Berkové z Dubé

Berkové z Dubébyli starý český šlechtický rod, který se vyčlenil z rodu pánůz Dubéa jsou tak jednou z liniíRonovců. Ve své době patřili k nejbohatším rodům. Drželi majetky zejména v severních a východních Čechách, ale i na Moravě a vKladsku. Hlavním jejich dominiem byloČeskolipsko. V roce1637byl rod povýšen na říšská hrabata. V českých zemích vymřel rod počátkem 18. století, potomci pobělohorských emigrantů žili dál v Sasku a ve Švédsku.
Ronovci svůj původ odvozují odSmila z Tuháněz konce 12. století.Jeho synovéJindřichaČastolovjsou uváděni v první půli 13. století jako bratři z Tuháně a Žitavy, kteří kraj na severu získali od panovníka. Oni a jejich synové založili další rodové větve, např.pánů z Klinštejna,pánů z Lipé,Lichtenburkůapánů z Dubé(Berkové,Adršpachové,Škopkové). Většina Ronovců podporovala krále i vojensky a také za to získávala majetek, tituly, důležité funkce v království.
Z hlediska rodiny Berků z Dubé je důležitý starší ze synů,Častolov ze Žitavy. Měl tři syny – Jindřicha, Častolova a Chvala a také dceru. Předkem pánů z Dubé je nejstarší synJindřich, uváděný v listinách v letech 1249 až 1290. Zprvu jako Jindřich, Hajman, pak hlavně jako Hynek z Dubé (Hynek je přes latinu přepisován pozdějšími kronikáři jako Jindřich).Tento Hynek či Jindřich měl také tři syny, Hynka, Albrechta a Čeňka.
Nejstarší syn,Hynek (mladší) z Dubé, který je zmiňován v archiváliích z let 1276 až 1309 a zemřel před rokem 1316, měl čtyři syny:
Hynek Berka z Dubé(pravděpodobně první s tímto přízviskem) je doložen v letech 1316–1348. Patřil mezi významné šlechtice na dvořeJana Lucemburskéhoa od roku 1319 či 1320 zastával až do své smrti úřadnejvyššího purkrabího. Značně rozšířil rodové statky, již za otce dosti rozsáhlé. DrželJestřebí,Dubou,Kuřívody,Mšeno,Kokořín, po bratrech zdědilBezdězaHousku. Přikoupillipskéasloupskézboží, které sahalo až doLužice. Lénem drželHonštejnskona míšeňsko-lužickém pomezí.
Měl dva syny, kteří založili dvě linie Berků z Dubé:
Po smrti otce drželi bratři zpočátku berkovské statky v nedílu, po roce 1352 došlo k rozdělení majetku.
Při dělení mezi bratry připadlo staršímu z bratrůHynkovi Berkovi z Dubé(† 1361, bývá zmiňován jako Hynek Berka mladší)lipskéasloupsképanství. Honštejnské panství s hrademHonštejnvHorní Lužicimu byloKarlem IV.potvrzeno jako léno. Po otci také v roce 1348 převzal úřadnejvyššího purkrabího. Účastnil se korunovační jízdy Karla IV. Jeho stejnojmenní synové byli odlišováni jako Hynek Honštejnský († 1419) a Hynek Lipský († 1389).
Starší syn, Hynek Berka z Dubé a Honštejna, působil v letech 1396–1398 a 1399–1417 v úřadunejvyššího sudího, v letech 1397–1407 zastával úřad fojta vDolní Lužici. Patřil k zakládajícím členůmpanské jednotyprotiVáclavu IV.v roce 1394 a podporoval markraběteJošta. PřikoupilRumburk,TolštejnaŠarfenštejn.
Za husitských válek byli Berkové na katolické straně. Syn Hynka Honštejnského mladšího, Jindřich Berka z Kamenice († před 1436), bojoval v roce 1423 protiŽižkoviuHořica podílel se na loupeživých vpádech do Lužice. Syn Hynka Lipského, Hynek Hlaváč z Dubé a Lipé († 1423), který v letech 1410–1420 zastával také úřad fojta v Horní Lužici, se zúčastnil křížové výpravy proti Praze v roce 1420, kdy mu vydalČeněk z VartenberkaPražský hrad, a v roce 1421bitvy u Mostu. Roku 1422 se na jeho hraděLipýkonal sjezd protihusitské šlechty.
Během 15. století Berkové část svých držav ztratili. Sloup prodali, Českou Lípu obsadili husité, Honštejn Berkové vyměnili v roce 1443 sesaským kurfiřtemFridrichem II. Dobromyslným za panství Mühlberg na Labi. O Tolštejn přišel Albrecht Berka, když vzdoroval králiJiřímu z Poděbrad. Později některé statky opět získal Jindřich Berka Dubský či jeho synové z kuřívodské linie.
Při dělení mezi bratry připadla Jindřichovi Jednookému část rodových držav zahrnujícíDubou,Kuřívody,Jestřebí,Housku,Frýdlant,MilštejnaMšeno(které později vyplatil Karel IV. ze zástavy). Od Haška z Lemberka koupilJablonné, postavil hradyMilčany, Hrádek a Čáp. Měl sedm synů, mezi které rozdělil své statky. Tři nejstarší synové dostali Jablonné, Milštejn a Housku; Kuřívody, Jestřebí a další statky si ponechal a pak je přenechal mladším synům. Za husitských válek zůstali i tito Berkové katolíci, s výjimkou jednoho z mladších synů, Jindřicha Hlaváče z Dubé na Jestřebí († 1433), který po roce 1426 konvertoval ke kališnictví (od roku 1427 byl hejtmanem v České Lípě, kterou husiti dobyli).Berkové v dalších generacích pocházejí převážně od nejstaršího syna Hynka Dubského na Milštejně († 1413) a od dalšího z mladších synů Václava. Rozdělili se do několika větví.
