Rumunsko

Rumunsko(rumunskyRomânia) jestátna pomezístřední,východníajihovýchodní Evropy.Na severu a východě sousedí sUkrajinou, na západě sMaďarskem, na jihozápadě seSrbskem, na jihu sBulharskem, na východě sMoldavskema na jihovýchodě sČerným mořem. Geograficky je země tvořena převážněKarpaty,DunajemsPodunajímadeltou Dunajea pobřežím Černého moře,má převážněkontinentální podnebí. Rumunsko má rozlohu 238 397 km² a žije v něm 21 milionů obyvatel; je dvanáctou největší zemí Evropy ašestým nejlidnatějšímčlenským státemEvropské unie. Jeho hlavním anejvětším městemjeBukurešť, následujíKluž,Jasy,Constanța,Temešvár,Brašov,CraiovaaGalați.
Osídlování území dnešního Rumunska začalo vmladším paleolitu, následovaly písemné doklady okrálovství Dácie, jeho dobytí a následnéromanizaciŘímskou říšívpozdní antice. Moderní rumunský stát vznikl v roce 1859personální uniípodunajskýchspojených knížectvíMoldávieaValašska. Nový stát, od roku 1866 oficiálně nazývaný Rumunsko, získal nezávislost naOsmanské říšiv roce 1877. Běhemprvní světové války, po vyhlášeníneutralityv roce 1914, bojovalo Rumunsko od roku 1916 po bokuspojeneckých mocností. Po skončení války seBukovina,Besarábie,Sedmihradskoa částiBanátu,KrišanyaMaramurešestaly součástíRumunského království.V červnu až srpnu 1940 bylo Rumunsko v důsledkupaktu Molotov-Ribbentropadruhé vídeňské arbitráženuceno postoupit Besarábii a severní BukovinuSovětskému svazua severní Sedmihradsko Maďarsku. V listopadu 1940 Rumunsko podepsaloTrojdohodua následně v červnu 1941 vstoupilo dodruhé světové válkyna straněOsy, kde bojovalo proti Sovětskému svazu až do srpna 1944, kdy se připojilo keSpojencůma získalo zpětSeverní Sedmihradsko. Po válce a okupaciRudou armádouse Rumunsko stalosocialistickou republikoua členemVaršavské smlouvy. Porevoluci v roce 1989zahájilo Rumunsko přechod kdemokraciiatržnímu hospodářství.
Rumunsko jevyspělou zemía v mezinárodních vztazích se řadí mezi středně velké mocnosti,jeho ekonomika patří k nejrychleji rostoucím v Evropské unii, podle nominálníhohrubého domácího produktuje44. největší na světěa podleparity kupní síly 50. největší. Rumunsko zaznamenalo rychlý hospodářský růst na počátku nultých let 21. století, jeho ekonomika je nyní založena převážně na službách. Je výrobcem a čistým vývozcem automobilů a elektřiny prostřednictvím společností jakoDaciaa OMV Petrom. Většinu obyvatel Rumunska tvoří etničtíRumuni, kteří se nábožensky hlásí kpravoslavía hovořírumunsky, patřící mezirománské jazyky. Rumunsko je členemOrganizace spojených národů,Evropské unie,Severoatlantické aliance,Rady Evropy,Organizace černomořské ekonomické spolupráce,Světové obchodní organizacea od března 2024schengenského prostoru.
NázevRumunskopochází z místního názvu proRumuny(rumunskyromân), který je zase odvozen zlatinskéhoromanus, což znamená „římský“ nebo „zŘíma“.Totoetnonymumpro Rumuny je poprvé doloženo v 16. století italskýmihumanistycestujícími poSedmihradsku,MoldáviiaValašsku.Nejstarší známý dochovaný dokument psanýrumunsky, dopis z roku 1521 známý jako „Neacșův dopis z Câmpulungu“,je pozoruhodný tím, že obsahuje první doložený výskytRumunův názvu země: Valašsko je zde uvedeno jakoȚeara Rumânească.
Lidské pozůstatky nalezené v jeskyniPeștera cu Oase(v župěCaraș-Severin) pocházejí z doby před 40 000 lety a představují tak nejstarší nálezHomo sapiensv Evropě.Neolitickézemědělstvíse rozšířilo po příchodu migrantů zThesáliev 6. tisíciletí před naším letopočtem.Vykopávky poblíž obceVânători-Neamț(v župěNeamț) přinesly důkazy o nejstarší známé těžběsoliv Evropě. Výroba soli zde začala již v 5. tisíciletí př. n. l.Ve 3. tisíciletí př. n. l. vzkvétala vMunténii, jihovýchodníTransylvániia severovýchodníMoldáviiCucutensko-tripolská kultura.První opevněná sídla se objevila kolem roku 1800 př. n. l. a dokazují militantní charakter společnostídoby bronzové.
Řecké koloniezaložené na pobřeží Černého moře v 7. století před naším letopočtem (např.Histria) se staly důležitými centry obchodu s místními kmeny. Původ těchto kmenů je nejasný,Hérodotosna začátku 5. století př. n. l. je nazýváGetovéa patrně šlo othráckýkmen.Jmenuje i další kmeny, jež byly možnáskytskéhopůvodu.Strabónje všechny později ztotožnil sDáky, ale patrně se mýlil, Dákové podle všeho přišli do oblasti až v 1. století př. n. l. Rychle však území podél jižních Karpat ovládli a dácký vládceBurebistabyl prvním panovníkem, který spojil místní kmeny dostátního útvaru.Mezi lety 55 a 44 př. n. l. také dobyl řecké kolonie vDobrudži, Střední Dunaj aBalkánské hory. Poté, co byl v roce 44 př. n. l. zavražděn, se však jeho království zhroutilo. Kolem roku 87 znovu Dáky sjednotilDecebalus.Hlavním městem ustavilSarmizegetusu. Napadl a vydrancoval silně opevněnou pohraničnířímskou provinciiMoesii. To vedlo k vleklému konfliktu sŘímskou říší, jenž vyvrcholil tím, že Římané roku 106, za vládyTraiana,Dácii dobyli(toto vítězství vŘíměpřipomíná známýTraianův sloup).
Území, z něhož Římané udělali svou provinciiDacia Traiana, si však i po dobytí ponechalo značnou míru samostatnosti. Římané ovlivnili místní obyvatele jazykově a lidová verzelatinyse tak stala základemrumunštiny.Dokonce i pojem Rumunsko je odvozen z latinského pojmuromanus, tedy "římský občan" (prvně byl užit v16. stoletíitalskými cestovateli).Staletí žila Dácie pod nadvládou Říma vcelku blahobytně. Okolo roku 210 však začali území ohrožovat svými nájezdyKarpovéaGótové.Římané nedokázali provincii ubránit a císařAurelianusnařídil v roce 271 evakuaci celé provincie.Jak velké množství obyvatelstva skutečně odešlo, je nejasné. O podílu Dáků a římských kolonistů naetnogeneziRumunůtak vedou odborníci dodnes diskuse.
