Lilkovité

Lilkovitéječeleďvyšších dvouděložnýchrostlin z řádulilkotvaré(Solanales). Čeleď zahrnuje mnoho zemědělsky využívaných druhů, stejně jako druhůtoxických. Je také významným zdrojem potravin,kořenía látek využívaných ve farmacii, zejménaalkaloidů. Některé druhy se také pěstují jako okrasné či nacházejí využití v genetickém a biotechnologickém výzkumu a v experimentální biologii.
Lilkovité jsou jednoleté až vytrvalé byliny, keře, stromy i liány se střídavými jednoduchými nebo řidčeji zpeřenými listy bezpalistů.Čepellistů je celistvá nebo různě laločnatá, bez ostrých zubů na okraji, často poněkud dužnatá. Dřevo je u stromovitých a keřovitých zástupců obvykle měkké. Rostliny jsou lysé nebo chlupaté, odění se skládá z jednoduchých, vidličnatých, hvězdovitých nebo žláznatých chlupů. Na dotek mohou být listy lepkavé nebo vlhké. Některé druhy, zejména z rodulilek(Solanum), mají ostny na kmeni nebo i na listech.
Květy jsou pětičetné, obvykle oboupohlavné, pravidelné nebo dvoustranně souměrné, nejčastěji v úžlabních nebo vrcholovýchvrcholičnatýchkvětenstvích.Kalichje srostlý, pěticípý, za plodu často zvětšený.Korunaje srostlá, pěticípá.Tyčinkyjsou přirostlé ke korunní trubce, v počtu 4 až 5.Semeníkje svrchní, srostlý ze 2 (výjimečně 5)plodolistůa se stejným počtem komůrek, s jedinou čnělkou. Plodem jetobolkanebobobule. Semen je obvykle mnoho.
Pro stonky lilkovitých jsou charakteristickébikolaterálnícévní svazky.
Čeleď zahrnuje téměř 2 500 druhů ve 102 rodech. Největší rody jsoulilek(Solanum, asi 1 500 druhů),Lycianthes(200),tabák(Nicotiana, 95),nolana(Nolana) akustovnice(Lycium, obojí 90).
Lilkovité jsou rozšířeny po celém světě, chybějí pouze v arktických oblastech. Nejvíce druhů se vyskytuje v tropech a subtropech, centrum druhové i rodové diverzity je v Jižní Americe. Lilkovité obsazují téměř všechny typy biotopů, zejména však rostou na narušených místech na půdách bohatých živinami.
V původní květeně ČR tuto čeleď zastupujelilek potměchuť(Solanum dulcamara),lilek černý(S. nigrum),lilek vlnatý(S. decipiens),durman obecný(Datura stramonium),blín černý(Hyoscyamus niger) arulík zlomocný(Atropa bella-donna).
Další druhy jsou zavlékány, zejména mnohélilky(Solanum),kustovnice cizí(Lycium barbarum), vzácně ipablen kraňský(Scopolia carniolica). Z pěstovaných rostlin občas zplaňujímochyně židovská(Physalis alkekengi),tabák selský(Nicotiana rustica),tabák virginský(Nicotiana tabacum) alilík mochyňovitý(Nicandra physalodes).V teplých oblastech Evropy jsou zastoupeny i některé další rody, jako jemandragora(Mandragora),withanie(Withania) aTriguera.
Květy lilkovitých jsou různorodého tvaru i velikosti a jsou opylovány celou řadouopylovačů. U některých rodů (např.lilek) květy neobsahujínektara jsou opyloványvčelamisbírajícími pyl, který jim slouží k výživě larev.Prašníkyv takových květech mají okrouhlé otvory místo klasických podélných štěrbin apylje z nich vytřásán pohybem včely. Dlouhé květykladivníkubývají opylovány drobnými ptáky.
Semena lilkovitých jsou obecně rozšiřována ptáky a savci včetně plodožravýchnetopýrů, vyhledávajícími bobule.
