Angkor Vat

Angkor Vat(khmersky: ប្រាសាទអង្គរវត្ត; vdévanágarí: आंग्कोर वाट) jechrámnacházející se vAngkoruvKambodži. Byl postaven počátkem12. stoletípro králeSúrjavarmana II.jako královský chrám a hlavní město. Angkor Vat je největším a nejlépe zachovalým chrámem celé oblasti a jako jediný zůstal významným náboženským centrem od svého založení – nejprvehinduistickým, potébuddhistickým. Chrám je vrcholným příklademkhmerskéarchitektury,stal se symbolem Kambodže a je zobrazen na jejístátní vlajce. Se svou celkovou výměrou kolem 1 km² je navíc považován za nejrozlehlejší náboženský komplex na světě.
Angkor Vat spojuje dva základní plány khmerské architektury, chrámový vrch a chrám sgaleriemi. Má představovat mytickou horuMéru, což je vhinduistickémytologii domov bohů.Uvnitř chrámového příkopu a vnější zdi dlouhé 3,6 km jsou tři pravoúhlé galerie, každá vyvýšená nad tou předchozí. Uprostřed chrámu stojí pět věží rozestavených do tvaru pětky na hrací kostce. Na rozdíl od většiny chrámů v Angkoru je Angkor Vat obrácen na západ, přičemž existují různé názory na důvod tohoto směrování. Chrám je obdivován nejen pro svou majestátnost a harmonickou architekturu, ale také pro rozsáhlébasreliéfya zobrazenídévatů, která zdobí jeho zdi.
Novodobého jména Angkor Vat se užívá od 16. stoletía lze jej přeložit jako „městský chrám“: Angkor je formou slovanokor, které pochází ze sanskrtského slovanogor(hlavní), slovo „wat“ znamená v khmerském jazyce chrám. V dřívějším období byl Angkor Vat znám jako „Preah Višnulóka“,což byl posmrtný titul jeho zakladatele,Súrjavarmana II.
Angkor Vat leží 5,5 km severně od moderního městaSiem Reap,nedaleko bývalého hlavního městaAngkor Thoma tvoří důležitou součást starobylých památek na územíKambodže.Prvotní stavební práce na chrámu, který byl původně zasvěcenVišnuovi, započaly v první polovině12. stoletíběhem vládySúrjavarmana II.(vládl 1113–1150).Jelikož nebyla nalezena zakládacístélaani žádné dobové zápisy, které by o chrámu vypovídaly, představuje jeho prapůvodní jméno velkou neznámou. Předpokládá se však, že mohl být znám jako „Preah Višnulóka“, podle tehdejšího hlavního božstva.Práce na stavbě chrámu pravděpodobně skončily společně se smrtí panovníka,přičemž některé částireliéfnívýzdoby zůstaly nedokončeny. Roku1177došlo k vyplenění Angkor VatuČamy, tradičními nepřáteliKhmerů.Khmerská říše byla později obnovena novým vládcemDžajavarmanem VII., který založil několik kilometrů směrem na sever nové hlavní městoAngkor Thoma nový chrámBayon.
V průběhu 14. či 15. století byl chrám upraven pro účelythéravadového buddhismu,kterému slouží až do současnosti. Angkor Vat je v rámci oblasti Angkor zvláštní především tím, že i přes jisté zanedbávání nikdy zcela nezpustl, mimo jiné díky vodnímu příkopu, který jej uchránil od pohlcení okolní džunglí.
Jedním z prvníchzápadníchnávštěvníků, kteří spatřili Angkor Vat, bylportugalskýmisionářAntonio da Magdalena, který jej navštívil roku1586. Uchvácen tímto místem si poznamenal, že: „je to naprosto mimořádná stavba nepopsatelná perem, kterou nelze přirovnat k žádné stavbě jinde ve světě.“I přesto je však Angkor Vat v západní literatuře zmíněn až teprve v19. století, a to pouze jako poznámka v publikaci francouzského cestovateleHenriho Mouhota, který si zapsal:
Mouhot, podobně jako jiní západní cestovatelé, nebyl ochoten uvěřit, že by Khmerové byli schopni něco takového postavit, a proto počátky Angkor Vatu chybně datoval do období starověkého Říma.Skutečná historie Angkor Vatu byla odhalena teprve až spolu s archeologickými pracemi v rámci celé angkorské oblasti. Během těchto prací bylo především nutné odstranit nahromaděnou vrstvu zeminy a rostlinného porostu.Během občanské války a vládyRudých Khmerův období 70. a 80. let 20. století byly práce na určitou dobu přerušeny, avšak bez závažnějších důsledků, na rozdíl od destrukce některých relativně mladších památek.