Raný středověkbyl na území Rumunska velmi nepřehledný. Po odchodu Římanů vládli Gótové, ale jejich vláda skončila roku 376, po invaziHunů.Hunové přinutili zbytky místního obyvatelstva k podrobení, ale jejich říše se zhroutila v roce 454. Poté se území zmocniliGepidové.Ti byli poraženi kočovnýmiAvary, kteří na rumunském území kolem roku 570 založili mocnou říši.V roce 680 přišli do oblasti dolního Dunaje zeurasijských stepíProtobulhaři. Řadaslovanskýchmístních jmen v Rumunsku upomíná, že také Slované byli významnou součástí rumunského "tavicího kotle", a to nejen bulharští. Po zhroucení avarského kaganátu na konci 8. století se nicméně právěBulharskostalo dominantní kulturní a politickou silou regionu a zabralo území až k řeceTise. Kontrolu nad severem území získali v první polovině 9. stoletíMaďaři, ale na konci století je vytlačiliPečeněhové. O několik století později se psalo v kroniceGesta Hungarorum, že se Maďaři střetli na území Rumunska i sChazaryčiSikuly, ale to se řadě historiků nezdá důvěryhodné.
Na konci 10. století ovládla DobrudžuByzanc. Do ní pak prchli Pečeněhové před maďarským tlakem v 11. století. Do jimi opuštěné krajiny vstoupili některéturkickékmeny (Oghuzové,Kumáni) a spolu s nimiValaši. Ti uzavřeli spojenectví proti Byzanci. Odborníci, kteří neuznávají teorii o dácko-římské etnogenezi Rumunů, považují právě Valachy za jádro rumunské etnogeneze. Tento kmen měl patrněthrácko-ilyrskýpůvod a dlouho žil v horských oblastech Karpat.Až v 11. století sestoupil do nížin. V té době ale oblast osídlili i Sikulové, kteří se stali "pohraniční stráží" maďarské říše, aSedmihradští Sasové, kteří plnili podobnou funkci. Na počátku 13. století se v písemných pramenech začínají objevovat zmínky o "Valašské zemi", což naznačuje, že Valaši v oblasti převládli, nebo že převládla valašská identita. V té době si v zemi zřídila řadu městských kolonií takéJanovská republika, která tak přispěla ke "druhéromanizaci" oblasti. Tyto kolonie existovaly až do 15. století.
Ve vrcholnémstředověkuna území Rumunska vznikla dvě nezávislá knížectví (Sedmihradskozůstalo součástíUher). ZakladatelemValašského knížectvíbylBasarab I.Nezávislost na Uhersku vybojoval vbitvě u Posadyv roce 1330. AutonomiiMoldavského knížectvízajistilBogdan I.okolo roku 1360. Valašské knížectví nejvíce expandovalo zaMircei I.(vládl 1386-1418). Nejvýznamnějším moldavským vládcem byl knížeŠtěpán III. Veliký(1457-1504), který knížectví po mnoho let bránil předexpanzí Osmanské říše. Z Valachů se v boji proti Turkům vyznamenal zvláštěVlad III. Dracula. Také uherský "Turkobijec"János Hunyadibyl rumunského původu. Obě knížectví se však nakonec, od 15. století, stala závislá naOsmanské říši. Osmani vyrvali z rukou Uhrů i Sedmihradsko a založili zde roku 1570vazalský státzvanýSedmihradské knížectví. Ten si však vydobyl slušnou míru autonomie, vládli v němkalvinisté.
Během vládyMichala Chrabréhobyla roku 1600 tři knížectví poprvé spojena do jednoho státního celku.Michalova krátce existující říše pokrývala téměř celé území současného Rumunska. Sousední mocnosti Michala sice již v září roku 1600 donutily k abdikaci, ale stal se důležitým rumunským symbolem, zvláště pro obrozence 19. století. Michal utekl po svržení doPrahy, na dvůrRudolfa II., svého velkého spojence, ten ho ale nakonec nechal zavraždit.
Ač pokus o velký rumunský stát nevyšel, mnohá knížata ze všech tří knížectví si dokázala v 17. století zajistit vysokou míru suverenity. V Sedmihradsku to byl napříkladGabriel Betlen, známý svým angažmá po boku českých stavů vprotihabsburském povstání.Ve ValašskuMatei Basarab(vládl 1632-1654), jenž dal sepsat první valašský zákoník a byl znám jako velký patron umělců. V Moldavsku pak zejménaVasile Lupu(1634-1653), známý jako "nejbohatší muž křesťanského východu".
Spojené armádySvaté ligyvyhnaly v letech 1684 až 1699 osmanská vojska ze střední Evropy a Sedmihradské knížectví bylo roku 1711 znovu plně začleněno do habsburské monarchie. V Moldavsku a Valašsku však došlo k úplně opačnému vývoji. Moldavský vládceDimitrie Cantemira valašský knížeConstantin Brâncoveanuse pokusili vydobýt si nezávislost na Osmanech spojenectvím s Ruskem a Habsburky, ale jejich hra nevyšla. Osmani je sesadili, přestali definitivně věřit lokálním vládcům a nastolili mnohem tužší režim, přičemž do čela obou zemí dosazovali své vlastní panovníky, obvykle tzv.fanarioty, osmanské Řeky zCařihradu. Fanariotská knížata prováděla nemilosrdnou daňovou politiku a rozpustila armádu. Ani v habsburském Sedmihradsku se ale Rumunům v 18. století nevedlo příliš dobře. Nebyli uznáváni jako národ, a když chtěl tuto výsadu pro ně biskupInocențiu Micu-Kleinvybojovat, byl vyhnán doexilu.
Tlak Habsburků a Ruska na osmanská území v jihovýchodní Evropě však nepolevoval. Habsburská monarchie anektovala v roce 1775 severozápadní část Moldávie neboliBukovinu. V roce 1812 se Ruské impérium zmocnilo východní poloviny Moldávie neboliBesarábie. Roku 1821 vypuklo valašské protiosmanské povstání vedenépanduremTudorem Vladimirescem.Do značné míry bylo koordinované spovstáním řeckým(zejména sAlexandrosem Ypsilantim) a inspirované jím. Povstalci prohráli, ale dosáhli aspoň ukončení vlády fanariotů. Porusko-turecké válcev letech 1828-1829 donutilDrinopolský mírstále slábnoucí Osmanskou říši udělit Valašsku i Moldávii autonomii.
Revoluční rok 1848 zasáhl i obě knížectví, revoluci zde vedliMihail KogălniceanuneboNicolae Bălcescu, mj. s požadavkem na spojení obou knížectví.Ruská a osmanská vojska jejich povstání však rozdrtila. V Sedmihradsku se Rumuni naopak postavili protiuherskému povstání. Revoluční vlna nicméně zanechala jedno symbolické dědictví: Byli to právě valašští revolucionáři z roku 1848, kteří jako první začali užívat modro-žluto-červenou vlajku.
