Rùm

Rùm(Rùmveskotské gaelštině,v poangličtěléverziRumneboRhum, vestaré severštiněRõm-øy) je největší ze skupinySmall Isles(Malých ostrovů) vsouostrovíVnitřní Hebridyu západního pobřežíSkotska. Ostrov Rùm leží vHebridském mořiuprostřed spojnice mezi jižním pobřežím ostrovaSkyea poloostrovemArdnamurchan, který je nejzápadnějším výběžkem Skotska.
Ostrov, který se nalézá v severovýchodní částiAtlantského oceánu, je vulkanického původu. Ostrovu dominuje pohoříCuillin of Rùms nejvyššim vrcholemAskivalem(812 m n. m.). Horský reliéf ostrova byl vymodelován během zalednění v obdobípleistocénu. Rùm je známým nalezištěm různých druhů minerálů, mezi nimi i vzácných, jako napříkladplatiny. Také z geologického a petrografického hlediska oplývá řadou zajímavostí, takže odborníci jej právem mohou nazývat "Aladinovou jeskyní petrografických zázraků".Ostrov Rùm je součástíGeoparku Lochaber, který byl založen v roce 2006 a později byl začleněn do Sítě evropských geoparků a v letech 2007 - 2011 též do Globální sítě geoparků UNESCO..
Na ostrově a v jeho blízkosti žije řada zajímavých druhů živočichů, jako jsou jeleni (tzv.Red Deer),vydry,tuleni,mořští orliakajky. Počátkem léta na ostrově hnízdí až 100 000buřňáků severních. Ještě v 15. století na Rùmu údajně existovali také vlci.
Skotský přírodovědecRobert Furnesspopsal, že místní jeleni napadají v hnízdech mláďatabuřňáka severníhoa vyjídají jimmorekz kostí. Doplňují si tím životně důležité minerální látky, kterých je v chudé pastvě na ostrově nedostatek.
V roce 1957 skotský orgán ochrany přírody, tehdejšíNature Conservancy Council(později známý jakoScottish Natural Heritage), zakoupil od vdovy po majiteli panství Georgi Buloughovi za 23 000libercelý ostrov a proměnil jej v chráněnou přírodní rezervaci.
Podle archeologických nálezů byl ostrov obydlen lidskou populací již v 7. tisíciletí př. n. l. a je dokladem jednoho z nejstarších osídlení na území dnešního Skotska. V okolí zámkuKinlochna východním pobřeží se našly pozůstatky tábořiště a ohnišťmezolitickýchlovců a sběračů z doby kolem let 6600 - 6500 př. n. l.a také zbytky loveckých pastí a doklady o pravěkém rybolovu. Z místního druhujaspisu-heliotropu- si tito lidé pravděpodobně zhotovovali potřebné nástroje.
Z období, kdy na ostrov přicházeliKeltovéavikingštíosadníci z územíSkandinávie, se zachovalo jen nepatrné množství archeologických a písemných dokladů. Z období let 600 - 700 n. l. existují doklady o pronikání vlivů raného křesťanství (nálezy křížů v zátoceCave’s Bay, gaelskyBagh na h-Uamha). V 7. století v lokalitěPapadil(podle některých zdrojů) žil jako poustevník svatý Beccan z Rumu († 677).Z téže doby pocházejí kamenné sloupy vKilmoryaBagh na h-Uamha.V letech 833 až 1266 byl ostrov součástí zdejšíhonormanskéhopanství, poté se ve vlastnictví ostrova střídali představitelé okolníchskotských klanů, zejména příslušníci rodu MacLeanů z nedalekého ostrovaColl.
Od 17. století se na Rùmu více rozvíjelo zemědělské hospodářství (pěstování ječmene a brambor, lov ryb, chov dobytka a ovcí, jejichž vlna byla vyvážena doGlasgowa). Na ostrově bylo zřízeno několik loveckých revírů. Stoupal počet obyvatel a jejich aktivity přivedly v 2. polovině 18. století k zániku původní populaci zdejších jelenů (Cervus elaphus). V první polovině 19. století, za hospodaření Lachlana Macleana, byl ostrov proměněn v pastvinu pro 8000 ovcí. Lachlan Maclean však později zkrachoval a ostrov koupil markýz zeSalisbury, který jej opět proměnil v lovecký revír.
Po pánech ze Salisbury se vystřídalo několik dalších majitelů ostrova, než v roce 1891 koupil Rùm George Bullough, bohatý průmyslník, producent zemědělských sklízecích strojů z Accringtonu vLancashireu. To byl počátek změn života na ostrově. V letech 1897 - 1901 George Bullough nechal u zátoky na východním pobřeží Rùmu postavit rozlehlý lovecký zámekKinloch. Výstavba zámku byla završena v roce 1902 vybudováním vodní elektrárny a zavedením elektřiny, čímž se Rùm stal po Glasgowu v pořadí teprve druhým místem ve Skotsku, disponujícím touto vymožeností.Na ostrově tehdy žilo 60 - 70 lidí, vesměs pasáků ovcí a dalších sloužících a zaměstnanců majitele panství. George Bullough však na zámku pobýval zpravidla jen několik týdnů v roce během lovecké sezóny, kdy sem zval různé vlivné a urozené hosty a zároveň bránil přístupu veřejnosti, díky čemuž Rùm získal na počátku 20. století pověst "zakázaného ostrova".Rezidenci doplňovalo golfové hřiště a hřiště na squash, voliéry s exotickým ptactvem a jezírka, obývaná želvami a krokodýly. Byly zde také skleníky, v nichž se pěstovaly fíkovníky, broskvoně a vinná réva. V době největší slávy  působilo na zámku a v jeho okolí na 100 sloužících, přičemž kolorit dotvářelo 14 zahradnických pomocníků oděných vkilty. Od 20. let 20. století však zájem majitele o ostrov postupně upadal a v roce 1939 Rùm zdědil jeho syn, rovněž nesoucí jméno George Bullough. Po 1. březnu 1957, kdy lady Monica Bullough prodala Rùm organizaci Nature Conservancy Council, byla již o pouhý měsíc později - 4. dubna 1957 - na ostrově vyhlášena přírodní rezervace a veškerá hospodářská a zemědělská činnost zde byla utlumena.V průběhu posledních 40 let 20. století, od roku 1961 do roku 2001, klesl počet obyvatel ostrova ze 40 na 22.
Přejmenování ostrova v poangličtělé podobě naRhum, které bylo používáno prakticky po celé 20. století, prosadil majitel tohoto ostrovabaronetsir George Bullough (1870 - 1939), kterému se nezamlouvalo, že by měl být titulován jakoLaird of Rum, čili doslova"pán z rumu"(pozn.: "laird" byl ve Skotsku titul pro majitele velkého panství, odpovídající anglickému titulu "esquire").