Chrám Angkor Vat se stal symbolem Kambodže a je zobrazen na všechkambodžských vlajkáchpočínaje rokem1863.
Hlubší interpretaci významu Angkor Vatu poskytla Eleanor Mannikkaová.Soudě podle celkového uspořádání reliéfů a jejich obsahu se domnívá, že mají symbolizovat nástup doby míru za vlády krále Súrjavarmana II. a uvádí, že „solární a měsíční cyklus znázorněný v posvátných prostorách chrámu mají zvěčnit čest a sílu krále a manifestovat nebeský klid.“Úsudek Mannikkaové však byl ve vědeckých kruzích přijat s jistým skepticismem.Distancuje se navíc od většiny názorů svých kolegů, jako např.Grahama Hancocka, který se domnívá, že Angkor Vat má znázorňovatsouhvězdí Draka.
Angkor Vat je unikátní kombinací chrámové hory, standardního designu královských paláců a vlivů z oblastí indickéUrísyaTamilnádu. Chrám má představovat posvátnouhinduistickouhoruMéru, domov bohů. Pět věží Quincunx symbolizuje posvátnou horu a okolní vrcholky, obvodové zdi a vodní příkop znázorňují pohoří a oceán.Právo přístupu do nejvyšších pater náleželo pouze vybraným osobám, přičemž prostý lid směl vstoupit pouze do nejnižšího.
Na rozdíl od ostatních khmerských staveb je Angkor Vat orientován především směrem na západ, což některé odborníky vedlo k domněnce, že byl tento chrám zamýšlen jakohrobkakrále Súrjavarmana.Tomuto účelu napovídá i bližší průzkum nástěnných reliéfů, které jsou sestaveny proti směru hodinových ručiček.Bráhmanskérituály se totiž během pohřebního obřadu provádějí ve zpětném pořadí.Britský archeologCharles Highamnavíc popisuje nález schrány v centrální věži, která mohla sloužit jako pohřebníurna.Podle Freemana a Jacquese se ovšem ostatní chrámy oblasti Angkor ve svém směrování též odlišují od „normálu“ a tento fakt v případě Angkor Vatu vysvětlují jeho zasvěcením bohu Višnuovi, který je tradičně spojován se západem.
Angkor Vat je jedním z nejlepších příkladů khmerského stavebního stylu –stylu Angkor Vat, který byl pojmenován podle této stavby. Počínaje 12. stoletím uměli khmerští stavitelé používat jako stavební materiálpískovecacihlu.Většina viditelných ploch chrámu je zbudována z pískovce,obvodové zdi a skryté struktury jsou z cihel. Zatím se stále neví, jaká sloučenina byla použita jako pojivo, odhaduje se však, že se jednalo o látku na bázihydroxidu vápenatého.
Angkor Vat je ceněn především pro svou harmonii designu, která byla srovnávána se stavbami starověkého Říma a Řecka. Podle Maurice Glaize, restaurátora pracujícího na opravách Angkor Vatu v polovině 20. století, tato stavbasvou monumentalitou, svými dokonale vyváženými detaily a proporcemi dosahuje takřka antické krásy. Je to dílo síly, jednoty a stylu.
Typickými prvky tohoto stavebního stylu jsou lomené oblouky, věže „ozubené“ jako květylotosů, honosné chodby postupně se rozšiřující do výstavních průchodů,pavilonysestavené do tvaru kříželemující celou hlavní osu chrámu; dále jsou to nástěnné reliéfy znázorňující božstva afrontonyzobrazující různé výpravné scény. Sochy v Angkor Vatu jsou považovány za konzervativní, více statické a mnohem méně honosné než tomu bylo v dřívějších dobách.Mnohé další prvky byly zničeny rabováním a také vlivem času, jako např. pozlacené prvky na věžích, sochách a reliéfech, dále také zdobné dřevěné panely na stropech a dveřích.