Pařížská mírová smlouvaz roku 1856, která ukončovalaKrymskou válku, dala obě knížectví pod patronát západních velmocí. Lidovému hnutí za sjednocení tyto velmoci nehodlaly bránit, a tak se v roce1859obě knížectví sjednotila a vznikla tzv.Spojená knížectví.Prvním knížetem byl zvolenAlexandr Ioan Cuza. Roku 1862 stát přijal název Rumunsko. Velmoci nezávislost státu plně uznaly naBerlínské konferenciroku 1878, po porážce Osmanů v dalšírusko-turecké válce, ve které Rumuni bojovali na straně Ruska.Od roku1881bylo Rumunskokrálovstvím, prvním králem bylKarel I. Rumunský. V Sedmihradsku v té době, porakousko-uherském vyrovnání, rumunští politici museli čelitmaďarizačnímsnahám.
Rumunsko odebralo Bulharsku vedruhé balkánské válcev roce 1913 jižníDobrudžu. Strach z bulharské odvety také rozhodl o tom, že Rumunsko roku 1916 vstoupilo doprvní světové válkyna straněDohody, a to navzdory tomu, že králFerdinand I. Rumunskýpocházel z německého roduHohenzollernůa dlouhodobě se snažil vyjednávat tajné spojenectví sústředními mocnostmi.Po první světové válce se Rumunsko rozšířilo o území patřícíUherskua carskému Rusku –Sedmihradsko,BukovinuaBesarábii, čímž vzniklo tzv.Velké Rumunsko.Roku 1919 Rumunsko vojensky zakročilo protiMaďarské republice rada rumunská vojska obsadilaBudapešť.Rumunsko bylo roku 1920 signatářemTrianonské smlouvy, která připravila Maďarsko o velkou část území. V meziválečném období bylo Rumunské království součástíMalé dohody.Úzce spolupracovalo sČeskoslovenskemaJugosláviíproti nárůstu maďarského vlivu.
Vedruhé světové válceRumunsko bojovalo po bokuTřetí říše. Rumuni přišli zadruhé vídeňské arbitrážeoseverní Sedmihradsko, které bylo přiděleno expandujícímu Maďarsku. Pod německým tlakem byla Bulharsku předánaJižní Dobrudža. Roku 1940 okupovalSovětský svazSeverní Bukovinu a Besarábii. V zemi měl v tehdejší době největší vlivmaršálIon Antonescu.Po napadení SSSR Německem v roce 1941 získali Rumuni území zpět. Rumunské jednotky se během sovětského tažení dopustilymasakru v Oděsea účastnily se vítěznébitvy o Sevastopol, utrpěly ale těžké ztráty vbitvě u Stalingradu. Roku 1944 proběhl státní převrat a zbytek války bojovalo Rumunsko po bokuRudé armády.Rumunská armádase výrazně podílela naosvobození Československa v roce 1945.Osvobodila zhruba třetinuSlovenskaa polovinuMoravyvčetně měst jakoUherské Hradiště,KroměřížčiPřerov.Po válce byla Rumunsku opět odňata Besarábie a připojena k Sovětskému svazu, bylo ale získáno zpět Maďary okupované severní Sedmihradsko.
V roce 1947 byl králMichal I. Rumunskýnucen abdikovat a odejít ze země. Rumunsko se stalorepublikoua součástíkomunistickéhovýchodního bloku. Zahájily se rozsáhlé projekty naindustrializacichudé zemědělské země, potřebné technologie byly zajišťovány hlavně ze západní Evropy (např.Francie). V zemi pokročily mnohé velkolepé projekty, jako například rozvojjaderné energetiky, výstavba vodních kanálů, či přehradaŽelezná vratanaDunaji. I přesto se ale nepodařilo situaci radikálně změnit a Rumunsko se zařadilo mezi ty nejchudší zeměRVHP, kam patřilo víceméně až do konce 80. let.
Rumunsko bylo jednou z mála komunistických zemí, která dokázala prosazovat do jisté mírypolitiku nezávislou na Moskvě. Poměrně úzká byla spolupráce s Francií.Země se neúčastnila některých akcí východního bloku, jakými byla napříkladinvaze vojsk Varšavské smlouvy do Československav roce 1968, přerušení styků sIzraelempošestidenní válcenebo bojkot olympijských her vLos Angelesv roce1984.DiktátorNicolae Ceaușescu, který zemi po léta vládl tvrdou rukou (zejména od prudké změny kurzu v roce 1971), byl svržen v roce1989,odsouzen polním soudem a následně zastřelen i se svou manželkou.Rumunská revolucebyla nejnásilnější ze všechprotikomunistických převratůvestřední a východní Evropěv roce 1989.V prvních demokratických volbách roku 1990 triumfovala se ziskem 66 procent hlasůFronta národní spásypod vedenímIona Iliesca. Násilí se ovšem vrátilo brzy - při studentských i hornických nepokojích.
Nově nabytá svoboda otevřela staronové a problematické otázky. K těm patřilo jak soužití se zhruba milionovoumaďarskou menšinou, tak integrace do Evropy a ekonomická situace. Rumunsko se propadlo velmi rychle do problémů ve všech těchto oblastech. Začaly národnostní nepokoje, měna se destabilizovala a mnohé země střední Evropy se k integrované části kontinentu přibližovaly mnohem rychleji než Rumunsko. Teprve po roce 2000 se podařilo rozvoj odblokovat. Roku2004vstoupila země doNATOa roku2007společně sBulharskemdoEvropské unie.
Vstup do EUznamenal průlom a Rumunsko začalo dosahovat nejvyššího hospodářského růstu v Evropě. Začalo se dokonce hovořit o "východoevropském tygru".Tento růst byl pozastaven ekonomickou a politickou krizí roku 2012, která vyvrcholila dokonce pohrůžkou vyloučení z Evropské unie.Ale v roce 2013 se podařilo masivní růst obnovit.To vedlo k velkému zlepšení životní úrovně. Nezabránilo to nicméně mohutné vlně odchodu tisíců Rumunů z vlasti, již umožnily nově otevřené hranice. Mnoho Rumunů emigrovalo do západní Evropy, zvláště velké komunity se vytvořily vItálii,NěmeckuaŠpanělsku. V roce 2016 se rumunská diaspora odhadovala na více než 3,6 milionu lidí, což je pátá největší emigrantská populace na světě.
Rumunská vlajka je tvořena listem o poměru stran 2:3 se třemi svislými pruhy: tmavomodrým, žlutým a červeným.
V roce 1989 byl z rumunské vlajky odstraněn socialistický znak a vlajka se tak stala, až na odstín modrého pruhu, shodná sčadskou. Tento problém předneslČadvOSNjiž v roce 1989.
