Denia

Denia(valencijsky a oficiálněDenia) je město ve španělskémValencijském společenství, které se nachází na severním pobřeží provincieAlicante. Je hlavním městem regionuMarina Alta, známé je také jako "Marquesado de Denia". K 1. lednu 2019 zde žilo 42 166 obyvatel (INE), ale v létě může počet obyvatel dosáhnout pětinásobku, tedy až 200 000. Podle sezónních údajů ministerstva financí a veřejné správy je to španělská obec s méně než 50 000 obyvateli, do které přijíždí mnoho rekreantů.
11. prosince 2015 bylo město prohlášenoUNESCOza město s kreativní gastronomií.
Toponymum pochází zlatinskéhoDianium. Po většinu 20. století se spekulovalo, že termínDianiopochází z iberské osady zvanéDiniu, o níž svědčí některé nálezy mincí. Ukázalo se však, že se jedná o nesprávné přečtení výrazuTabaniu, iberské mincovny v údolí středního tokuEbra, takže dnes se za pravdivou považuje tradiční teorie, že pochází odDiany, římské bohyně ztotožňované sArtemidou.Vandaluskémobdobí se název změnil na دانية (Dāniya) a po zpětném dobytí křesťany na současné jméno.
Montgó, dříve nazývanéMonte Kaón(753 m n. m.), zabírá velkou část jižní poloviny obce a od roku 1987 je vyhlášeno přírodním parkem. Na jeho úpatí se nachází mys San Antonio ve výšce 160 m n. m., kde se nachází stejnojmenná mořská rezervace.
Mezi pohořím Montgó a mořem se rozprostírá rovina známá jako Dénijská nížina (Plana de Denia), tvořená velmi úrodnými čtvrtohorními erozními aaluviálnímimateriály, kde se rozvíjí zemědělství. Podél téměř 20 kilometrů pobřeží otevřeného moře na severu a severovýchodě se střídají nízká písčitá pobřeží s bažinami, které se vyskytují v severní oblasti a rozeklaná skalnatá pobřežíLas Rotas, která dosahují nejvyšší výšky u Cova Tallada, kde končí území Dénie a začínáJávea.
ŘekaGirona, která vytéká z údolí Vall de Laguart, protéká pohořím Pla, vlévá se do moře u Almadraby a vytváří malou deltu (la Punta). Kratší potoky jsou v četných roklích, které se svažují z nedalekého pohoří Montgó.
Hraniční města
Podnebí v Denii je mimořádně mírné a klidné, s ročním teplotním průměrem 18 °C. Průměrný roční úhrn srážek v Denii je 500–600 mm, i když oficiální údaje to nepotvrzují. Zimy jsou krátké a mírné a léta dlouhá a horká. Klima v Denii je tak mírné a klidné, že v samotném městě je dokonce památník, který chválí zdejší klimatické podmínky.Průměrná teplota v nejchladnějším měsíci (leden) je 12,3 °C (17,2 maxima a 7,4 minima), zatímco průměrná teplota v nejteplejším měsíci (srpen) je 26,8 °C (31,6 maxima a 22,0 minima). Podnebí jesubtropické středomořské(Köppen: Csa).
Převládající větry:Lebeche, Poniente, Levante, Norte. Převládající větry v Denii podporují provozování vodních sportů, jako je windsurfing, surfování, kitesurfing a plachtění.
Denia je jedním z nejpříznivějších míst ve Španělsku prowindsurfingakitesurfing. Nejvhodnějšími oblastmi jsou pláže Les Deveses a Punta del Raset (obě vyznačené pro provozování tohoto sportu).
Co se týče plachtění, Denia má kroměReal Club Náutico de Deniataké několik škol a dlouhou tradici v pořádání regat, například slavné Ruta de la Sal nebo Copa del Canal.
Přestože archeologicky je doloženo iberské osídlení (Diniu), tak nejstarší část města je římská, ta se nachází severně od současného města a naproti starému přístavu. Historické texty a archeologické nálezy naznačují, že v 1. století př. n. l. siSertoriovavojska zřídila vDianiunámořní základnu. V době vrcholného císařství zažilo město období rozkvětu, kdy se ze stipendijního města stalo obcí. V letech 636-693, v době vizigótského království, bylo Dianium biskupským sídlem závislým naToledu. Ve vizigótské Hispánii to bylo biskupské sídlo katolické církve, sufragánarcidiecéze Toledo, která zahrnovala starou římskou provincii Carthaginensis v diecézi Hispania.