Některé amazonské druhy roduMarkeajsouepifyty, v nichž hnízdí žahavímravenci. Některé stromy rostoucí v tropickém deštném pralese mohou ve výjimečných případech dorůstat výšky až 30 metrů.
Čeleď obsahuje široké spektrum alkaloidů, z nichž nejvýznamnější skupinou jsoutropanové alkaloidy. Název „tropanové“ pochází zroduAtropa, kam patří napříkladrulík zlomocný. Jméno Atropa je původem zřeckémytologie, kde patřilo jedné zMoir, tří bohyň osudu, která přestřihávala nit života. Toto pojmenování popisuje dlouho známou jedovatost a toxicitu těchto látek.
Tropanové alkaloidy se mohou vyskytovat také v rodechdurman(Datura,Brugmansia),mandragora(Mandragora) a v mnohých dalších rodech této čeledi.
Po chemické stránce mají tropanové alkaloidy charakteristickou bicyklickou strukturu. Nejvýznamnější jeatropin,skopolaminahyoscyamin. Z farmakologického hlediska to jsou nejsilnější existujícíanticholinergikaneboli inhibitory signálů přenášenýchneurotransmiteremacetylcholinem. Symptomy předávkování mohou zahrnovat sucho v ústech, rozšířenézornice,ataxii, zadržování moči,halucinace, křeče,kómaasmrt.
Tropanové alkaloidy jsou i přes vysokou toxicitu důležité látky. Mohou zvrátitcholinergníotravu, která může být způsobena kontaktem spesticidyachemickými zbraněmi, jako napříkladsarinaVX. Jsou také použitelné k zastavení mnoha typůalergickýchreakcí.Skopolaminje činidlo používané voftalmologii, neboť rozšiřuje zornice a tím umožňuje vyšetření vnitřkuoka. Tyto alkaloidy mohou být také použity jako látky potlačující zvracení (antiemetika) u lidí se sklony ke kinetózám nebo pochemoterapii.
Atropin má stimulující efekt nacentrální nervový systémasrdce, zatímco skopolamin má účineksedativní.
Známý alkaloid pocházející z čeledi lilkovitých jenikotin. Stejně jako ostatní tropanové alkaloidy působí nacholinergníneurony, ale s opačným účinkem (je toagonista). Má vyšší specifitu knikotinovým acetylcholinovým receptorůmnež jiné ACh proteiny. Nikotin se přirozeně vyskytuje v rostlinách rodutabák(Nicotiana) apetúnie(Petunia).
Další skupinou toxických látek nalézajících se v této čeledi jsouglykoalkaloidy, napříkladsolanin, který je příležitostně zodpovědný za otravu po požití bobulílilku černéhonebolilku potměchutinebo nadzemních částíbramboru.
Lilkovité jsou největší čeleď řádulilkotvaré(Solanales). Sesterskou skupinou je podle kladogramůAPGčeleďsvlačcovité(Convolvulaceae). V minulosti byla některými taxonomy (např.Cronquist) oddělována čeleďNolanaceae(rodyAlonaaNolana).
Čeleď lilkovité je dobře vyhraněná skupina. Jejímonofyletičnostje mimo morfologie podpořena i analýzou cpDNA. Dřívější dělení čeledi na podčelediSolanoideae,CestroideaeaAnthocercidaese ukázalo jako umělé, neboťCestroideaetvoří v tomto pojetí bazální parafyletický komplex. Bylo také zjištěno, že rodlilek(Solanum) je parafyletický a proto jsou do něj vřazeny rodyrajče jedlé(Lycopersicon) arajčenka(Cyphomandra).Také rodBrugmansiapatří minulosti, neboť druhy z něj byly převedeny do rodudurman(Datura).
Po morfologické stránce je lilkovitým velmi podobná čeleďbrutnákovité(Boraginaceae).
Lilek bramborje 4. nejvýznamnější potravina pro výživu lidstva a v klimaticky příhodných oblastech jedna z nejčastěji pěstovaných plodin.
