Šťovík kadeřavý

Šťovík kadeřavý(Rumex crispus) jevytrvalá, silně rozšířenáplevelnábylina,druhrodušťovík. Je považován za jednu z pěti nejrozšířenějších rostlin na světě, jeho původní areál nelze s určitosti stanovit. Roste vEvropěaž po 65 °severní zeměpisné šířkya dále, vyjmaAntarktidy, se vyskytuje na všech kontinentech. VČeské republiceje rozšířen hojně od nížin až do podhůří, v horách se objevuje jen roztroušeně.
Je hojně zastoupen ve sníženinách okolo vodních toků, na vlhkých loukách, polích a pastvinách, na úhorech, rumištích, neudržovaných plochách, po okrajích cest, v okolí silážních jam, hnojišť a kalových jímek. Snáší vysokou půdní vlhkost, vyhledává narušené a na dusík a draslík bohaté půdy, nevyskytuje se na kyselých půdách. Na výživných půdách se vyvíjí v mohutnou rostlinu s vysokou konkurenční schopností a silně utlačuje jedince ostatních druhů. Vzhledem k silné rozmnožovací schopností a malé náročnosti na teplo brzy zjara na stanovištích převládnou a vytvoří husté porosty. V tropických oblastech roste málo, nejčastěji jen ve vysokých polohách.
Šťovík kadeřavý jedlouhodenní rostlinoua nejvyšší reprodukční schopnost vykazuje v červnu a červenci.Semenavyklíčíčasto již na podzim a do zimy vyrostou jenlistová růžicea vytvoří se dlouhýkořen, teprve druhým rokem vyrostoulodyhyskvěty. Po dozrání semen některé rostliny odumřou, část jich však vytvoří nové listové růžice které přežijí zimu a v dalším roce na jaře z nich opět vyrazí květné lodyhy. Životnost rostlin bývá jeden až pět let.
Vytrvalárostlina s 50 až 100 cm vysokoulodyhouvyrůstající z krátké, chudě větvené kořenové hlavy. Hrubý hlavníkořenbývá v suchých půdách dlouhý až 1 m a má četné rozvětvené postranní kořeny zasahující hluboko do podorniční vrstvy; ve vlhkých a nevzdušných půdách se kořen rozprostírá vodorovně nehluboko pod povrchem. Lysá, hranatá lodyha je v dolní části zhusta nahnědlá nebo načervenalá, přímá a nahoře rozvětvená v několikúžlabních, přímo odstálých, květonosných, v horní části bezlistých větví. Přízemnílistys řapíky bývají až 35 cm dlouhé a 8 cm široké, čepele mají okrouhle nebo kopinaté, na bázi klínovité, po obvodě zvlněné (kadeřavé) a na konci zašpičatělé. Lodyžní listy jsou podobného tvaru, ale menší a míň zvlněné, postupně přecházejí v úzce kopinatélisteny.
Drobné, pravidelnékvětyjsou sestaveny v počtu 10 až 25 vlichopřeslenyprodloužených koncových nebo úžlabníchkvětenstvíse šikmými nebo přitisklými větvemi.Oboupohlavnékvěty, asi 3 mm velké, mají za plodu dolu sehnuté stopky. Jejichokvětímá 6 lístků ve 2 kruzích, menší vnější lístky brzy opadají. Větší, vnitřní lístky, z nichž jeden (nebo všechny) je opatřen tlustým červenýmmozolkem, vytrvávají a vytvářejíkrovky. V květu je šesttyčinek,semeníks jedním vajíčkem je složen ze třiplodolistůa má tři štětičkovitéblizny. Květy rozkvétají od června do srpna,opyloványjsou hlavně větrem.Ploidiedruhu je 2n = 60.
Plodyjsou trojboké, hnědé až rezavé, podlouhlé, vejčiténažkyasi 2 mm dlouhé, které jsou uzavřeny v křídlatých, srdčitě okrouhlých, celokrajných, trojbokýchkrovkách. Na jedné nebo všech třech krovkách je kulovitý mozolek vyplnění vzduchem. Nažky jsou rozdílné co do velikosti a hmotnosti, nažky z konce květenství bývají menší a lehčí.
Šťovík kadeřavý se často úspěšněkřížís jinými druhypodroduRumex, jen v české přírodě byly zjištěny tyto jehohybridy:
Hlavní způsob rozšiřování šťovíku kadeřavého jegenerativní,semeny. Na jedné rostlině se utvoří až 5 tisíců semen, která často zůstávají dlouho na rostlině. Semena dobříklíčí, nejlépe z hloubky do 1 cm, v hloubce nad 5 cm již nevyklíčí, dokáží však zůstat životaschopné po dobu až deseti let. Nažky jsou, za pomoci krovek a mozolků, intenzivně šířeny i do vzdáleného okolí větrem či odplavovány vodou. Na čistá pole se dostávají např. s osivem jetelovin, statkovými hnojivy i komposty. Semena bez poškození projdou zažívacím traktem býložravců i ptáků.
Méně častější způsob rozšiřování po poli je roznesení drobných části dlouhého, tuhého kůlovitého kořene při orbě. Dobrou regenerační schopnost má pouze vrcholová část hlavního kořene a segmenty delší než 4 cm. Rostliny vzešlé z kořenových úlomků jsou však velmi citlivé kherbicidůma náchylné na zmrznutí.
Šťovík kadeřavý je morfologicky velmi podobnýšťovíku tupolistému(Rumex obtusifolius). Šťovík kadeřavý se odlišuje slabším větvením lodyhy i kořene, užšími a zkadeřenými listy a má nažky uzavřené v krovkách, jež jsou po obvodě celokrajné bez zoubků. Oba druhy často vyrůstají na stejném stanovišti a vzájemně se kříží, dochází i k problémům při jejich určování.
Tato rostlina bezesporu patří mezi velmi nebezpečnéplevelnédruhy na lukách, pastvinách a polích s víceletýmipícninami, jeho příměs snižuje krmnou hodnotu píce. Zapleveluje takéokopaninya jednoletéobilniny, je často šířen s nečištěným osivem. V minulosti byla jeho nať využívána k výroběhomeopatickýchléků. Je jednou ze živných rostlin prohousenkymotýlaohniváčka černočárného.