V muslimském období město dosáhlo vrcholu své expanze a síly, což vyvolalo okamžik velké kulturní síly.Daníjase stala hlavním městem tajfy, kterou v roce 1010 vytvořil emír Muyahid al-Amiri al-Muwaffaq, jenž anexíBaleárských ostrovůvytvořil z království významné námořní a obchodní centrum, které razilo vlastní měnu až do vpáduAlmohadů. Tajfa ztratila svou nezávislost v roce 1076, kdy byl Iqbal al-Dawla svržen Al-Muqtadirem, húdským králem tajfy v Zaragoze, jíž byla součástí až do vpáduAlmoravidů(1091).
Dobytí města křesťany v roce 1244 vedlo k vážné komplikaci v rozvoji města, které bylo po odsunu muslimského obyvatelstva prakticky neobydlené. Město Denia, které bylo znovu osídleno na základě valencijské charty, se stalo centrem křesťanské moci v oblasti obývané převážně muslimy.Jakub II. Aragonskýzahájil období vlády, když v roce 1298 postoupil město Ponciovi z Ampurie. Později, za vlády rodu Gandía, se město stalo hrabstvím (1356) a za Alfonse Velikého se vrátilo ke koruně. Nepřítomnost tohoto panovníka umožnila, že ho poručík Juan de Navarra daroval kastilskému Diego Gómez de Sandoval y Rojas (1431), což vyvolalo nespokojenost města, které si po jeho smrti vyžádalo opětovné začlenění do království (1455) s podporou města Valencie, které hrad okupovalo až do roku 1477, k čemuž patřily i pozemky v okolí města, které dodnes nesou název markýzství.
Křesťanské dobytí v roce1244vedlo k vážnému zpomalení rozvoje města, které bylo prakticky neobydlené, když z něj bylo odstraněno muslimské obyvatelstvo. Přesídleno do jurisdikceValencie, města Denia, snížilo albumaru hradu, který se stal centrem křesťanské moci v obecném slova smyslu obydleném hlavně muslimy.Jaime II Aragónskýzačíná etapu vznešeného panství, když v roce1298postoupil město Poncio de Ampurias . Později, pod domemGandía, se stal krajem (1356) a vracel se kekoruněv doběvelkodušného Alfonsa. Absence tohoto panovníka umožnila poručíkovi Juanu de Navarrovi darovat jej kastilskému Diegu Gómezovi de Sandoval y Rojasovi (1431), s následnou nespokojeností města, který po jeho smrti požadoval opětovné začlenění do království (1455)) s podporou města Valencie, kteréhrad obsadilo až do roku 1477, které zahrnovalo země obklopující město, které dodnes dostávají jméno Marquesado.
Hrabství zůstalo v rukou rodu Sandovalů, kteří jej v roce 1487 povýšili na markýzství. Prvním markýzem z Denie byl Diego Gómez de Rojas y Sandoval (1487-1502). Titul mu udělili katoličtí panovníci a získal také titul hraběte z Lermy. Oženil se s Catarinou de Mendoza, dcerou Iñiga Lópeze de Mendoza (1. markýze ze Santillany). Po něm nastoupil jeho syn (2. markýz z Denie) Bernardo de Sandoval (1502-1536). S panovníky navázal velmi blízký vztah, když se oženil s Františkou Enriquezovou, sestřenicí Ferdinanda Katolického, a získal titul velmože. Třetím markýzem byl jeho syn Luis de Rojas y Sandoval, který se velmi sblížil s panovníky.
Čtvrtý markýz Francisco de Rojas y Sandoval (1570-1574), otec vévody z Lermy, se stal jedním z nejvýznamnějších dvořanů za vlády Filipa II. Oženil se s Isabel de Borja z rodu vévody a vévodkyně zGandíe. Po něm roku 1599 nastoupil Francisco Gómez de Sandoval y Rojas, 5. markýz z Dénie, hrabě z Lermy a později vévoda z Lermy, titul vévody mu udělil Filip III. Vévoda z Lermy, pátý markýz z Denie a oblíbenec Filipa III., udělil městu 4. dubna 1612 významná privilegia a titul města. Podpořil vyhnání Maurů (1609), z nichž se 25 000 nalodilo v denijském přístavu a zamířilo do Barbary, což vedlo k vylidnění a hospodářskému úpadku markrabství.
Od 18. století se město účastniloválky o španělské dědictvía jako první prohlásiloarcivévodu Karlaza krále. Válka a následné represe způsobily, že se město dostalo do krize. Nakonec jej 17. listopadu 1708 obsadili Bourboni. Hrad, který byl vážně poškozen, byl nakonec zbořen běhemšpanělské války za nezávislost. V 19. století byla Denia znovu začleněna do království (1804) a postupně se rozrůstala, což začalo v přímořské čtvrti, která se v letech 1837-1839 administrativně osamostatnila. Rozkvět sultánského obchodu dal vzniknout obchodním společnostem a přilákal zahraniční společnosti, což mělo za následek nárůst počtu obyvatel, který se v letech 1860-1900 zvýšil z 6538 na 12 413 obyvatel (dianenses).