Mnohé druhy jsou také široce využívány jako zelenina či ovoce, předevšímrajče jedlé(Lycopersicon esculentum),paprika setá(Capsicum annuum),lilek vejcoplodýneboli baklažán (Solanum melongena) arajčenka(Cyphomandra betacea). V Jižní Americe jsou jako ovoce pěstovány mnohé další druhy lilku, např.Solanum hyporhodium,S. muricatumneboli 'pepino',S. quitoenseaS. topiroaj. Občas se také pro plody pěstujemochyně peruánská(Physalis peruviana), místně i jiné druhy. Různé druhypaprikyjsou používány jako koření, zejménapaprika setá(Capsicum annuum),paprika křovitá(C. frutescens) apaprika čínská(C. chinense).
Vzhledem k obsahu účinných alkaloidů lze nalézt v čeledi lilkovité celou řadu druhů spsychotropnímiúčinky. Nejvíce je v tomto směru využívántabák, zejména druhytabák selský(Nicotiana rustica) atabák virginský(Nicotiana tabacum).Nikotinobsahují i některé druhypetúnií, zejménapetúnie fialová(Petunia violacea). Prohalucinogenníúčinky jsou vyhledávány různé druhydurmanu(Datura) abrugmansie(Brugmansia), v Jižní Americe místně iIochroma fuchsioides,Latua pubiflora,Methysticodendron amesianum. V Austrálii používají domorodci k navození vzrušení a halucinací listyDuboisia hopwoodii.Skopoletin, obsažený v amazonských druzích roduBrunfelsia, navozuje pocit chladu. U některých lidí se vyskytuje přecitlivělost nebo alergie na některé lilkovité rostliny.
V lékařství byla zejména ve středověku hojně využívánamandragora lékařská(Mandragora officinarum), která měla významné místo i v magii.Withanie snodárná(Withania somnifera), tzv. ašvagandha, má široké využití v indickéájurvéděa svými komplexními regeneračními účinky je blízkáženšenu.Vtradiční čínské medicínějsou využívány plody a kůra z kořenekustovnice čínské(Lycium chinense).Plody této kustovnice jsou pod jménem „goji“ (godži) prodávány i v ČR.
Argentinský tabákNicotiana glaucaobsahujealkaloidanabasin, který máinsekticidníúčinky.
Alkekengi,Anisodus,Anthocercis,Anthotroche,Athenaea,Atrichodendron,Atropa,Atropanthe,Benthamiella,Bouchetia,Brachistus,Browallia,Brugmansia,Brunfelsia,Calibrachoa,Calliphysalis,Capsicophysalis,Capsicum,Cestrum,Chamaesaracha,Coeloneurum,Combera,Crenidium,Cuatresia,Cyphanthera,Darcyanthus,Datura,Deprea,Discopodium,Duboisia,Duckeodendron,Dunalia,Dyssochroma,Eriolarynx,Espadaea,Exodeconus,Fabiana,Goetzea,Grammosolen,Hawkesiophyton,Henoonia,Heteranthia,Hunzikeria,Hyoscyamus,Iochroma,Jaborosa,Jaltomata,Juanulloa,Latua,Leptoglossis,Leucophysalis,Lycianthes,Lycium,Mandragora,Markea,Melananthus,Merinthopodium,Metternichia,Nectouxia,Nicandra,Nicotiana,Nierembergia,Nolana,Nothocestrum,Oryctes,Pantacantha,Pauia,Petunia,Physalis,Physochlaina,Plowmania,Poortmannia,Protoschwenkia,Przewalskia,Quincula,Reyesia,Salpichroa,Salpiglossis,Saracha,Schizanthus,Schraderanthus,Schultesianthus,Schwenckia,Sclerophylax,Scopolia,Sessea,Solandra,Solanum(včetněCyphomandraaLycopersicum),Streptosolen,Symonanthus,Trianaea,Trompettia,Trozelia,Tsoala,Tubocapsicum,Tzeltalia,Vassobia,Vestia,Withania,Witheringia
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuSolanaceaena anglické Wikipedii.