Vatikánská kultura

Vatikánje vzhledem ke svému historickému a duchovnímu významu jedním z kulturních center Evropy. Ve zdejších budovách i v muzeích jsou soustředěna některá z nejslavnějšíchuměleckých dělsvěta. Mnozí zpapežůbyli významnýmimecenášiumění, kteří objednávali či kupovali mistrovské práce nejznámějších umělců. Z těchto důvodů je celé území Vatikánského městského státu od roku 1984 zapsáno naSeznam světového kulturního dědictví UNESCO.Navíc je podleHaagské úmluvyz roku1954zvlášť chráněno v případě válečného konfliktu jako významná kulturní památka.
Na malé rozloze se ve Vatikánu nachází množství architektonických památek, s vysokým podílem církevních staveb.Bazilika sv. Petra, k jejímž architektům patříDonato Bramante,Michelangelo Buonarroti,Giacomo della Porta,Carlo MadernoaGian Lorenzo Bernini, je skvostemrenesanční architekturys významnými úpravami zraného baroka.
Ve Vatikánu je ale prostor i pro zcela moderní architekturu, jak ukazujeAula Pavla VI.z roku 1971, jejímž autorem jePier Luigi Nervi.
Sixtinská kapleje známá svýmifreskamiod umělců jako byliPerugino,Domenico GhirlandaioaSandro Botticelli. Zdobí ji i proslulá nástěnná malbaPoslední soudodMichelangelanebo jehoStvoření Adama.K umělcům, kteří vyzdobili interiéry dalších prostor ve Vatikánu, patří iRaffael SantiaFra Angelico. Například v severním křídleApoštolského palácese nacházíRaffaelovy sály, z nichž nejznámějším je Síň signatury, kde lze spatřit proslulé Raffaelovy freskyAthénská školaneboDisputace o Svátosti oltářní.
Jedním z největších komplexů uměleckých sbírek na světě jsouVatikánská muzea. Založil je papežJulius II.Unikátní je sbírka antických soch, která obsahuje skvosty jako jsouLáokoón a jeho synové,Augustus z Prima PortyneboApollón Belvederský. Součástí jepinakotéka, kde lze spatřit napříkladRaffaelovoKorunování Panny Marie, nedokončený obrazSvatý Jeroným na pouštiLeonarda da VincihoneboCaravaggiovoSnímání z kříže.Povětšinou jde o skvostyrenesančního malířství, ale v roce 1973 byla zřízena i sbírka moderního duchovního umění, kde lze nalézt obrazyVincenta van Gogha,Paula Gauguina,Marca Chagalla,Paula Klee,Salvadora DalíhoneboPabla Picassa.
Ve Vatikánu vycházejí především publikace, zaměřené na náboženství a filosofii, případněodborná literatura, zatímco beletrie je vzácná. Od roku 1926 knihy vydáváVatikánské nakladatelství a knihkupectví(italskyLibreria editrice vaticana). Kromě všech oficiálních dokumentůSvatého stolcepublikuje i liturgické knihy, veškeré papežské spisy a umělecké publikace.V letech 2014 a 2020 však vyšly i dvě kuchařské knihy, popisující stravování papežů aŠvýcarské gardy.
K nejčtenějším vatikánským autorům patří přirozeně poslední papežové -Jan Pavel II.,Benedikt XVI.aFrantišek.
Mimořádný historický, vědecký a kulturní význam máVatikánská apoštolská knihovna, která opatruje největší sbírkurukopisůna světě (přes 80 000) a kolem 1 600 000 tištěných knih, včetně téměř 9000 prvotisků (inkunábulí), vzácných knih vytištěných v počátcíchknihtisku.Pečuje ale i o rozsáhlé sbírky mincí a medailí, grafické listy a fotografie.Byla založena v polovině15. stoletíMikulášem V.Jednou z nejcennějších knih, které má tato instituce ve svých sbírkách, jeVatikánský kodex– jeden z nejstarších a nejlépe dochovaných rukopisů řeckébible. Unikátem jsou téžBodmerovy papyry14–15, jež obsahujíLukášovoaJanovo evangeliumz roku 200.
V17. stoletíbyl z Vatikánské knihovny vyčleněnVatikánský apoštolský archiv, který uchovává miliony dokumentůSvatého stolce– státní písemnosti, korespondenci, účetní knihy a další dokumenty, včetně archivů vybranýchklášterůařádůz8.–20. století. Vzhledem k významu a rozsáhlé činnosti středověké papežské kanceláře zachovává archiv nedocenitelné podklady pro dějiny téměř celéEvropy.
Ve Vatikánu v současnosti neexistují žádné divadelní scény a nepořádají se tu pravidelná veřejnádivadelní představení.
Ve Vatikánu vznikají především reportážní a dokumentární snímky, sledující dění ve Vatikánu i místní památky. Vlastní vatikánskou produkci zajišťujeVatican Media, spadající pod správuDikasteria pro komunikaci.
