Habrová seč

Habrová sečjepřírodní rezervacíod roku1988. Rozkládá se jižně od obceNové SyroviceuMoravských Budějovic, na ploše přes třináct hektarů. O ochraně tohoto území bylo rozhodnuto z důvodu vysokédruhové rozmanitostizejména tamější flory, a to jak dřevinného, takbylinného patra. Jde osmíšený les, s velkým podílem buků a habrů. Co se týče bylinného patra, nejvýraznějším prvkem je předevšímjarní aspekt. Dále návštěvníkově pozornosti jistě neuniknou zlámané či vyvrácené kmeny – od doby vyhlášení přírodní rezervace je les víceméně zanecháván napospas přirozenému vývoji.
Přírodní rezervaceHabrová seč tvoří část komplexu Novosyrovických lesů naTřebíčsku, rozkládá se v mírném svahu asi 2 km jižně od obceNové Syrovice, v jejímž katastru leží. Ze severní strany a jižní strany je ohraničena dvěma potoky, Spetickým a Ctidružickým; toto rozložení je pro zdejší přírodní poměry důležitým faktorem.
Podloží tvořímigmatity, lokálně překryté písčitými mořskými sedimenty. Co se týče půdy, převládá zdekambizem.
Před vyhlášením přírodní rezervace Habrová seč byl na jejím území les obhospodařovaný především výběrovým způsobem, tedy vybíraly se nejstarší a nejvyspělejší stromy a ty se postupně kácely. Takto vznikaly menší holiny, na kterých docházelo kezmlazovánílistnáčů, tím vznikaly další a další generace a les se stále více věkově, výškově ale i druhově diferencoval. Náhodně roztroušené jehličnany, především smrky, zde byly pravděpodobně vysazeny uměle.
Habrová seč je přírodní rezervací především pro svoudruhovou rozmanitost, co se týče flory. Díky svému prostorovému rozložení a způsobu hospodaření v minulosti skrývá řadu nepřehlédnutelných druhů, které se buď v okolí této přírodní rezervace nevyskytují, nebo jejich výskyt vedle jiných zdejších druhů není tak častý.
Jedním z rušivých vlivů mohou být smrky, které jsou v tomto ekosystému očividně cizí. Na území přírodní rezervace se dostaly buďtoumělou výsadbou, nebo nálety z okolních porostů. Z tohoto důvodu je zde navrženaobnovní těžbasmrkového porostu, s následným zalesněním dubem zimním a bukem lesním.
Ve vlastním jádře přírodní rezervace se v mladších skupinách stromů provádíprořezávkyve prospěch dubu a buku, jinak se území ponechává bez zásahů, přirozenému vývoji. Případnázmlazenílistnáčů je doporučeno oplotit, kvůli škodám způsobovaným zvěří (okus).
Zdejší ekosystém je přechodným článkem mezidubohabřinamiabučinami, lze tedy na celkem malém území nalézt rostliny z obouekosystémů. Z dřevin převažuje hlavněbuk lesní(Fagus sylvatica) ahabr obecný(Carpinus betulus), spolu s ojedinělým výskytem dalších, v této oblasti méně obvyklých dřevin. Výskytdubu letního(Quercus robur) je zde velmi unikátní, díky přítomnosti vlhčích stanovišť však častý.Bylinné patro je zde velmi výrazné, zejména v období brzkého i pozdního jara. Mezi významné druhy Habrové seče můžeme zařaditčesnek medvědí(Allium ursinum),kyčelnici devítilistou(Dentaria enneaphyllos),kyčelnici cibulkonosnou(Dentaria bulbifera), neboprvosenku vyšší(Primula elatior), což jsou především zástupci bučin. Nicméně např.brambořík evropský(Cyclamen purpurascens) nebolýkovec jedovatý(Daphne mezereum) jsou zástupci hlavně okolních dubohabřin, do Habrové seče zasahujících. Zdejší zvláštností je výskytřeřišnice trojlisté(Cardamine trifolia), vzácně můžeme na území rezervace nalézt některé české orchideje, jakokruštík modrofialový(Epipactis purpurata) akruštík širolistý(Epipactis heleborine). V údolí Spetického potoka jsou dokonce bohaté porosty chráněnébledule jarní(Leucojum vernum).
Z bezobratlých zde můžeme nalézt běžnější druhy tesaříků, řadu střevlíků, drabčíků a jiných brouků. Na zdejší listnaté lesy je také vázána spousta druhů motýlů.
Poměrně hojný je zde výskyt strakapoudů –strakapoud velký(Dendrocopos major),strakapoud prostřední(Dendrocopus medius), istrakapoud malý(Dendrocopus minor). Můžeme zde potkat ižlunu zelenou(Picus viridis), a dokonce prý ičápa černého(Ciconica nigra).
Jako i okolní krajina byla nejenom v doběbarokaovlivňována člověkem, ani Habrová seč neunikla „zkulturnění“. Kolem celého území vede jedna z větvíGraselovy stezky, sítě turistických cest naplánovaných a vyznačených Slavonickou renesanční obecně prospěšnou společností.
Na území rezervace se dále nachází velmi zajímavý a celkem neobvyklý barokní prvek – trojice drobných staveb. Pověst praví, že majitel syrovického panství byl velmi zbožný člověk a chtěl na svém pozemku postavit kostel. Nicméně úřady mu to nepovolily, postavil tedy tři samostatné stavby, představující jednotlivé části kostela. První z nich, Sibyla, je malý letohrádek u potoka. Pokud bychom považovali trojici staveb za jeden celek, jak nám pověst o roztroušeném lesním kostele napovídá, pak můžeme Sibylu považovat zakněžištěčisakristiitohoto kostela. Druhá stavba, Lusthaus, je loveckým zámečkem. Stojí na křižovatce lesních cest, symbolicky na místě setkávání. Je tedy jasné, že představujehlavní loď. Třetí stavbou je Špice. Už podle názvu lze předpokládat, že symbolizuje věž kostela, jedná se však pouze o cca tři metry vysokýobelisk.