Období stylu Angkor Vat bylo následováno obdobímBayon, během něhož však často kvantita byla upřednostňována na úkor kvality.Mezi chrámy představující styl Angkor patří:Banteaj Samré,Thommanon,Čosaj Tevodaa rané chrámyPreah PithuvAngkoru; mimo Angkor jsou to:Beng Mealeaa částiPhanom RungaPhimai.
Vnější obvodová zeď o délce 1024 × 802 m a výšce 4,5 m je dále obklopena 30 metry volné plochy a 190 metrovýmvodním příkopem.Přístup k chrámu je možný po hliněném valu na východě a po pískovém náspu na západní straně. Tento násep, který je hlavním vchodem, je pravděpodobně náhradou za zaniklý dřevěný můstek.Na každésvětové straněse u vstupu do samotného chrámu nachází malá vstupní budova, tzv.gopura. Největší je západní se třemi polorozpadlými věžičkami. Glaize zdůrazňuje, že tato gopura současně ukrývá i odkazuje na podobu vlastního chrámu.Při jižní věži se nachází socha boha Višnua, která dříve možná byla umístěna v centrální svatyni chrámu.Vedení cest a rozměry vstupních bran jednotlivých gopur naznačují, že byly využívány jako tzv. „sloní brány“, jelikož jejich rozměry byly vybudované tak, aby jimi tato mohutná zvířata prošla. Průchody v gopurách jsou z vnější (západní) strany postaveny na čtvercových pilířích a z vnitřní (východní) spočívají na zdi. Strop mezi pilíři je zdoben motivy lotosových květů, západní zdi jsou osazeny reliéfy tančících postav, východní zdi jsou dekorovány balustrádovými okny a reliéfy mužů vzpínajících se na divokých zvířatech.
Vnější zeď obklopuje plochu o celkové výměře 820 000 m,na níž se dříve pravděpodobně nacházelo bývalé hlavní město s královským palácem.Stejně jako ostatní světské budovy komplexu Angkor, byly i tyto postaveny z materiálů rychle podléhající času, takže do dnešních dnů z tohoto města zůstaly pouze nejasné obvodové linie některých ulic.Většina tohoto prostoru je nyní pokryta lesem. Největší západní gopura je s centrálním chrámem spojena 350 m dlouhou dlážděnou cestou, lemovanou balustrádaminágů. Na každé straně této cesty se nalézá šestice schodišť, která vedla do dnes již neexistujícího města. Na každé světové straně tohoto komplexu se též nacházíknihovnas vchodem na každé ze světových stran a se schodištěm k hlavnímu vstupu. Mezi knihovnami a samotným centrálním chrámem se nacházejí malá jezírka, která však byla do celkové kompozice přidána až v pozdější době.
Chrám se nachází na terasách, díky nimž je výše než okolní město. Sestává ze tří pravoúhlých balustrád stoupajících po patrech k centrální věži. Mannikkaová předpokládá, že jsou tyto chodby zasvěcenyBrahmovia Višnuovi.Každá z chodeb má vlastní gopuru a věže nacházející se v jejích rozích. Jelikož je celý chrám nasměrován na západ, jsou všechny jeho doplňující součásti otočeny zády k východu, což umožňuje využití každého místa na západní straně. Vnější balustráda zabírá plochu 187 × 215 m a v jejích rozích se nalézají malé besídky a věže. Vnější galerie je s balustrádou ve druhém patře na západě spojena křížovou chodbou zvanouPreah Poan(Místnost tisíce Buddhů). Poutníci zde během staletí zanechali řadu obrázků a portrétů Buddhy, ty však již byly před zraky veřejnosti uschovány. V této místnosti se také nachází řada nápisů pojednávajících o činech dobových osobností, které jsou většinou v khmérštině, barmštině a japonštině. Čtyři dvorky, nacházející se okolo křížové chodby, mohly být původně naplněny vodou.
Druhá a vnitřní galerie jsou navzájem propojeny další později dostavěnou křížovou chodbou. Od druhého patra výše jsou zdi chodeb bohatě zdobené dévaty, většinou v seskupeních po čtyřech. Ochoz druhého patra má rozměry 100 × 115 m a má pravděpodobně symbolizovat oceán rozkládající se okolo bájné hory Méru.Z ochozu směřují, směrem k rohovým věžím a gopurám vnitřní části, celkem tři sady schodišť na každé straně. Jejich značná strmost má symbolizovat těžkou dosažitelnost království bohů.