Dále existuje řada filmů i seriálů zahraničníprodukce, které se Vatikánu tematicky týkají nebo se v něm odehrávají, nejsou však obvykle natáčeny přímo v autentických kulisách. Mezi ně patří:
Unikátní filmové snímky uchováváVatikánská filmotéka, která byla založena16. listopadu1959Janem XXIII.,aby shromažďovala a uchovávalafilmyo katolické církvi. V současnosti obsahuje na 8000 titulů – historické dokumentární filmy opapežícha církevním dění, filmové týdeníky, ale i různé komerční filmy s odpovídající tematikou nebo s vysokou uměleckou hodnotou. Součástí jsou i mnohé raritní snímky z počátkůkinematografie. Nejstarší snímek„Papež Lev XIII. ve vatikánských zahradách“pochází z roku1896.Depozitáře se nachází v paláci sv. Karla (Palazzo San Carlo) na náměstí sv. Marty veVatikánu. Jejich součástí je též promítací sál s 54 sedadly, který byl zrenovován v roce2005.
Od roku1997se Vatikánská filmotéka spolu sFondazione Ente dello SpettacoloaPapežskou radou pro kulturupodílí na organizaci festivaluTertio Millennio FilmFest, který se koná každý rok v listopadu v Římě.Za účasti věřících z různých církví má být příležitostí k interkulturnímu a mezináboženskému dialogu.
Hudba ve Vatikánu je úzce spjatá s potřebami církve.Katolická církevapapežský státjako předchůdce Vatikánu hrály významnou roli ve vývoji evropské hudby. Například hudební teorii i notovému záznamu se věnoval papežŘehoř I., po němž je pojmenovángregoriánský chorál.
Mezi významná hudební tělesa patříSbor Sixtinské kaplea sbor při bazilice sv. Petra (Capella Giulia), ale působí zde také kapelavatikánských četníkůčiŠvýcarské gardy.
Roku 2015 vydalpapež FrantišekalbumWake Up!, na němž se mísí papežské promluvy a modlitby s modernípop-rockovouhudbou.Podobná alba vydali i předchozí papežovéJan Pavel II.aBenedikt XVI., jejich nahrávky byly ovšem doplněny zejména církevní, případněklasickou hudbou.
V roce 1993 vznikla ve Vatikánu tradice Vánočních koncertů (italskyConcerto di Natale).Až do roku 2005 tyto koncerty pravidelně hostil Vatikán, poté se odehrávaly i na jiných místech.
Od roku 2013 připravujíVatikánská muzeave spolupráci s mladými italskými hudebníky pravidelné letní koncerty klasické hudby v rámci nočních prohlídek.V letech 2013 - 2014 byl cyklus koncertů uváděn pod názvemIl Bello da Sentire,poté jakoMusica ai Musei.Zahajovací a závěrečné koncerty jsou obohaceny o vystoupení kapelvatikánských četníkůa italské armády (letectvo, námořníctvo).
Vatikán nemá oficiálně stanovený žádnýúřední jazyk.Na rozdíl odSvatého stolce, který využíválatinu, se k běžné komunikaci i pro úřední dokumenty používáitalština. Objevují se zde však i jiné jazyky, protože obyvatelé pocházejí téměř z celého světa. Švýcarská garda dostává povely vněmčině. Každý příslušník této gardy pak skládá svou přísahu v mateřském jazyce – vněmčině,italštině,francouzštiněčirétorománštině.
DeníkL'Osservatore Romanovychází vitalštině, stručný souhrn nejdůležitějších článků je pak vydáván v dalších sedmi jazycích jednou týdně (francouzsky,anglicky,španělsky,portugalsky,německyamalajálamsky) či jednou měsíčně (polsky).
Vatikánský rozhlasvysílá v 41 jazycích (včetně esperantaa latiny) a provozuje navazující webové stránkyVatican Newsv 35 jazycích (angličtina,albánština,arabština,arménština,běloruština,bulharština,čeština,čínština,esperanto,francouzština,hebrejština,hindština,chorvatština,italština,japonština,kannadština,korejština,litevština,lotyština,maďarština,makedonština,malajálamština,mongolština,němčina,polština,portugalština,rumunština,ruština,slovenština,slovinština,španělština,švédština,tamilština,ukrajinštinaavietnamština).
Vatikán a Svatý stolec rovněž rozvíjejí dědictvílatinského jazyka, zejména církví užívanécírkevní latiny. K tomuto účelu byla v roce 2012 založenaPapežská latinská akademie, nahrazující starší nadaciLatinitas.Významným dílem této instituce jeLexicon Recentis Latinitatis –italsko–latinský slovník latinskýchneologismů.
Vatikánská kuchyněnemá jednoznačné vymezení, protože Vatikán jemikrostátuvnitř Itálie, obývaný lidmi mnoha národností. Je zde jen jedna veřejnárestauracea několik kaváren (veVatikánských muzeích).Italské pokrmy jsou nejběžnější. Oblíbené jetelecí maso, kuřata,zvěřina,rybyimořské plody. K nejoblíbenějším jídlům patří těstoviny a pizza, obojí připravované na tisíce způsobů. Jednou z tradičních polévek jeminestronese zeleninou, rýží nebo těstovinami a čerstvě nastrouhanýmparmezánem.
