Baťovci

Baťovcibylo československé regionální politické hnutí, které v obdobíprvní republikypůsobilo ve městěZlíněa na území v roce 1923 plánované Uherskohradišťské župy. V letech 1923 až 1938 působilo jako politický instrumentBaťových závodů.
Politické hnutí v roce 1923 založilTomáš Baťak příležitosti druhých československýchkomunálních voleb 1923. Hnutí organizačně stálo na principu úzkého vedení a volné kandidátky, kde hojně působili členové mnohých dalších celostátních politických stran. Již při prvních volbách do zlínského zastupitelstva v roce 1923 Baťovci uskutečnili dohodu za tiché podporysociálních demokratůs místníminárodními demokratyaagrárníkyo tom, že ve Zlíně tyto strany nepostaví kandidátku. Ve volbách pak Baťovci získali 53% hlasů. Organizace také působila ve zlínském okresním zastupitelstvu. V roce 1927 pak již bez podpory místní organizace sociálních demokratů Baťovci opět zvítězili. K výraznému nárůstu výsledku Baťovců dopomohla migrace nových dělníků, kteří byli spojeni s  pravidly firmy Baťa. Po smrtiTomáše Batise v srpnu 1932 stal starostou Zlína předseda organizaceDominik Čipera.
Stranická struktura byla úzce provázána s podnikovými privilegii a povinnostmi zaměstnancůBaťových závodů. Na východní Moravě existovaly např. železniční spoje pouze pro Baťovce.Jejich nejviditelnějším ideovým oponentem bylaKSČ, která ve Zlíně organizovala masivní protibaťovské protesty spojené také s odporem proti fungujícímuGentskému systému. Jejich Rudé odbory kritizovaly ekonomicky monopolistické působení podniku a faktické znemožňování působení zlínských komunistickýchdružstevníchpodniků. Ve 20. letech menší opozici proti Baťovcům představovali místnínárodní socialisté, kteří kritizovali myšlenkyTomáše Batio zřizování pracovních táborů po vzoru Německa. Zlínštílidovci, kteří ve městě zvítězili vparlamentních volbách 1925, pak pranýřovali nedostatečnou přívětivost podnikové struktury vůči náboženskému životu. Odzemských voleb 1928se rozvoj Zlína a Baťových závodů nesl ve znamení uzavření dohody spolupráce s agrárníky, národními demokraty, národními socialisty a lidovci, která měla za následek značný vliv Baťovců i na zemské a celorepublikové úrovni. 18. června 1936 navštívil Zlín pod vedenímDominika ČiperyprezidentEdvard Beneš.
V roce 1938 v napjaté atmosféře ohrožení republiky ze strany Německa probíhala další předehra k obecním volbám. V rámci podniku probíhala tvrdá kampaň, která umožnila vedoucím činovníkům podniku nutit své zaměstnance podporovat pouze jednu obecní kandidátku. Tvrdé zacházení a vliv vedení Baťovců ve státní správě ve Zlíně umožnil, že již v době konáníkomunálních voleb na jaře 1938nebylo povoleno komunistům ve Zlíně postavit jakoukoliv opoziční kandidátku. To znamenalo, že v obecním zastupitelstvu získali Baťovci 100% mandátů. Po přijetíMnichovské dohodypak byla KSČ 20. října 1938 zakázaná v celé republice a 27. prosince 1938 definitivně rozpuštěna. To vyústilo v první totalitní volby na územíČeskoslovenska, když vevolbách do Slovenského sněmuv prosinci 1938 kandidovala pouze kandidátka jedné politické stranyJozefa Tisa.
Politická činnost hnutí byla ukončena v roce 1938, aleDominik Čiperapůsobil ve funkcistarosty Zlínai po okupaci a vznikuProtektorátu Čechy a Moravaaž do září 1944 a poté krátce v květnu 1945. Následně byl obviněn z kolaborace s nacisty. V květnu 1947 byl ale soudem zproštěn všech obvinění. V roce 1945 byli postupně z vedeníBaťových závodůodstraněni němečtí členové představenstva a koncern byl postupně znárodněn. Po únoru 1948 pak Dominik Čipera emigroval doKanady.