Vnitřní galerie, zvanáBakan, je tvaru čtverce a osovými galeriemi, které spojují jednotlivé gopury s centrální svatyní a s menšími svatyněmi nacházejícími se u rohových věží. Zastřešení chodeb je dekorováno motivy hada se lví nebogarudíhlavou. Vchody do galerií a svatyní jsou zdobeny řezbářsky zdobenými překlady a frontony. 43 m vysoká centrální věž se vypíná do výše 65 m nad okolním terénem.Na rozdíl od jiných podobných chrámů se však tato centrální věž vypíná do větší výšky než okolní čtyři.Samotná hlavní svatyně, v níž se původně nacházela Višnuova socha, měla původně otevřené vchody. Po úpravě chrámu pro potřeby théravádového buddhismu byla ovšem obestavěna zdí s reliéfy znázorňujícímu Buddhu. V roce1934objevil George Trouvé velkou jámu pod hlavní svatyní, naplněnou pískem a vodou, která měla sloužit k ukrytí velkého množství cenných předmětů. Tyto předměty byly nejspíše ukradeny, přesto zde však Trouvé našel pod dvoumetrovou vrstvou zeminy ukrytý velký, ze zlata vytepaný list.
Jedním z důvodů, proč je Angkor Vat tolik obdivován, je i bohaté zdobení interiéru, tvořené předevšímbasreliéfy.Vnitřní stěny lemující vnější galerii jsou zdobeny výjevy z hinduistických psaných dělMahábháratyaRámájany.Higham tuto výzdobu pojmenoval jakonejvětší lineární, z kamene vytesanou, výzdobu na světě.Ze severozápadního rohu západní galerie je na zdi proti směru hodinových ručiček vyobrazenabitva u Lanky(v níž Ráma poráží Ravanu) abitva u Kurukšétry(výjev zMahábháraty, který znázorňuje zničení klanůKuruovcůaPánduovců). V jižní galerii je vyobrazena historická scéna, která zachycuje procesí krále Súrjavarmana II a 32 pekel a 37 nebes hinduistické mytologie.Glaize o tomto píše:
Ve východní galerii se nachází nejslavnější scénaVíření moře mléka, zobrazující92asurů, 88dévů, které pod vedením boha Višnua používají hadaVásukihok rozvíření moře. Tento výjev je následován vítězstvím Višnua nad asury. V severní galerii je zobrazeno Krišnovo vítězství nad Bánasurou a dále bitva hinduistických bohů proti asurům, přičemž je tato scéna, podle Glaize, nejméně kvalitní, co se kamenické práce týče.
Od počátku 90. let 20. století zaznamenal Angkor Vat masivní vzestup zájmu ze strany turistů z celého světa. Roku 1992 byl Angkor zařazen na seznamsvětového dědictví, čímž památka získala přísun potřebných financí a zlepšení ochrany ze strany kambodžských úřadů.Na restauraci chrámu Angkor Vat v současnosti pracuje německá nezisková organizace, která se snaží o ochranu reliéfní výzdoby před poškozením a zničením. Z průzkumu, který tato organizace provedla, vyplynulo, že celkem 20 % reliéfní výzdoby bylo před započetím restauračních prací v dezolátním stavu, a to především působenímerozeazvětrávánístavebního materiálu, svůj díl na poškození však mají též předešlé, nešetrné pokusy o restauraci.K dalším restauračním projektům patří také plán na opravu zborcených částí komplexu a jejich následná fixace; například západní průčelí horního patra bylo roku 2002 podepřeno speciální nosnou konstrukcía japonský tým restaurátorů mezitím dokončil opravu knihovny v severní části areálu.Fond světových monumentů (WMF) roku 2008 započal práci na opravě galerie, v níž se mimo jiné nachází reliéfVíření moře mléka.
Angkor Vat se stal jednou z turisticky nejnavštěvovanějších lokalit na světě. Podle odhadů tuto památku mezi lety 2004–2005 navštívilo asi 1 238 000 turistů, což je polovina všech, kteří Kambodžu navštívili.Cestovní ruch pro Angkor Vat představuje též dodatečný zdroj příjmů, i přesto je většina záchranných prací sponzorována zahraničními organizacemi spíše než kambodžskou vládou.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuAngkor Watna anglické Wikipedii.