Johan Ludvig Runeberg

Johan Ludvig Runeberg(5. února1804,Jakobstad, finsky,Pietarsaari–6. května1877,Porvoo) bylšvédsko-finskýkněz,profesoraromantickýbásník. Ačkoliv psal svá díla švédsky je považován za finského národního básníka.Měl ovšem také velký vliv na švédskou literaturu.
Runeberg se narodil vJakobstadu(finskyPietarsaari) ve Finsku do švédsky mluvící rodiny. Jeho rodiče bylifinští Švédové, námořní kapitán Lorentz Ulrik Runeberg a Anna Maria, rozená Malmová. Rodina nebyla příliš bohatá, ale měla řadu významných příbuzných, z nichž nejslavnější bylJacob Tengström, jmenovaný biskupem (později arcibiskupem) vTurkuv roce 1803.
V osmi letech byl poslán ke svému strýci doOulu, kde navštěvovat základní školu. Poté strávil tři roky na gymnáziu veVaasaa roku 1822 začal studovat naCísařské akademii v Turku. Zde se seznámil sJohanem Vilhelmem Snellmanena našel nové podněty v romantickém nacionalismuturkuské romantiky. Během studií si přivydělával jako soukromý vychovatel vSaarijärvi, kde se seznámil s krajinou vnitrozemí, finským rolnictvem, jeho životem a písněmi, s lidovými hrdinskými příběhy i vzpomínkami na rusko-švédskou válku v letech 1808-09. Podařilo se mu našetřit si peníze a díky tomu a také díky stipendiu se mu roku 1827 podařilo dostudovat a získat titul doktora filozofie..
Když byla univerzita na podzim 1828 převedena doHelsinek, Runeberg se se rovněž přestěhoval s cílem pokračovat ve své akademické kariéře. Nejprve se živil jako novinář, pracoval také jako asistent univerzitního senátu a dával soukromé hodiny (například učilZachariase Topelia). V roce 1830 mu jeho pojednání o srovnáníMédeyodEurípidaaSenecyvyneslo místo lektora rétoriky, předmětu, který zahrnoval výuku literatury, stylu a vedení studentů při psaní. Specializoval se na řeckou literaturu, která se stala podnětem k jeho vlastní básnické tvorbě. V tomto roce vydal také svou první básnickou sbírkuDikter(Básně).
V roce 1831 se oženil se svou sestřenicí z druhého kolena Fredrikou Charlottou Tengströmovou, se kterou měl osm dětí, z nichž přežilo šest chlapců. Fredrika sama byla spisovatelkou a novinářkou a společně s manželem byli členySobotního spolku(Lauantaiseura), který vedl jejich společný příbuzný profesorJohan Jakob Tengström. V tomto roce také společně s dalšími mladými univerzitními učiteli založil Helsingfors Lyceum, první moderní finskou soukromou internátní školu vyučující ve švédštině. V následujícím roce začal vydávat nový čtrnáctideníkHelsingfors Morgonblad, ve kterém se svou ženou informovali o světovém dění pomocí zahraničních novin, z nichž si vybírali a překládali vhodné úryvky.
V roce 1837 získal Runeberg stálé místo učitele římské literatury na gymnáziu vBorgå(finskyPorvoo). Tato funkce zahrnovala i členství v katedrální kapitule diecéze Borgå, a proto byl Runeberg v roce 1838 vysvěcen na kněze. Od roku 1842 vyučoval na gymnáziu i řeckou literaturu, roku 1844 získal titul čestného profesora a v letech 1847 až 1850 byl ředitelem gymnázia. Založil zde také roku 1838 spolu s dalšímiBorgå Tidning, noviny vcházející dvakrát týdně, do kterých přispíval až do roku 1848.
Jako básník si Runeberg brzy získal vynikající pověst nejen ve Finsku, ale i ve Švédsku a koncem 30. let také v Rusku, kde se mu říkalo „finský Puškin“. Jako první švédský spisovatel spojil své dílo s osudem finského národa a zvěčnil v něm ideál finského národního obrození. Všechny jeho knihy byly proto přeložena do finštiny. Kromě lyriky vydal i epické cykly, ve kterých se snažil zobrazit národní hrdost a sebevědomí finského národa. Ve svých básních, inspirovaných lidovou poezií, spojoval romantické postupy s realistickými motivy a podal v nich harmonicky přesný obraz života a zvyklostí venkovského lidu. Za jeho nejvýznamnější dílo je považováneposKung Fjalar(1844,Král Fjalar) odehrávající se vevikingskédobě, a lyricko-epický cyklusFänrik Ståls sägner(dva díly, 1848, 1860,Vyprávění praporčíka Ståla) tematicky čerpající zešvédsko-ruské válkyz let 1808-1809..
Roku 1851 podnikl takřka triumfální a jedinou svou zahraniční cestu do Švédska, kde získal rovněž pověst národního básníka. Velkou část 50. let pak věnoval práci na luteránském zpěvníku a psaní hymnů. Revidoval mnoho starších hymnů a sám jich napsal šedesát dva. V roce 1857 odešel do důchodu a s rodinou žil ze své penze a z honoráře za vydání zpěvníku. Během lovecké výpravy v roce 1863 byl postižen mrtvicí, ochrnul, byl upoután na lůžko a nemohl posledních třináct let svého života psát. Zemřel roku 1877 v Porvoo. Básníkova smrt byla příležitostí k národnímu smutku.
Mnoho Runebergových básní bylo zhudebněno a především písněJeana Sibeliadosáhly mezinárodní slávy.
BáseňVårt land(1846,Má vlast) zhudebněnáněmeckýmskladatelemFredrikem Paciemve finském překladuMaammeodPaava Cajanderaz roku 1848 aJulia Krohnaz roku 1867 se stalafinskou národní hymnou.
Anglický skladatelArthur Goring Thomasnapsal roku 1885 nalibretoJuliana SturgiseoperuNadeshda.
PodleVyprávění praporčíka Stålavytvořil finský skladatelHenrik Otto Donnerroku 1976 na libretoBengta Ahlforsemuzikál(operetu), což vyvolalo skandál a bouřlivou debatu, protože Runebergova předloha byla považována za neslučitelnou s operetním žánrem.
Již během svého života obdržel Runeberg mnoho vyznamenání včetně komandéra velkokřížeŘádu polární hvězdyroku 1873. Stal se také členemŠvédské královské akademieaCarské akademie umění. Runebergův dům byl koupen od dědiců z vládních fondů v roce 1880, zrestaurován a otevřen pro veřejnost jako muzeum v roce 1882. V Helsinkách byla roku 1885 odhalena jeho socha, dílo jeho syna Waltera (1838–1920).
Švédská literární společnost ve Finsku (Svenska Litteratursällskapet i Finland), založená roku 1885, převzala úkol uchovat Runebergovu památku. Jeho výroční oslava se každý rok 5. února v den Runebergova narození slaví jako tzv. „Runebergův den“ („Runebergin päivä“). S tímto dnem se pojí tzv. „Runebergovy dortíčky“ („Runebergintorttu“). Toto pečivo ochucené mandlemi je běžně dostupné v obchodech a jejich tradice pochází údajně od Runebergovy manželky Fredriky. Ta prý byla tak šetrná žena, že do svých dortíků přidávala chlebovou strouhanku, která je nezbytnou součástí receptu. Na básníkovy narozeniny se také od roku 1987 uděluje po něm nazvaná literární cenaRuneberg-palkinto(Runebergova cena)