Rumunský státní znak je tvořen heraldicky vpravo hledící zlatouorlicína modrém štítu, korunovanou rumunskou královskou korunou, s červenou zbrojí, držící v zobáku zlatý kříž, v pravém spáru stříbrný meč se zlatým jílcem, v levém stříbrný palcát.
Rumunská hymna je píseňDeșteaptă-te, române!(českyProbuď se, Rumune!). Hudbu složil básník, etnograf a skladatel Anton Pann. Slova napsal básník, novinář a překladatel Andrei Mureșanu.
S rozlohou 238 391 km² je Rumunsko největší zemí vjihovýchodní Evropě, třikrát větší než Česká republika. Jeosmou největší zemí Evropské uniea zabírá 5,4 % její rozlohy.Dunaj, největší rumunská řeka, tvoří jižní hranici seSrbskemaBulharskem. Hranici sMoldavskemvymezuje řekaPrut, která se vlévá do Dunaje. Dunaj se vlévá doČerného mořea na rumunském území vytvářídeltu Dunaje, druhou největší a nejlépe zachovalou deltu a biosférickou rezervaci v Evropě. Lze v ní nalézt 1688 druhů rostlin.Je zapsána i naseznamu Světového přírodního dědictví UNESCOa je také jedním ze 13rumunských národních parků. Chráněných oblastí je v zemi asi 10 000 km². Pro Rumunsko je typická zachovalost původní přírody, přičemž asi 47 % půdní plochy země je pokryto přírodními a polopřírodními ekosystémy.Rumunsko má jednu z největších oblastí původních lesů v Evropě, pokrývá téměř 27 % území.
V Rumunsku roste 3 700 druhů rostlin a žije zde 33 792 druhů zvířat, z toho 33 085 bezobratlých a 707 obratlovců, mezi nimi téměř 400 druhů savců, ptáků, plazů a obojživelníků, včetně asi 50 % evropskýchmedvědů hnědých(nepočítaje Rusko) a 20 % evropskýchvlků.
Střed Rumunska je hornatý, dominují muKarpaty. Nejvyšší hora,Moldoveanu, dosahuje výšky 2 544 m n. m. Na západě se také rozkládá pohoříMunții Apuseni. Pohraniční oblasti jsou tvořeny nížinami:Panonská pánevna západě,Valašská nížinana jihu a rovina kolem řeky Prut na východě.
Rumunsko má mírné akontinentální klima. Průměrná roční teplota na jihu je 11 °C, na severu 8 °C.V létě dosahují průměrné teploty v Bukurešti 28 °C, v jižních částech země 35 °C. V zimě je průměrná teplota 2 °C. Existují některé regionální rozdíly: v západních částech, jako jeBanát, je klima mírnější a s některými středomořskými vlivy. PřímořskáDobrudžamá klima ovlivněné předevšímČerným mořem.
Největšími městy jsou (v závorkách počet obyvatel podle sčítání lidu z roku 2011):Bukurešť(1 883 425),Kluž(324 576),Temešvár(319 279),Jasy(290 422),Constanța(283 872),Craiova(269 506),Brašov(253 200),Galați(249 342) aPloješť(209 945).
Zákonodárná moc je v Rumunsku rozdělena meziSenátaPoslaneckou sněmovnu, takzvanouCamera Deputaților. Senát má 137 členů, Poslanecká sněmovna 334. Členové obou komor jsou voleni ve všeobecných volbách konajících se jednou za čtyři roky. Parlament sídlí vPaláci Parlamentu, obřím komplexu z Ceaușescových časů, objemově třetí největší stavbě světa.
Rumunský politický systém je označován jakopoloprezidentský.Prezident, nejvyšší představitel moci výkonné, je volen přímo, a to jednou za pět let (do roku2004jednou za 4 roky). Prezident jmenujeministerského předsedu. Ten jehlavou vlády, která se nazývá Rada ministrů. Současným prezidentem Rumunska jeKlaus Iohannis, premiérem jeMarcel Ciolacu.
Ústava Rumunska je založena na ústavěpáté francouzské republiky(s Francií pojily Rumunsko vždy četné vazby, založené na jazykové příbuznosti) a byla schválena v národním referendu 8. prosince 1991. Také rumunský soudní systém je silně ovlivněn francouzským modelem a spadá tedy spíše do tradicekontinentálního evropského práva. Ústavnost hlídá Ústavní soud (Curtea Constituţională). Ústava může být změněna pouze prostřednictvímreferenda, poslanci tak učinit nemohou.
Od roku 1991 se Rumunsko soudí sČademo podobu státní vlajky.Předmětem sporu s Ukrajinou byl zase dlouhoZmijí ostrovv Černém moři.
Rumunsko se 1. ledna 2007 rozhodlo, že vstoupí doschengenského prostoru,Evropský parlamentvstup schválil v červnu 2011, aleRada EUho v září 2011 zamítla. Vstoupilo do něj v březnu 2024.
Rumunsko má silné historické vazby kMoldavsku, někteří rumunští politici dokonce bojují o spojení obou zemí, toto hnutí bylo silné zejména v 90. letech. Silné geopolitické vazby si vytvořilo Rumunsko v posledních letech sUkrajinouaGruzií. Podporuje jejich zapojení do evropských struktur. Podobně Rumunsko podporuje vstupTureckado Evropské unie. Navzdory komplikovaným vztahům z minulosti a velké maďarské menšině si Rumunsko vyvinulo rovněž silné vztahy sMaďarskem. Klíčové bezpečnostní vazby má však seSpojenými státy americkými. V prosinci 2005 prezidentTraian Băsescua americká ministryně zahraničíCondoleezza Riceovápodepsali dohodu, která umožňuje vojenskou přítomnost USA v Rumunsku, především ve východní části země.V roce 2020 byla americká vojenská přítomnost v Rumunsku významně posílena.
Rumunská armáda má v současnosti 90 000 profesionálně vycvičených vojáků, z nichž 75 000 je vojenský personál a 15 000 jsou civilisté. Z 90 000 vojáků je 60 000 aktivních, zatímco zbytek vojáků patří do armádních záloh. Rozpočet armády je asi 1,8 miliard eur (tj. asi 1,33 % rumunského HDP).
Rumunsko se zapojilo do mezinárodní vojenské koalice, jež v roce 2002 vstoupila doAfghánistánu. Jeho zapojení kulminovalo v roce 2010, kdy dosáhlo 1600 vojáků. Afghánskou misi ukončilo v roce 2014. Rumunské jednotky se podílely i naválce v Iráku, kde dosáhly vrcholu 730 vojáků. Rumunsko misi v Iráku ukončilo v roce 2009, bylo mezi posledními zeměmi, které tak učinily. Rumunská fregata krále Ferdinanda se účastnila i vojenské intervence v Libyi v roce 2011.
Území Rumunska se dělí na 41 administrativních jednotek (žup) a hlavní městoBukurešť.