Kontroverzní plánování města Denia začal "Plan Especial de Reforma Interior y Extensión de la zona Norte y Sur de Denia" (česky Zvláštní plán reformy vnitrozemí a rozšíření severní a jižní oblasti města Denia) a "Normas Provisionales" (česky Prozatímní zákony), oba dokumenty z roku 1966 a pod záštitou "Ley del Suelo de 1956" (česky Pozemkový zákon z roku 1956). Tyto dokumenty měly umožnit výstavbu v celé obci, zejména v pobřežním pásu; tyto dokumenty, které měly provizorní charakter, kultivovaly prostředí trhu s pozemky, vytvářely výhody pro vlastníky pozemků, ale zároveň přinášely nejrůznější problémy.
Z tohoto důvodu byl v roce 1972 vytvořen „Obecný plán územního plánování“ (PGOU), dokument, který zjevně učinil konec městskému zhýralosti a racionalizaci výstavby s krajinou. Tento PGOU je vyvíjen prostřednictvím dílčích plánů, jako jsou:
Z tohoto důvodu byl v roce 1972 vytvořen "Plan General de Ordenación Urbana" (česky Obecný plán rozvoje měst, PGOU), dokument, který měl ukončit urbanistickou zhýralost a racionalizovat výstavbu v souladu s krajinou. Tento plán byl rozšiřován prostřednictvím dílčích plánů, jako jsou:
- Dílčí plán průmyslové zóny z roku 1973, který vznikl veřejným zájmem, ale byl podporován silným hračkářským průmyslem, a který vytvořil současnou průmyslovou zónu.
- Dílčí plán městského centra a oblasti vlivu z roku 1976, dokument, který se pokouší poskytnout městské oblasti podrobné řízení, protože ji PGOU neměla.
- Dílčí plán městského centra a vlivového území z roku 1976, dokument, který se pokoušel o podrobné plánování městského centra, protože PGOU toto nezahrnoval.
- Dílčí plán Monte Montgó, který po svém schválení přeměnil prakticky celý svah masivu Montgó na městskou půdu, čímž umožnil výstavbu bytů, neboť k tomu bylo zapotřebí pouze stavební povolení. Vznikla tak částečně urbanizovaná oblast (bez chodníků, kanalizace, osvětlení atd.) s labyrintem ulic (vytvořených s ohledem na topografii a dřívější stavby) a zelenými plochami, které nebyly zastavěny nebo se nacházely pouze v roklích, které sestupují z masivu Montgó.
V letech 1990-1992 byl vytvořen "Plan General Municipal de Ordenación" (česky Obecný plán rozvoje obce), v němž byly zmenšeny plochy klasifikované jako městské nebo urbanizovatelné, ale i tak zůstalo velké množství zastavitelných pozemků, které byly díky prosperujícímu trhu s bydlením z velké části zaplněny. Například PGMO klasifikuje všechny pozemky v Les Rotes jako městské, což umožnilo zabírat území bez předchozího nebo současného postoupení a urbanizace.
Přechodný obecný plán vypracovaný v letech 2005 až 2007
Všechny plány byly soudně zrušeny, s výjimkou plánu z roku 1972. Proto musel Generalitat v roce 2013 vypracovat přechodný plán s platností na dva roky a s možností prodloužení o další dva roky, aby zabránil tomu, že se územní plánování města vrátí k dokumentu z roku 1972.
V roce 2017 měl být zveřejněn další plán..
Po poklesu počtu obyvatel po přemnoženíMšičky révokazena počátku 20. století prošel demografický vývoj obce radikální změnou díky turistickému boomu v 60. letech 20. století. Počet obyvatel vzrostl z 12 185 v roce 1960 na 44 726 v roce 2011 při rozloze 66,18 km². Podle posledního sčítání lidu je 29,7 % obyvatel cizí národnosti; z toho 59,0 % pochází z Evropské unie (včetně kolonie 2 619 Němců), 24,6 % z Latinské Ameriky a 10,1 % ze zemí mimo EU.
K 1. lednu 2019 činil počet obyvatel obce 42 166 obyvatel, 20 419 mužů a 21 747 žen.Šablona:Gráfica de evolución
Město a obec Denia je v současné době rozděleno na 10 čtvrtí,přičemž každá čtvrť má svého radního, kterého jí přidělila městská rada.
Sedm z těchto čtvrtí je v jádru města a tři z nich jsou okrajové.
