu nových granulocytů.
Použití krevní transfuze je sice možné, ale vzhledem k tomu, že v cirkulující krvi přežívají granulocyty 10 h. (cca 24 h. ve slezině a jiných tkáních), lze očekávat pouze krátkodobý efekt, který je spojen s možnými riziky transfuzní procedury.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuAgranulocytosisna anglické Wikipedii.