Bob McNeely

Robert Curtis McNeely(*18. prosince1947)je americkýfotografa bývalýhlavní oficiální fotograf Bílého domuběhem prezidentstvíBilla Clintonav období 1993–1998.
McNeely byl v jednadvaceti letech v listopadu 1967 odveden doarmádya bojoval veVietnamu.Strávil tam čtrnáct měsíců jako člen pátého praporu 60. pěšího pluku, dosáhl hodnosti seržantaa byl vyznamenán Bronzovou hvězdou. Právě ve Vietnamu si koupil levný fotoaparát Nikon, začal fotografovat a nakonec provozoval armádní fotolaboratoř.Po návratu do Spojených států se přihlásil na letní fotografický workshop vAspenupod vedením profesionálních fotografůNathana Lyonse,Bruce Davidsona,Cornella CapyaPaula Caponigra,což bylo jediné fotografické vzdělání, které kdy absolvoval.
Odjel do Kalifornie kvůli kampaniGeorge McGoverna, protože na něj silně zapůsobila jeho kritika pokračující války ve Vietnamu.Právě v té době se McNeely spřátelil s novinářemHunterem S. Thompsonem.Když McGoverna v prezidentských volbách v roce 1972Richard Nixonporazil, McNeely pokračoval v kariéře fotožurnalisty. Její další vrchol přišel v roce 1973, kdy jeho fotografie prezidenta Nixona z aféry Watergate vycházely v novináchTime.McNeely pak byl jmenován oficiálním fotografem kampaně kandidáta na viceprezidentaWaltera Mondaleaa pozici oficiálního Mondaleova fotografa si udržel i poté, co byl do prezidentského úřadu slavnostně uvedenJimmy Carter.Když byli Carter a Mondale vevolbáchv roce 1980 poraženiRonaldem ReaganemaGeorgem Bushem starším, McNeely se stáhl z politiky, odešel do soukromého sektoru a pracoval jako fotograf na volné noze pro časopisyTimeaNewsweek.
V lednu 1992 bývalí Carterovi zaměstnanci Bílého domu, kteří pracovali na kampani proBilla Clintona, tehdy arkansaského guvernéra, kontaktovali McNeelyho s nabídkou, zda by neměl zájem o roli Clintonova dvorního fotografa. McNeely se nejdříve zdráhal a navrhl, aby si najali někoho mladšího. Poté, co se Clinton stal kandidátem Demokratické strany na prezidenta, si McNeely uvědomil, že udělal chybu, když tu práci nevzal. Druhý den se však na něj obrátili stejní lidé znovu s tím, že jiný fotograf nevyšel. McNeely měl na rozhodnutí jen hodinu. Tentokrát nabídku přijal, zapojil se do Clintonovy prezidentské kampaněa v následujícím roce se po Clintonově vítězství vprezidentských volbách 1992do Bílého domu vrátil.
V listopadu 1995 se po první odstávce federální vlády ke konci tohoto měsíce McNeelyho fotografie staly prostředkem politického nátlaku. V době, kdy neshody ohledně rozpočtu dál probíhaly, byl spáchán atentát na izraelského premiéraJicchaka Rabina, proto delegace složená z prezidenta Clintona, viceprezidentaGora, předsedy Sněmovny reprezentantůGingricheaDolea, vůdce republikánské většiny v Senátu, letěla na paluběAir Force Onena Rabinův pohřeb. Gingrich, který si stěžoval, že se diskuse o rozpočtu nemohl zúčastnit a byl poslán do zadní části letadla, na oplátku způsobil shutdown federální vlády. McNeely si však vzpomněl, že pořídil snímky Clintona a Gingriche v době, kdy ti dva spolu při zpátečním letu doWashingtonumluvili, a ukázal je tiskovému mluvčímu Mikovi McCurrymu. Ten v nich viděl možnost, jak Gingriche znemožnit. McNeely fotografie vytiskl a hned několik jich nechal v místnosti pro novináře v západním křídle Bílého domu. Jakmile byly fotografie zveřejněny, Gingriche tisk za jeho nepravdivé tvrzení kritizoval.
Přibližně ve stejnou dobu si McNeely uvědomil, že se bezděky stal svědkem malé částiskandálu Clinton-Lewinská. Na setkání se zaměstnanci Bílého domu v listopadu1995Clinton fotografovi pokynul, aby pořídil jeho snímek sestážistkou Monikou Lewinskou. McNeely tak učinil a nevěnoval tomu další pozornost, ale později, když vztah vešel ve známost, usoudil, že Lewinská právě toho dne prezidentovi poskytla orální sex.Zatímco McNeely směl dříve do Bílého domu kdykoli, po skandálu o některé výhody přišel. Clintonovi se totiž obávali, že by si jeho fotografie mohl vyžádat federální soudceKen Starr, který aféru vyšetřoval; některé fotografie se do rukou nezávislého soudce nakonec skutečně dostaly.McNeely také nesměl být na jednáních s právníky, a to z obavy, že by mohl vypovídat o tom, co při nich slyšel. Zdeptán tím, jak velkou pozornost na sebe strhl prezidentův soukromý život, v září 1998 opustil funkci oficiálního fotografa s tím, že chce trávit víc času se svou rodinou.
V říjnu2000vydal McNeely svou první fotoknihuThe Clinton Years, což byla první kniha o prezidentovi, jenž v té době ještě zastával svůj úřad, proto se Bílý dům mohl podílet na rozhodování, které fotografie do ní budou zařazeny. Ale protože se kniha tiskla vČíněa pozornosti tamních úřadům neušlo, že obsahuje snímek z Clintonova setkání sdalajlámou, celý náklad zabavily a vyhrožovaly zničením všech knih, pokud tato urážlivá fotografie nebude odstraněna. Na poslední chvíli však ustoupily a kniha se dostala na trh.Ve stejném roce se McNeely stal oficiálním fotografem úspěšné senátní kampaněHillary Clintonové. Poté se podílel na projektuPolitics 2000, při němž cestoval po celé zemi a pořizoval snímkyprezidentskýchkandidátů Demokratické, Republikánské i dalších politických stran.
Stovky jeho snímků spadají do kategoriepublic domaina jsou k dispozici na úložišti obrázkůWikimedia Commons.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuBob McNeelyna anglické Wikipedii.