Rumunsko bylo jednou z chudších zemíRVHPa dodnes se řadí k méně rozvinutým zemím Evropy. Mezi zeměmiEvropské unieje jehoHDP na obyvateletřetí nejnižší, poBulharskuaChorvatsku. Může za to především dlouholetá autoritativní vládaNicolae Ceaușesca, která naprosto znemožnila rozvoj rumunské ekonomiky.
Rumunský HDP v roce 2007 (rok vstupu Rumunska do EU) činil 41% průměru EU. V roce 2017 to již bylo 63% průměru EU, čímž se Rumunsko stalo jednou z nejrychleji se rozvíjejících ekonomik Evropy. Prudce roste zejména vývoz (např. o 13% v roce 2010). 22 % rumunského vývozu míří doNěmecka, 12 % doItáliea 7 % doFrancie, podobnou strukturu má dovoz: 21 % je z Německa, 10 % z Itálie a 7 % zMaďarska.Rumunsko má však stále jednu z nejnižších průměrných měsíčních mezd v EU (540 eur v roce 2016). Od reforem v roce 2005 má Rumunsko jedny z nejnižších daňových sazeb v EU.
Největší rumunskou firmou je petrochemická společnostPetrom, součást rakouského koncernuOMV. Významná je pro rumunskou ekonomiku výroba aut značkyDacia, která je součástí francouzského koncernuRenault. V minulosti se v Rumunsku vyráběla téžterénní vozidla, avšak automobilkaARO, jež je vyráběla, již zanikla. Strojírenskému průmyslu pomáhá rumunské hutnictví – nicméně zásoby rumunského nerostného bohatství nejsou zcela využity. K současným nejvíce se rozvíjejícím firmám patří antivirová společnostBitdefenderči soukromé letecké společnostiBlue AiraCarpatair. Podíl průmyslu na rumunském hospodářství činí 25,7 %. Nicméně ještě v roce 2006 bylo 30% rumunské populace zaměstnáno v zemědělství, což je jedna z nejvyšších úrovní v Evropě. Rumunsko je pro zemědělství vhodné – veValašské nížiněse pěstují plodiny jakopšenice,slunečnice,kukuřice,brambory, zelenina či ovoce. Z živočišné výroby je významný chov vepřů, ovcí, skotu či koní.
Rumunsko je čistým vývozcem elektrické energie a je 52. na světě z hlediska spotřeby elektrické energie. Zhruba třetina vyrobené energie pochází z obnovitelných zdrojů, většinou z vodních elektráren. V roce 2015 byly hlavními energetickými zdroji uhlí (28%), voda (30%), jádro (18%) a uhlovodíky (14%). Jedinou jadernou elektrárnou jeJaderná elektrárna Cernavodă. Rumunsko usiluje o její další rozšíření, ve spolupráci se Spojenými státy.Rumunsko má též jednu z největších rafinérských kapacit ve východní Evropě, přestože produkce ropy a zemního plynu setrvale klesá.
Asi 5 % rumunského HDP zajišťuje turistický ruch. V roce 2014 do země přijelo přes 1 900 000 zahraničních turistů. Rumunsko má velký potenciál pro cestovní ruch, turisty lákají předevšímKarpaty, ale vzhledem ke slabé úrovni služeb jsou příjmy z turismu zatím malé.
Podle rumunského Národního statistického ústavu je rumunská silniční síť tvořena 86 080 kilometry silnic (k roku 2015). V roce 2023 byla otevřena klíčová infrastrukturní stavba, 2,2 kilometry dlouhýBrăilský most. Jde o nejdelší most přes Dunaj a třetí nejdelší visutý most v Evropské unii. Propojil rumunské vnitrozemí s přímořskou oblastíDobrudža.
Světová bankaodhaduje rozsah železniční sítě na 22 298 kilometrů tratí, což z ní činí čtvrtou největší železniční síť v Evropě. Rumunská železniční doprava zaznamenala po roce 1989 dramatický pokles ale v důsledku masivní privatizace v roce 2013 došlo k oživení. Zhruba 45 % rumunské železniční dopravy je dnes privatizováno.
Jediným městem v zemi, které má systém podzemní dráhy, tedy metro, je Bukurešť. Bukurešťské metro bylo otevřeno v roce 1979 a jeho kolejová síť měří 61,41 km.
Rumunsko má také šestnáct mezinárodních komerčních letišť. Největším jeLetiště Bukurešť Henriho Coandy. V roce 2017 jeho služeb využilo více než 12,8 milionu cestujících.
Rumunsko bylo dlouhodobě kritizováno kvůli vysoké mířekorupce, vznikla proto speciální protikorupční prokuratura (DNA). V roce 2015 byl rumunský premiérVictor Pontaobviněn z korupce a praní špinavých peněz a po protestech odstoupil z funkce i s celou svou vládou.Kvůli podezření z korupce v roce 2015 ve funkci skončili i ministr financí nebo předseda Úřadu pro bezúhonnost, který má boj proti korupci za úkol. Před soudem se ocitli i bývalý premiérAdrian Năstasenebo mediální magnátAdrian Sarbu.Speciální prokuratura v letech 2014 až 2016 obžalovala ze zneužití postavení 2000 lidí a škodu v souvislosti s jejich korupčním jednáním vypočítala na 27 miliard korun.
V lednu 2017 vydala rumunská vláda dekret o beztrestnosti některých trestných činů spojených s korupcí, který by poskytlamnestiipolitikům odsouzeným z korupce. Z korupčního jednání je mimo jiné obviněn i předseda vládní stranyLiviu Dragnea. Proti vládnímu nařízení protestovaly statisíce Rumunů a vláda nakonec nařízení v únoru 2017 stáhla.
Podle sčítání lidu z roku 2011 má Rumunsko 20 121 411 obyvatel.V posledních letech se ovšem potýká s odchodem mladých lidí do zahraničí. V letech 2008–2018 odešlo z Rumunska 3,4 milionu lidí, což je rekord v Evropské unii. Z lidí v produktivním věku odešla celá pětina.Navíc i porodnost patří k nejnižším na světě, 1,33 dětí na ženu, takže se v příštích letech očekává pokles populace. Průměrná délka života je 74,9 let (k roku 2015). 2,2 milionu obyvatel žije vBukureštia jejím bezprostředním okolí.KlužaTemešvárjsou dvě další města s více než 300 000 obyvateli.
Národnostní skupiny(údaje z roku2002):
KomunitaČechůžijících v oblastiBanátuod první poloviny 19. století, tzv.Pémové, čítá 2 242 osob (k roku 2010). Ještě v roce 2000 nicméně v banátských vesnicích žilo Čechů dvakrát více – jejich počet se kvůli emigraci každým rokem snižuje, především z důvodu vysoké nezaměstnanosti.V roce 1992 žilo v Rumunsku 5 800 Čechů.