Názvy jednotlivých místních částí a jejich přibližná poloha jsou následující:
Existuje také několik osad:
Ve volebním období 2003-2007 vládla městské radě strana PSPV-PSOE díky 7 radním, které získala ve volbách v roce 2003, kdyPPzískala 5 radních, Bloc 4 radní, koalice Unió-Gent de Dénia 4 radní a Els Verds-L'Entesa 1 radního. Ve volbách v roce 2007 získala PSOE 9 zastupitelů, Bloc 2, PP 5, Centre Unificat 2, Gent de Dénia 2 a Partido Social Demócrata 1 a ve vedení města opět zasedla koalice socialistů a nacionalistů, starostou města zůstal Paqui Viciano. V roce 2008 se Ana Kringe (PP) stala starostkou díky návrhu na vyslovení nedůvěry, který vytvořily strany PP, CU, PSD, GENT DE DÉNIA a socialistický přeběhlík Juan Collado. V roce 2011 zvítězila PP s 9 radními, 8 PSPV-PSOE, 2 CU, 1 BLOC a 1 PSD. Vznikla koaliční spolupráce PP a CU. Ana Kringe se opět stala starostkou.
Hroznová krize z počátku 20. století přivedla město do určitého hospodářského útlumu. Od 60. let 20. století se hlavním hospodářským odvětvím v Denii stal cestovní ruch, který nahradil zánik většiny průmyslových odvětví a způsobil zrychlenou urbanizaci.
Denia je napojena na státní silnici N-332 adálnici AP-7(Autopista del Mediterráneo;středomořská dálnice) (exit 62). Ve městě se také nachází autobusové nádraží.
Má jednokolejnou železniční stanici, která patří k lince 9 (Denia-Benidorm-Alicante) sítěAlicante Metropolitan TRAM.
Denia má námořní spojení sBaleárskými ostrovy:Ibiza,Palma de MallorcaaFormentera.
Má také síť městských autobusů DeniBus s 5 linkami, které spojují oblasti nejvzdálenější od centra s centrem města. Linky sítě jsou: L1 (Puerto – Las Rotas), L2 (Puerto – Las Marinas), L3 (Puerto – Les Deveses), L4 (Puerto – nemocnice La Jara) a L5 (Toscamar a Jávea)
Město se nachází v zátoce na úpatí masivuMontgóa jeho součástí jsou starověké čtvrti, jako jsou Les Roques nebo Baix la Mar. Ulice, které sestupují od hradu, připomínají arabskou minulost místa a spodní moderní část, která vznikla v době rozvoje obchodu s hroznovým vínem. Mezi nejzajímavější muzea a památky patří:
Denia má pobřeží dlouhé 20 km, severní pláže jsou široké a písečné. Na jihu jsou skalnaté zátoky. Je zaveden systém řízení kvality a environmentálního řízení. Tyto pláže dosahují certifikátů ISO 14001 (environmentální management) a ISO 9001-2000 (management kvality). Má dvě pláže: Las Marinas a Las Rotas.
Mezi mnoha plážemi jsou i takové, které si zaslouží vyzdvihnout:
Týdeník Canfali Marina Alta přináší zprávy z Denie a oblasti Marina Alta již od roku 1976. Denia.com jsou online noviny zaměřené na zprávy o Denia a regionu.
Město sice nemá kanál, který by bylo možné naladit prostřednictvím televize, ale má dva online televizní kanály. TV Dénia a La Huit TV, které informují o všech novinkách v obci.
Veřejné:
Soukromé:
Denia patří do vybrané skupiny měst, kteráUNESCOjmenovalo Kreativním městem gastronomie. Rýže, ryby a mořské plody, zejména vyhlášené a oblíbené vařené červené krevety. Hrnec mořských plodů (suquet), dorty, espencat, alioli, llandeta, sušené chobotnice, krevety s mangoldem atd. Mistela a hroznové víno jsou základem vynikající gastronomie, ke které je třeba přidat citrusové plody.
Je považováno za jedno z nejslavnostnějších měst na kontinentu.
Denia má 12 průvodů ve čtvrtích:
Průvod Baix La Mar, Průvod Campaments, Průvod Camp Roig, Průvod Centro, Průvod Darrere del Castel, Průvod Diana, Průvod Les Roques, Průvod Oeste, Průvod Paris Pedrera, Průvod Port Rotes, Průvod Saladarov a oficiální průvod.
Průvody jsou v Denii provozovány každoročně. Slavnosti začínají průvodem a hlavní roli zde hraje střelný prach se všemi svými velkolepými projevy. Průvody, mascletà (ohňostroje), hudba, oblíbené obědy a večeře, umělecké ohňostroje.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuDeniana španělské Wikipedii.
GalerieDeniana Wikimedia Commons