Renzo Tortelli

Renzo Tortelli(5. prosince1926,Potenza Picena-29. března2019) byl italskýfotograf.
Renzo Tortelli se narodil 5. prosince 1926 vPotenza PicenaLině Toffoliové a Carlovi Luigimu Tortellimu. Jako mladý nastoupil do otcovy firmy jako asistent holiče, pak se odstěhoval do města Cadore, kde pracoval v továrně na brýle. To bylo rozhodující pro jeho technický rozvoj a kromě řady zkušeností z výroby také navštěvoval městskou knihovnu v Calalzo, kde pokračoval v samostudiu. Kvůli válce se rozhodl vrátit se svým bratrem doMarche, kde získal diplom na l'Istituto Nazionale di Ottica di Arcetri a kde také v roce 1952 otevřel první obchod s optikou ve městě.
O fotografii se začal zajímat na počátku padesátých let díky kontaktu s řadou fotografických skupin.
V roce 1953 se oženil s fotografkou Eledou Pettinelliovou, se kterou sdílel vášeň pro fotografování. V roce 1956 se v Osimo setkal s inženýrem Enricem Monchim, velkým milovníkem fotografie, který ho seznámil sGiuseppem CavallimaMariem Giacomellim, Ferrucciem Ferronim a dalšími klíčovými osobnostmi italské fotografické kultury aktivní ve své době jako byli například Giuseppe Turroni,Paolo Montinebo Romeo Martinez.
V roce 1958 Tortelli začal jedinečný dvouletý výzkum věnovaný dětství a životu dětí ve školním prostředí. Nějakou dobu sledoval svými obrazy situace, které se v pozdější době výrazně změnily. Práce nese názevPiccolo Mondo.
Od šedesátých do sedmdesátých let se jeho zájem otevřel i dalším uměleckým a kulturním skupinám mimo fotografii. To představovalo pro Tortelliho velkou příležitost setkat se s prací dalších autorů, jako byl například Ugo Mulas. Dokumentoval práci italských umělců a sochařů. Mezi ně patřili: Sante Monachesi, zakladatel futuristického hnutí v regionu Marche v roce 1932; Domenico Cantatore spojený s milánským uměleckým a literárním hnutím Corrente; Arnoldo Ciarrocchi, Giorgio Cegna, Silvio Craia, Odo Tinteri, Wladimiro Tulli a další. Tortelli v roce 1965 fotografoval gravitační sochy svého přítele Monachesia na Triennale dell'Adriatico.
V roce 1961 proběhla jeho první samostatná výstava vCircolo Fotografico Milanese. Výstavní činnost pokračovala kromě Itálie i v zahraničí, v roce 1967 byl veFlorenciiu Palazzo Strozzi mezi fotografy skupiny Intrarealismo, skupiny založené v Barceloně o rok dříve. U příležitosti SONINMAG / 5 měl samostatnou výstavu vBarceloně, v Terrasa a také veŠpanělsku, kde vystavoval se svým přítelem Giacomellim. V roce 1968 se úspěšně zúčastnil druhého veletrhu Intrarealism, který se konal v londýnské galerii O'Hana.
Po dlouhém období ticha, které trvalo 25 let, se Tortelli vrátil na scénu koncem devadesátých let účastí na Římském fotografickém bienále. V letech 2002 - 2003 vystavoval vNew Yorkuv Galerii Keith De Lellis a na Pinacoteca dei Musei Maceratesi, kde představil díla Piccola Monda a Quelli della Speranza. V roce 2005 jej ocenil Institut kultury vHamburkua také mu v roce 2006 zorganizoval samostatnou výstavu vKieluve společnostiDante Alighieri Society. Také v roce 2006 vystavoval v sekci zahraničních fotografů vedle umělců italského fotografaBerenga Gardina, francouzského fotografaHenriho Cartiera-Bressona, Doloyho, Franka, Giacomelliho, Kleina a Steinerta v Seville u příležitosti výstavy AFAL, která se opět prezentovala v Guadalajaře v Mexiku. V roce 2007 vystavoval naParis Photoa opět v New Yorku v galerii Stevena Kashera. Za historické reportáže z let 1957 - 1959 v roce 2008 obdržel cenu Scanno. V roce 2012 jej ocenila společnost FIAF (Italská federace fotografických asociací).
Mezi nejvýznamnější fotografické série patří mimo jiné:Il paesaggio delle Marche(dal 1955),Scanno(1957-59),Loreto(1959),Piccolo Mondo(1958-59),Marine(dal 1958),Milano(1958),Agreste(1960-69),Primo Maggio sul Misa(1964),Gente di Parigi(1996), Quelli della Speranza.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuRenzo Tortellina italské Wikipedii.