Šťovík přímořský

Šťovík přímořský(Rumex maritimus) je nízká,jednoletá rostlina,druhrodušťovík, který máoboupohlavnékvěty. Tento, včeské příroděpůvodní druh, je rostlinou vlhkomilnou rostoucí na trvale vlhkých nebo občas zaplavovaných stanovištích.
Nejvíce je rozšířen na západě a ve středuEvropy, směrem na východ se řídce vyskytuje až poUralaKavkaz. Na severu je jeho evropskýareálohraničen jihemSkandinávie, na jihuPyrenejemi,ApeninamiaBalkánem. V mírném pásuAsiese vyskytuje naruskéSibiři, vIzraeli,Kazachstánu, na severuMongolskaiČínya dále naKorejském poloostrověa v tropické Asii vMyanmaru. Druhotně se šťovík přímořský dostal i doSeverníaJižní Ameriky.
VČeské republicese vyskytuje roztroušeně až hodně na potenciálně vlhkých místech, zejména v nížinách v rybničních pánvích a na okolních pahorkatinách, ojediněle vystupuje až do výše 650 m n. m. Poměrně vzácný je v suchých oblastech na jižní a severovýchodníMoravě.
Šťovík přímořský je silně vlhkomilnábylinarostoucí v řídké vegetaci okolo vodních nádrží a toků, v příkopech cest, na zamokřených nebo často přeplavovaných loukách a okrajích polí s hlinitopísčitým podložím. Vyskytuje se také sezónně na dnech a březíchletněných rybníků. Dobře mu prospívá plné slunce a výživná, dusíkem bohatá půda, snáší i mírnězasolenámísta.
Jednoletkas přímou, větvenoulodyhou, která při kvetení může dosahovat až do 70 cm. Rýhovaná lodyha se šikmo odstálými větvemi bývá nažloutlá, hnědozelené nebo červenavá a je porostlá úzce kopinatými až páskovitýmilisty. Přízemní a dolní listy lodyžní jsouřapíkatéa bývají dlouhé až 30 cm a široké do 4 cm. Jejich úzkéčepelejsou kopinaté, k oběma koncům se pozvolna zužují a na konci jsou špičaté, celokrajné a mají zpeřenoužilnatinu; střední a horní listy jsou tvarem podobné, ale menší.Palistyvytvářejíbotku, která není brvitá.
Větší část květné lodyhy s odstávajícími větvemi zabírá válcovitékvětenství. Je tvořeno drobnými, zelenožlutými,oboupohlavnýmikvětyvyrůstající v mnohokvětých (15 až 30)lichopřeslenech. Květy na stopkách jsou k sobě hustě nahloučené, jen vespod jsou mírně oddálené, každý obsahuje štíhlý, krátký, podpůrnýlisten, takže celé květenství je hustě prolistěné a zaplodůnení jeho vřeteno ani vidět. Květ má šest úzce trojúhelníkovitýchokvětních lístkůve dvou kruzích, tři vnější jsou drobné, tři vnitřní až 3 mm dlouhé se při zrání plodů zvětšují a vytvářejíkrovkyobalující plod. Krovky jsou ve zralosti zlatožluté a protažené v trojhrannou špičku, mají úzký vřetenovitýmozoleka dva páry třásní delších než jsou samy. Květykvetoupodle místa stanoviště od června do srpna,opyloványjsou větrem.Ploidiedruhu je 2n = 40.
Plodje žlutohnědá, elipsoidní, ostře tříhranná, až 2 mm velká stopkatánažkazabalená v krovkách s třásněmi a špičatými mozolky. Nažky jsou do okolí rozptylovány větrem, vodou nebo přenosem v nevyčištěnémosivuči lidskou činností. Tento druh šťovíku se rozmnožuje výhradněsemeny(nažkami), která mají dlouhou dobu životnosti a dokážou na příhodnou dobu k vyklíčení čekat v půdě i šest roků.
Šťovík přímořský je rostlinou bez valného ekonomického významu. Jelikož se vyskytuje převážně na neobdělávaných pozemcích, není počítán ani mezi škodlivé plevele. Jeho mladé, kysele chutnající listy, bohaté navitamín C, jsou někdy používané do zeleninových salátů. Obsahují ale nadměrné množstvíkyseliny šťavelovéa nejsou ve větším množství lidem anidobytkuze zdravotních důvodů doporučované.