Starší syn Hynka Dubského, Jaroslav Berka na Milštejně († 1432) se angažoval na protihusitské straně a posílal informace o pohybu husitských vojsk doZhořelce.Mladší syn, Jindřich Berka z Dubé a Lipé († 1470, jinak Jindřich Dubský), zastával v letech 1454–1459 úřadkarlštejského purkrabíhoa jeho manželkou byla sestraJiřího z PoděbradEliška z Kunštátu.
Po Jindřichově smrti hospodařili jeho synové Jaroslav, Jiří, Petr a Jan zpočátku na otcovských statcích vnedílua dále je rozšířili (do jejich majetku se vrátilo sloupské i lipské panství, přibylyZákupy). V roce 1502 došlo k velkému dělení majetku mezi syny a vnuky Jindřicha Berky Dubského (rozdělena byla iČeská Lípa, i když některé části si ponechali ve společném užívání). Zákupy a Milštejn zůstaly v držení Berků do roku 1612, Sloup do roku 1616 a Jablonné až do roku 1706. Většina českolipského panství přešla v letech 1502–1553 do drženíVartenberků, Berkům se vrátila jen v období 1591–1616.
Z dubské a lipské větve vynikl Jaroslavův synZdislav Berka z Dubé a Lipé, který byl za Ludvíka Jagellonského nejvyšším sudím. Za podporuFerdinanda I. Habsburskéhopři volbě českým králem získal odměnou řadu hodností a úřadů: byl královským radou,nejvyšším hofmistrem(1534–1553) a fojtemHorní Lužice(1527–1549). Ač třikrát ženatý, zemřel bez potomků. Dle závěti se jeho zákupského panství ujal vnuk JiříhoZbyněk Berka z Dubé.Jeho dědicem se stal druhorozený synVáclav, protože prvorozený Jan byl roku 1578 svým sluhou v České Lípě zavražděn.Mezi potomky Jiřího Berky patřil taképražský arcibiskupa velmistr řádukřižovníků s červenou hvězdouZbyněk Berka z Dubé a Lipé. I další Berkové patřili k horlivým katolíkům a zůstali věrníHabsburkům. Jindřich Volf byl prezidentem české komory a získal roku 1637 hraběcí titul. Poslední mužský člen rodu,František Antonín Berka z Dubé, který zemřel v roce 1706, působil jako diplomat a bylcísařským komořím,tajným radouamístodržícím Českého království.
Naproti tomu v mladší větvi rodu, která sídlila na Kuřívodech,Novém Berštejněa vBělé pod Bezdězem, byli její poslední členové nekatolíci a zapojili se dostavovského povstání. Jak Václav starší Berka z Dubé, takBohuchval Berka z Dubébyli mezi direktory a poBílé Hořeuprchli ze země. Zkonfiskovaný majetek získal v roce 1621Albrecht z Valdštejna.Václavův syn Adam Bohumír Berka z Dubé, který v té době studoval na univerzitě v Paříži, se později marně snažil získat majetek zpět.
Mnozí příslušníci rodu Berků byli pohřbeni v hrobkách vČeské lípěa vZákupech.
V Zákupech vybudoval Zbyněk Berka z Dubé rodinnou hrobku v kryptěkostele sv. Fabiána a Šebestiána. Byl zde roku 1578 pohřben, spolu s manželkou a řadou potomků. V kryptě je pochováno 23 příslušníků rodu.
V České Lípě byl Berkové pohřbíváni v již neexistujícímfarním kostele sv. Petra a Pavla, který stál zhruba v prostoru dnešního Škroupova náměstí. Po prvním ničivém požáru města v roce 1787 byly jeho zbytky vč. hrobek vykradeny kvůli cennostem i kovům, kosti pohřbených vyházeny na zem. Po druhém požáru byly rozebrány měšťany v okolí i zdi a celý prostor byl zastavěn. V kostele byly dvě hrobky Berků. První starší byla vybudována při vysvěcení kostela roku 1490. Byl zde pohřben roku 1493 Jaroslav Berka z Dubé, vrchní sudí u dvora (z milštejnské rodové větve), dále jeho syn, pán v Zákupech Zdislav Berka z Dubé a Lipé roku 1553 a také v dubnu 1540 Jaroslavův synovec, syn Petra Berky Jiljí Berka. Druhá hrobka s kryptou byla v podzemí. Zde byli pohřbeni roku 1570 Zikmund Berka z Dubé, druhý syn Petra Berky z Dubé a roku 1594 i jeho druhá manželka Kunhuta Berková z Dubé. V červenci 1607 přibyl Adam Berka z Dubé, vnuk zmíněného Zikmunda a roku 1617 Anna, rozená Berková, provdaná Salhausenová. Zřejmě někde v tomto kostele byly hroby Jana Berky z Dubé, který byl roku 1578 zabit svým lokajem, a Jana Hovory Berky z Dubé, pána naStružnici. Pohřben byl zde roku 1603.
Berkové mají v erbu, stejně jako všechny ostatní odnože Ronovců, černé sukovité větve čiliostrveve zlatém poli. Toto znamení Ronovců pochází od německého pojmenování ostrve – Ronne. Po povýšení do hraběcího stavu vylepšili svůj erb o červený štítek s černým lvem na skále.
František Antonín Berka z Dubé, v Čechách poslední příslušník rodu, byl donátorem 41. kapleSvaté cestyz Prahy do Staré Boleslavi, založené roku 1674. Také byl donátorem kaple Obětování Panny Marie na Svaté Hoře u Příbrami v roce 1661.