Obléhání Ósaky

Obléhání Ósaky(japonsky: 大坂の役,Ósaka no Eki, častěji 大坂の陣,Ósaka no Džin) byla série bitev vedenášógunátem Tokugawaprotiklanu Tojotomi, která skončila zničením klanu Tojotomi. Konflikt proběhl v letech1614a1615, byl rozdělen do dvou částí (zimní a letní kampaň) a ukončil existenci poslední větší ozbrojené opozice proti šógunátu. Obležení je také někdy nazývánoGenna Enbu(元和偃武), protože bezprostředně po něm byl změněn název éry zKeičónaGenna.
Po smrtiHidejoši Tojotomihov roce 1598 vládla Japonsku tzv.Rada pěti regentů, mezi kterými dominovalIejasu Tokugawa. Poté co porazilMicunariho Išiduvbitvě u Sekigahary, ovládl Iejasu sám prakticky celé Japonsko a radu rozpustil. V roce1603byl založen šógunát Tokugawa s hlavním městem vEdu. Iejasu se snažil založit silný a stabilní režim ovládaný jeho klanem a jedinou překážkou na cestě k tomuto cíli zůstával klan Tojotomi vedený Hidejošiho synemHidejorim, který sídlil vÓsace.
V roce 1614 klan Tojotomi přebudovalÓsacký hrada sponzoroval opravy a dobudování chrámuHókódživKjótu. Součástí renovace byl i zvon, který zdobil nápis „Nechť v zemi panuje mír a prosperita. Na Východě zdraví bledý měsíc a na Západě dává sbohem zapadajícímu slunci.“ Šógunát, jenž měl svou mocenskou základnu ve východních provinciích, to interpretoval jako urážku a napětí mezi klanyTokugawaa Tojotomi začalo vzrůstat. Napětí se dále zvýšilo, když Hidejori začal v Ósace do svých služeb přijímat větší množstvíróninůa nepřátel šógunátu. Iejasu, jenž sice už roku 1605 přenechal titulšógunasvému synovi, ale přesto měl rozhodující vliv, se rozhodl, že tuto sílu nenechá dále růst, a vypravil se v čele 164 000 mužů k Ósace (do počtu nejsou zahrnuty jednotkyTadacuneho Šimazua, které k Ósace nedorazily).
Boje začaly19. listopadu, když Iejasu vedl 3 000 mužů přes řeku Kizu a zničil zdejší pevnost. O týden později s 1 500 muži zaútočil na vesniciImafukubráněnou 600 nepřáteli. S pomocí oddílu vyzbrojenéhoarkebuzamišógunátní síly opět zvítězily. Před tím než4. prosincezačalo vlastní obléhání Ósackého hradu, zaútočil Iejasu ještě na několik menších pevností a vesnic.
Sanada-maru bylbarbakánna jižní straně Ósackého hradu, který bránil generálJukimura Sanadase 7 000 muži. Útoky šógunových armád na Sanada-maru byly opakovaně odráženy a Sanada se svými muži uskutečnil několik útoků proti liniím obléhatelů, které ve třech případech prorazil. Iejasu se poté uchýlil k dělostřelbě (přivezl sem 300 děl) a navíc svým mužům přikázal podkopat se pod hradby. Zimní obléhání skončilo22. ledna, když Hidejori Tojotomi slíbil, že se nebude bouřit proti šógunátu a že nechá zasypat hradní příkop Ósackého hradu.