V Karpatech žijí maďarštíSikulové, kteří byli v minulosti pověřeni ostrahou uherských hranic.Němci v Sedmihradsku, tzv.Sedmihradští Sasové, se v oblasti usazovali již ve 12. století a ještě v roce 1930 žilo v Rumunsku 745 000 Němců. Dnes jich zbývá 36 000. Vdeltě Dunaježijí ruštíLipované, potomcistarověrců, a také Ukrajinci, kteří jsou potomci záporožskýchkozáků. Část Ukrajinců v rumunských Karpatech se označuje zaRusíny. Na územíDobrudžežijí ještě z dob Osmanské říše Turci,TatařiaNogajci. V roce 1930, předholokaustem, žilo v Rumunsku 728 000Židů.
Podle oficiálních statistik z roku 2011 žije v zemi okolo 620 tisícRomů. Neoficiální odhady počtu Romů se však pohybují mezi 1,2 až 2,5 milionya rumunští Romové tak tvoří největší romskou komunitu v Evropě.
Úředním jazykemjerumunština, která jerománským jazykem, což je důležitý aspekt, který v minulosti mnohokrát sehrál politickou či geopolitickou roli. Rumunská abeceda obsahuje 26 písmen standardnílatinkya pět dalších speciálních znaků (ă, â, î, ț a ș). Rumunština je prvním jazykem přibližně 90% rumunské populace.Maďarštinaje to u 6,2 procenta občanů Rumunska,romština, přesněji její specifický místní dialekt zvaný vlašská romština, je pak prvním jazykem 1,2% populace. V Rumunsku žije také 50 000 rodilých mluvčíchukrajinštiny, soustředěných v regionech poblíž hranic, dále 25 000 rodilých mluvčíchněmčinya 32 000 rodilých mluvčíchturečtiny.
Ústava zajišťuje jazyková práva všem menšinám, přičemž v lokalitách, kde menšina tvoří více než 20% populace, je možno její jazyk používat ve veřejné správě, soudnictví a vzdělávání.Angličtinaafrancouzštinajsou hlavními cizími jazyky vyučovanými ve školách. V roce 2010 organizace Internationale de la Francophonie uvedla, že v Rumunsku ovládá francouzštinu 4 756 100 lidí.PodleEurobarometru(2012) ovládá 31% Rumunů angličtinu, 17% francouzštinu a 7%italštinua němčinu.
Podle sčítání lidu v roce 2011 se většina obyvatel hlásila ke křesťanství. 81 % patřilo kRumunské pravoslavné církvi, 6,2 % kprotestantství, 4,3 % křímskokatolické církvia 0,8 % křeckokatolické. Přes 64 000 obyvatel, především Turků a Tatarů, se hlásilo kislámua 3 500 byložidů(ještě v roce 1930 jich v Rumunsku žilo 728 115). Jen 0,1 % obyvatel se označuje jako "bez vyznání".
Rumunská pravoslavná církev (rumunskyBiserica Ortodoxă Română) má na celém světě asi 20 miliónů příslušníků, čímž je poruské pravoslavné církvidruhou nejpočetnější pravoslavnou církví na světě. Významnou protestantskou osobností 20. století se stal teologRichard Wurmbrand, který byl komunisty vězněn v letech1948–1956a1959–1964, kdy byl kvůli mezinárodnímu politickému tlaku propuštěn a následně vykoupen křesťanskými organizacemi na Západ. Zaměřil se poté na publikování zpráv o perzekuci křesťanů po světě a k tomuto účelu založil organizaciHlas mučedníků.
Značnou sílu projevilarumunská literatura, byť mnozí z autorů Rumunsko opustili a vyměnili nezřídka i jazyk. To je případ klasikaabsurdního dramatuEugène Ionesca.Také zakladateldadaismuTristan Tzarabyl původem Rumun, ale stejně jako Ionesco se prosadil nakonec v Paříži.V Rumunsku se narodila i nositelkaNobelovy cenyHerta Müllerová, byť jako etnickáNěmka.Německypsal iPaul Celan.FrancouzskypsalaAnna de Noailles, dnes ve francouzštině tvoří básnířkaLinda Maria Baros. Rumunským rodákem byl i nositelNobelovy ceny za míra spisovatelElie Wiesel.
Dimitrie Cantemirsepsal první rumunský román. Nejvýznamnějším autorem, který neopustil ani Rumunsko, ani rumunštinu, byl zřejměromantickýbásníkMihai Eminescu. Jeho blízkými přáteli a spoluzakladateli vlivné literární skupinyJunimeabyli prozaikIon Creangă, literární kritikTitu Maiorescua dramatikIon Luca Caragiale. Ke skupině patřil iIoan Slavici, klasikrealistickévenkovské prózy. Další obrozeneckou postavou 19. století bylVasile Alecsandri, velký sběratel lidového umění, neboGeorge Coșbuc, proslulý svým patetismem a oslavou venkova. Poněkud jinou linii národního obrození reprezentovalIon Heliade Rădulescu, který se nakonec s jeho hlavním proudem neshodl politicky ani pojetím rumunštiny.Symbolismusdo rumunské literatury na konci 19. století vneslAlexandru Macedonski.
Z 20. století se literární historie stále více vrací kPanaitu Istratimu, muži pozoruhodného a bolestného životního příběhu. Otcem moderního rumunského románu jeLiviu Rebreanu. V socialistické éře byl nejoceňovanějším a režimem preferovaným autoremMihail Sadoveanu. V 60. letech zazářil básníkNichita Stănescu. K oceňovaným současným autorům patří například básnířkaAna BlandiananeboMircea Cărtărescu, řazený kpostmodernismu.
Nejvýznamnějším představitelem literatury pro děti je v RumunskuTudor Arghezi.
Nejdůležitějším autorem rumunské klasické hudby jeGeorge Enescu.Bylkmotremi učitelemDina Lipattiho, předčasně zesnulého talentovaného tvůrce.Ciprian Porumbescuje mj. autorem melodie dnešníalbánské hymny. Rumunským rodákem byl iGyörgy Ligeti. Jako dirigent se prosadil zejménaSergiu Celibidache. Z interpretů získala celosvětovou proslulostsopranistkaAngela Gheorghiu, pěvecFlorin Cezar Ouatu, klavíristéClara HaskilováaRadu Lupuči hráč naPanovu flétnuGheorghe Zamfir, širokému publiku známý díky flétnovému motivu ve filmuVelký blondýn s černou botou.
V Rumunsku se narodil i originální řecký hudební skladatel a experimentátorIannis Xenakis. Francouzský film 70.-80. let podbarvil svou nezaměnitelnou hudbouVladimir Cosma(Velký blondýn s černou botou,Dobrodružství rabína Jákoba,Hořčice mi stoupá do nosu,Křidýlko nebo stehýnko,Hračka,Zvíře,Jsem nesmělý, ale léčím se,Rána deštníkem,Otec a otec,Uprchlíciad.). Klasikem vojenské pochodové hudby jeIon Ivanovici.