Jediné jídlo, které je uváděno jako skutečně tradiční pouze proVatikánje lilek s parmezánemŠvýcarské gardy. Jedná se o směs nakrájenéholilku,parmezánuakoření.
Bývalý členŠvýcarské gardya současně i kuchař David Geisser vydal v roce 2014 kuchařskou knihuBuon Appetito,kerá byla později vydána ve více než deseti jazycích pod názvem Vatikánská kuchařka (anglickyVatican Cookbook).V roce 2020 vydal David Geisser další díl, nazvaný Vatikánská vánoční kuchařka (anglickyVatican Christmas Cookbook).
Vatikán vzhledem ke své historii i velikosti postrádá svébytný lidový oděv. Za tradiční lze považovat liturgické ařeholní oděvy, protože jsou ale nošeny i v jiných částech světa, patří výhradně Vatikánu jen úbor papeže. Podle tradice ze 16. století je jeho základem bíláklerika, bílécinguluma bílésolideo. K dalším, zřídka užívaným částem papežského oděvu patříčervená obuv, sametová čepicecamauros kožešinovým lemem či krátká pláštěnkamozetta. V minulosti užíval papež jako odznak své moci korunu, zvanoutiára. PapežPavel VI.se jí ovšem v roce 1964 veřejně zřekl a od té doby se nenosí.
Nepřehlédnutelné jsou pestrobarevné uniformyŠvýcarské gardy, jejichž původ sahá až do 16. století. Současnou podobu navrhl roku 1914 tehdejší velitel gardy Jules Répond ve snaze navrátit měnícím se uniformám jejich původní vzhled.Inspiroval seRaffaelovýmifreskami, klobouky nahradilbaretyaplisovanýnákrčník bílým límcem. Při nepříznivém počasí oblékají gardisté přes uniformy tmavě modrý plášť bez rukávů, svazovaný na bocích modrými stuhami. Při slavnostních příležitostech mění prostý bílý límec za plisovaný nákrčník a baret zamorionse znakemJulia II., ozdobený pštrosím perem podle hodnosti a funkce – bílé pero je určené pro velitele a jeho zástupce, fialové pro důstojníky, červené pro poddůstojníky i řadové gardisty a černožluté (na černé přilbě) pro bubeníky.Pro obzvláště slavnostní příležitosti, jako je přísaha nových členů, oblékají gardisté navíc ještě hrudní pancíř. Méně známá je nenápadná, tmavě modrá „pracovní“ uniforma s širokým bílým límcem.
Moderní uniformy Vatikánských četníků (Corpo della Gendarmeria) tvoří tmavě modré sako a kalhoty s černým pruhem na boku, doplněné bílou košilí a ve slavnostní verzi i černou kravatou. Hlavu kryje čepiceképis odznakem Vatikánu.
Při běžném pohybu po území Vatikánu, při návštěvěbaziliky svatého Petra,Sixtinské kapleneboVatikánských muzeíse od obyvatel i návštěvníků očekává decentní oblečení, zakrývající ramena a nohy pod kolena.
Formálnější jedress codepro oficiální papežskéaudience. U mužů je vyžadovánoblek, zatímco u žen jsou to dlouhé černé šaty s dlouhými rukávy a pokrývka hlavy, tvořená dlouhým černým závojem. Pouze ženy z několika katolických panovnických rodů (např. královny Španělska či Belgie nebo monacká kněžna) mohou před papeže předstoupit v bílých šatech (tzv.privilegium bílé).
Vatikánu chybí tradičnífolklóra většina zvyků a svátků odpovídá duchovnímu významu místa. Velké slavnosti astátní svátkyjsou spojeny sliturgickým rokem, v němž dominuje obdobíVánocaVelikonoc. Pravidelné papežské audience i veřejné bohoslužby navštěvují tisícepoutníkůz celého světa. Mezi tradice s pevně daným řádem patříkonkláve– volba nového papeže.
Vatikán, papeži a papežství jsou předmětem mnohalegenda od 20. století ikonspiračních teorií.K nejznámějším legendám patří:
Existuje i mnoho zvěstí o bájných předmětech, uchovávaných veVatikánském apoštolském archivu. Podle některých teorií je zde uloženSvatý grál,Svaté kopí,Archa úmluvynebochronovizor, dále tajné informace opřevorství sionskémnebo důkazy, žeJežíšměl manželku i potomky.Početnémýtyjsou přiživovány mimo jiné velmi omezeným přístupem do archivu a rovněž původním názvem, který zněl až do roku 2019 Vatikánský tajný archiv (latinskyArchivum Secretum Vaticanum).Původní význam latinského termínusecretumovšem není „tajný“, nýbrž „soukromý”. Název tedy označoval soukromý archivpapeže, nikoliv archiv utajovaných dokumentů.Přejmenování na Vatikánský apoštolský archiv je součástí snahy o větší otevřenost ademýtizaci, k níž patří i rozsáhlá digitalizace sbírek nebo výstava některých nejvýznamnějších dokumentů, uspořádaná v roce 2012 vKapitolských muzeíchvŘíměpod názvemLux in Arcana.