V dubnu 1615 se Iejasu dověděl, že Hidejori Tojotomi shromažďuje ještě víc jednotek než v listopadu minulého roku a že se snaží zastavit zasypávání hradního příkopu Ósackého hradu. Tojotomiho síly (často nazývané Západní armáda) začaly útočit na šógunátní jednotky (Východní armáda) v okolí Ósaky. Pod vedenímNaojukiho Banazaútočily29. dubnanahrad Wakajama, pobřežní pevnost patřící šógunovu spojenciNagaakirovi Asanovi. Asanovy jednotky ale vyjely z hradu, napadly útočníky a porazily je. Před tím než Hidejori dokázal dosáhnout výraznějších územních zisků, dorazila na počátku června Východní armáda.2. červnase vbitvě u Dómjódžistřetlo Hidejoriho 2600 mužů s 23 000 muži Východní armády. Jejich velitelMotocugu Gotóse pokusil ustoupit do mlhy, ale bitvu přesto prohrál a byl v ní zabit. Poté šógunátní síly narazily na jednotky Hidejoriho generála Jukimury Sanady u Honta-rjó. Sanada se snažil vnutitMasamunemu Datemuboj, ale Dateho vazalŠigenaga Katakuraustoupil, protože jeho jednotky byly vyčerpané a Sanadovy jednotky nakonec učinily to samé.
Během té samé noci se strhlabitva u JaomeziMoričikou Čósokabem(Západní armáda) aTakatorou Tódóem(Východní armáda). Ve stejnou dobu došlo i kbitvě u WakaemeziŠinegarim KimurouaNaotakou Ii. Čósokabeho síly dosáhly vítězství, ale Šigenari Kimura byl poražen levým křídlem Naotakovy armády. Hlavní Tokugawské síly přispěchaly po Šigenarově smrti na pomoc Takatorovi Tódóovi a Čósokabe se stáhl.
Po sérii dalších šógunátních vítězství na předměstí Ósaky vyvrcholila letní kampaň vbitvě u Tennódži. Hidejori naplánoval útok ze dvou stran, 55 000 mužů mělo zaútočit na střed Východní armády, zatímco 16 500 mužů mělo nepřítele obejít a zaútočit na něj zezadu. Zbylá část armády měla čekat v záloze. Iejasuovu armádu o síle 155 000 mužů vedl jeho syn, šógunHidetada Tokugawa. Šógunátní jednotky postupovaly ve čtyřech paralelních proudech a připravovaly své vlastní obchvatné manévry. Chyby na obou stranách poznamenaly průběh bitvy, když se Hidejoriho róninové oddělili od hlavní skupiny a Hidetadovy záložní síly bez rozkazu postoupily dopředu. Nakonec ale byl zabit Hidejoriho velitel Jukimura Sanada, což zničilo morálku Západní armády. Menší část armády vedená přímo Hidejorim vyrazila z Ósackého hradu příliš pozdě a byla postupujícím nepřítelem zahnána zpět do hradu. Protože nebyl čas zorganizovat účinnou obranu, ocitl se hrad brzy v plamenech a pod dělostřeleckou palbou. Hidejori spáchalseppuku, a tím skončilo poslední větší povstání proti nadvládě Tokugawů na následujících více než 250 let.
Hidejoriho osmiletý synKurimacu Tojotomibyl chycen a vKjótusťat. Naahime, dcera, kterou měl Hidejori skonkubínou, k smrti odsouzena nebyla a později se stala jeptiškou vTókeidživKamakuře. Hidejošiho hrob byl šógunátem zničen stejně jako kjótskásvatyně Tomokuri. Moričika Čósokabe byl popraven11. červnaa jeho spojenec Harutane Ono hledaný přes 10 let byl zabit27. června.
Bakufuneboli vláda šógunátu získala v Ósace roční výnos 650 000kokua začala s přestavbou Ósackého hradu. Ósaka se pak stává knížectvím a vláda v ní je svěřenaTadaakimu Macudairovi. V roce1619ale šógunát zrušil ósacké knížectví a podřídil Ósaku přímo šógunátu.
Klan Tojotomibyl zcela vyvrácen.
Po dobytí hradu vyhlásil šógunát zákonyIkkuni Ičidžórei(v každé provincii mohl být jen jeden hrad) aBukešohatto(každýdaimjómohl vlastnit jen jeden hrad a musel respektovat různá hradní omezení). Před stavbou nebo opravou hradu bylo nutno získat povolení od šógunátu. Aby se vyhovělo novým zákonům, muselo být mnoho hradů zbořeno.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuSiege of Osakana anglické Wikipedii.