V populární hudbě pronikly v posledních letech za hranice zpěvačkyAlexandra StančiInna.Michael Cretuje spojen se slavným elektronickým projektemEnigma, v elektronické hudbě se prosadil iEdward Maya, především svým hitemStereo Lovez roku 2009, či kapelaMorandi. Rumunskoudivouse již před druhou světovou válkou stalaMaria Tănaseovávěnující se jak tradiční rumunské lidové hudbě, takoperetě,šansonua dalším žánrům.
Za zakladatele moderního rumunského malířství bývá označovánNicolae Grigorescu. V Rumunsku se narodili malíř a jeden ze zakladatelů dadaismuMarcel Janko.
Kabstraktními expresionismuje řazen sochařConstantin Brâncuși, jenž je patrně nejvýznamnějším výtvarným umělcem rumunské historie a bývá označován za zakladatele moderního sochařství. Proslulou se stala jeho sochaPták v prostoru(Pasărea în văzduh), i kvůli skandálu, který vyvolala v USA v roce 1926, když ji celníci odmítli považovat za umění a přidal se k nim jízlivý tisk.V roce 2005 byla socha v aukci prodána za 27 milionů dolarů a stala se tak nejdražší vydraženou sochou v historii.
Nejvýznamnější galerií v Rumunsku jeRumunské národní umělecké muzeum(Muzeul Național de Artă al României), které sídlí v Královském paláci v Bukurešti. Budova byla podpálena a poškozena běhemrumunské revoluceroku 1989, muzeum po rekonstrukci znovu postupně otevíralo jednotlivé sekce od roku 2000. Muzeum obsahuje jednak díla klíčových rumunských výtvarníků novověku, jednak mezinárodní sbírky, kde jsou zastoupeni mistři jakoDomenico Veneziano,Antonello da Messina,El Greco,Tintoretto,Jan van Eyck,Jan Brueghel starší,Peter Paul Rubens,Rembrandt,Alonso Cano,Jacopo Amigoni,Claude MonetaAlfred Sisley.
Na seznamsvětového kulturního dědictví UNESCObyly zapsány některédácképamátky, jakopevnosti v Orăștijských horácha hradištěSarmizegetusa, a pak řada pravoslavných klášterů a kostelů, často dřevěných, shrnutých do položekdřevěné kostely v oblasti Maramurešakostely v Moldávii.Součástí těchto položek jsou památky jako klášteryHumor,Moldovița,Voroneț,Cerkev svatého Mikulášev Budești,Cerkev Narození Panny Mariev Iedu neboKostel archandělů Michaela a GabrielavȘurdești. Samostatnou položkou na seznamu Světového dědictví jeklášter Horezupostavený na konci 17. století a považovaný za nejčistší příklad "brancovanské renesance".Na seznam se dostalo i centrum městaSighișoara, které bylo založeno Sedmihradskými Sasy, stejně jakovesnice s opevněnými kostely v Transylvánii, které byly na seznam UNESCO zapsány v roce 1993.
Z dalších památek přitahuje největší pozornost turistůzámek Peleș,hrad Hunedoara(známý též jako Korvínův hrad) ahrad Bran, do něhožBram Stokerumístil děj svého románuDrákula, ačkoli historický předobraz Drákuly, valašský knížeVlad III. Dracula, na tomto hradě nežil.Unikátním architektonickým celkem je také prastaré městoAlba Iulia, kde lze z jednotlivých památek obdivovatKatedrálu svatého Michaela,Korunovační katedráluči asi nejznámější hvězdicovou pevnost, již v 18. století postavilo 10 000 nevolníků.
Rumunsko zažívá na začátku 21. století veliký rozmach filmového umění a hovoří se dokonce o tzv.rumunské nové vlně.K jejím klíčovým představitelům patří režisérCristian Mungiu, který se proslavil snímkem4 měsíce, 3 týdny a 2 dny, jenž vyhrálZlatou palmuvCannes.K nové vlně lze zařadit i jména jakoCristi Puiu,Corneliu PorumboiuneboCălin Peter Netzer, což je vítězZlatého medvědazBerlinaleroku 2013.Stejnou cenu získala v roce 2018Adina Pintiliea v roce 2021 film režiséraRadu Judea.Z režisérů starší generace byl významnýmSergiu Nicolaescu, kterého proslavily historické velkofilmy v mezinárodní koprodukci, neboLucian Pintilie, který reprezentoval umělečtější linii a je tak někdy označován za "kmotra" nové vlny.
V Hollywoodu se prosadil režisér a scenáristaJean Negulesco, z hercůMaia MorgensternováčiSebastian Stan. Rumunskými rodáky byly také klasické hollywoodské hvězdyEdward G. Robinson,Johnny WeissmullerneboJohn Houseman. Především v evropském filmu zaznamenala úspěchyAlexandra Maria Lara.
Tradičním rumunským jídlem jesarmale, což jsouvepřovérolky sezelím. Jako příloha je k nim často podávána další rumunská specialita -mamaliga, tedy hustákukuřičnákaše, kterou lze přirovnat kpolentě. Místní kulinářskou specialitou jsou rovněž polévky zvanéciorba, její zvláštností je kyselost, kterou získává z citronové šťávy nebo kysaného zelí. Nekyselé polévky se označují jako supa. Jako borș se označují polévky, které jsou okyselené vodou, v které kvasily otruby. Rumunská verzečevabčičise jmenujemititei, tyto válečky jsou povětšinou připraveny z mletého vepřového nebo jehněčího masa. Další hovězí pochoutkou, dědictvím tureckého vlivu, jemusaka, podávaná obvykle s lilkem, cibulí a rajčaty. Zapékaný lilek je základem i jídla, jemuž se říkáimpletata. Vepřové se uplatňuje v zapékaném jídle zvanémghiveci. Mnoho z jídel je podáváno s ovčími sýry, k jejich nejoblíbenějším druhům patříBranza de burdufaUrda. V oblastech kolem Černého moře se více jedí ryby.
Velikonočníspecialitou jsoujehněčívnitřnostidrob de miel. Nejoblíbenějším salámem jesalam de Sibiu.
Ke sladkým specialitám patřícozonac(kynuté pečivo srozinkami,kandovaným ovocema ořechy), jež je připravováno o svátcích, čiclatita, rumunská verzepalačinek. Sladkou verzi má často koláč zvanýplăcintă, ale nezřídka se připravuje i na slano, zejména sešpenátemnebo sýrem. Plăcintă dobrogeană má chráněné označení původu.
Rumuni pěstují víno (např. odrůda Murfatlar), ale rádi pijí i pivo, zdaleka nejoblíbenější domácí značkou je Ursus. Z pálenek je typickou švestkovábrandyTuica, jež je velmi silná, obsahuje 70 procent alkoholu.
V exaktních vědách se nejvíce prosadil nositelNobelovy ceny za fyziologii, cytologGeorge Emil Palade, pracující v USA. Také další nositel Nobelovy ceny, tentokrátza chemii,Stefan Hellse narodil v Rumunsku, nicméně prosadil se v Německu, v proslulémInstitutu Maxe Plancka. Naopak v Bukurešti prožil celý život odborník naaerodynamiku, fyzikHenri Coandă. V Bukurešti se dnes po něm jmenujeletiště.Také průkopníkbakteriologieVictor Babeşbyl Rumun, ač se narodil ve Vídni. Dnes se po něm vTemešvárujmenuje lékařská univerzita.Dumitru Prunariuse stal prvním a dosud jediným rumunskýmkosmonautem. Vynálezce a letecký průkopníkTraian Vuiapostavil vlastníjednoplošník, s nímž jako první dokázal, že létající zařízení se může vznést do vzduchu při rozjezdu na běžné cestě. Významným průkopníkem letectví byl iAurel Vlaicu. BiologNicolae Paulescuobjevilinzulin,Lazăr Edeleanuamfetamin. K významným matematikům patřiliSpiru HaretčiGrigore Moisil. Za poněkud sporné je od roku 1989 považováno dílo bioložky agerontoložkyAny Aslanové, hvězdy Ceaușescovy vědy.Rumunským rodákem je i významný americký psychologDavid Wechsler, matematiciAbraham WaldčiJános Bolyai, izraelsko-americký odborník na aerodynamikuLiviu Librescuči německý raketový odborníkHermann Oberth.
Na začátku roku 2012 vypustilo Rumunsko z kosmodromu naFrancouzské Guyaněsvůj první kosmický satelit pod názvem Goliat.Roku 2014 se Rumunsko stalo spoluvlastníkemMezinárodní vesmírné stanicea začalo se podílet na vývoji raketAriane.Rumunsko patří k nejúspěšnějším zemím naMezinárodní matematické olympiádě. V historické tabulce medailistů je s pěti celkovými vítězstvími na pátém místě. Jediná země srovnatelné velikosti, která mu konkuruje, je Maďarsko.
Dvě jména světové proslulosti dalo Rumunsko světu v oblastihumanitníchasociálních věd. Je to především religionistaMircea Eliade, který se stal přímo ikonou svého oboru. Ve Francii, stejně jako Eliade, se prosadil i pesimistický filozofEmil Cioran. Intelektuální Paříž je přijala navzdory tomu, že se oba zapletli s fašismem (což se ovšem dlouho nevědělo).To tvůrce originálního filozofického systémuLucian Blagazůstal v rodném Rumunsku a potýkal se s nepřízní komunistického režimu. I tak je jeho dílo dnes stále více doceňováno. Jakýmsi zakladatelem moderní rumunské učenosti byl všestranný učenecDimitrie Cantemir. Významným historikemNicolae Iorga, zavražděný fašistickouŽeleznou gardou.Bukurešťským rodákem byl i zakladatelpsychodramatu,sociometrieaskupinové psychoterapieJakob Levy Moreno.
Nejlépe hodnocenými rumunskými univerzitami jsouBabeșova-Bolyaiova univerzitav Kluži aBukurešťská univerzita, obě patří podleQS World University Rankingsmezi dvacet nejlepších univerzit ve východní Evropě.
Největší rumunskou sportovní hvězdou všech dob je fotbalistaGheorghe Hagi.K dalším známým fotbalistům patříAdrian Mutu,Cristian Chivu,Dan Petrescu,Florin Răducioiu,Miodrag BelodedicičiGheorghe Popescu. Jako trenér uspělMircea Lucescu, který přivedl ukrajinský týmŠachťar Doněckk ziskuPoháru UEFA, čiȘtefan Kovács, který vedlAjax Amsterdamv jeho nejslavnější éře.Steaua Bukurešťdosáhla mimořádného úspěchu v roce 1986, když jako první východoevropský fotbalový klub vyhrálaPohár mistrů evropských zemí(dnes Liga mistrů UEFA).
Velmi populární je v Rumunskuházená.Rumunští házenkářičtyřikrát triumfovali na mistrovství světa (1961,1964,1970,1974),ženský týmjednou (1962). K legendárním házenkářům patřiliȘtefan BirtalančiGheorghe Gruia, kterého Mezinárodní házenkářská federace roku 1992 vyhlásila "nejlepším házenkářem všech dob".Cristina Neaguovábyla čtyřikrát zvolenanejlepší házenkářkou světa(2010, 2015, 2016, 2018).Luminita Dinuovábyla zvolena nejlepší házenkářskou brankářkou všech dob.
Rumunský tenis zrodil kontroverzní hvězdu a později sportovního podnikateleIlie Năstaseho.Ve druhém desetiletí 21. století patří k absolutní světové špičce ženského tenisuSimona Halepová, vítězkaWimbledonuv roce2019aPařížského grandslamuv roce2018.TakéantukováspecialistkaVirginia Ruziciovávyhrála v roce 1978 Roland Garros.
Velkou tradici márugby, rumunská reprezentace získala deset titulů mistra Evropy a zúčastnila se všech mistrovství světa.
Slavná je ale i rumunská ženská gymnastická škola, nejvíce z ní vyniklaNadia Comăneciová, držitelka pěti olympijských zlatých medailí.Čtyři zlaté máEcaterina Szabóová, tři pakCătălina Ponorová,Simona AmanarováaDaniela Silivaşová. Rumunští gymnasté získali 25 zlatých olympijských medailí, celkem pak 72 medailí, jen 9 z toho muži. 27 zlatých mají Rumuni též zveslařskýchkanálů, 10 zkanoistických- čtyři z nich vybojoval kanoistaIvan Patzaichin. Dvě olympijské zlaté má plavkyněDiana Mocanuová.
Na dvou olympiádách triumfovala ve skoku vysokémJolanda Balașová. Zajímavostí je, že i všechny další zlaté medaile v atletice získaly ženy: oštěpařkaMihaela Penesová, dálkařkyViorica ViscopoleanuováaAnișoara Stanciuová, diskařkaLia Manoliuová, běžkyněDoina Melinteová,Maricica Puicăová,Paula Ivanová,Gabriela SzabóováaConstantina Tomescuová. Rumunsko je po Maďarsku druhou medailově nejúspěšnější zemí z těch, které olympiádu nikdy nepořádaly.
Tradičním rumunským sportem, podobnýmbaseballu, jeoină. Má kořeny již ve 14. století, v současnosti už má ale málo aktivních hráčů.
Populární je v Rumunsku imalý fotbal.Reprezentacemá na kontě 6 titulů zMistrovství Evropy(2010,2011,2012,2013,2014a2015).Mistrovství světa v malém fotbalepřineslo Rumunsku dva bronzy.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuRomaniana anglické Wikipedii.