Galeazzo Maria Sforza

Galeazzo Maria Sforza(24. ledna1444,Fermo–26. prosince1476,Milano) byl druhým milánským vévodou zrodu Sforzůa vládl v letech1466až1476.
Narodil se z manželství milánského vévodyFrancesca I.(1401–1466) sBlankou Marií(1425–1468) z roduViscontiůjako nejstarší z osmi dětí. 
Měl dvě sestry:Ippolita(1446–1488) se provdala za pozdějšího neapolského králeAlfonse II.aAlžběta Marie(1456–1472) se stala manželkou monferratského markraběteViléma VIII.; a pět bratrů:korsickýapavijskýhraběFilip Maria(1445–1492),barijskývévodaSforza Maria(1449–1479), milánský a barijský vévodaLodovicoil Moro(1452–1508), biskup v Pavii a italský kardinálAscanio Maria(1455–1505) aluganskývévodaOttaviano Maria(1458–1477).
Otec byl nemanželským synem hraběte zContignoly, pánaBeneventaaManfredonieMuzia Giacoma Attendolazvaného Sforza (1369–1424) z jeho vztahu s Lucií Terzani da Marsciano. Poprvé se oženil v roce1418smontaltskouhraběnkouPolissenou Ruffo(† 1420) a podruhé25. října1441s o 24 let mladši Blankou Marií, nemanželskou dcerou milánského vévodyFilipa Marii Viscontiho. Kromě výše zmíněných potomků z tohoto manželství měl i celou řadu dětí nemanželských.
Ačkoliv bylo v tehdejší době zvykem pojmenovat prvorozeného syna po otci, dostal Galeazzo Maria jméno po svém pradědečkovi z matčiny strany, milánském vévodoviGianu Galeazzovi Viscontim. Druhé jméno Maria taktéž souvisí s rodem Viscontiů, protože dává mladý rod Sforzů do souvislosti se starým rodem Viscontiů. Oba synové Giana Galeazza Viscontiho z manželství sKateřinou Viscontiovoumají rovněž druhé jméno Maria:Jan Mariaa Filip Maria (dědeček Galeazza Marii).
Budoucímu vévodovi se dostalo dobrého vzdělání, a to zejména v oblasti umění, literatury, vědy a samozřejmě vojenství. Působil jako vyslanec u dvoraFridricha III. Habsburského. Za účelem dojednání jeho císařské korunovace u papežeMikuláše V.pobýval také vŘímě.V době otcova úmrtí válčil Galeazzo Maria veFrancii, kam byl otcem vyslán na podporu nového králeLudvíka XI., který usedl na trůn za nelehké situace. Království bylo v hospodářské krizi postoleté válcea feudálové se pod vedením burgundského vévodyKarla Smělého, který se spojil s anglickým králemEduardem IV., nárokujícím si některá francouzská území, sjednotili proti králi. Na popud své matky se Galeazzo Maria okamžitě vydal na cestu do Milána.Inkognitomusel přejít nepřátelská územíSavojského vévodství, kde byl na několik dní nucen uchýlit se pod ochranu církve do kostela vNovalesenedalekoSusy, aby unikl zajetí.
Do Milána vstoupil nový vévoda20. března1466bránou Ticinese. Na jeho počest nechala matka uspořádat velkolepé oslavy, aby tak umlčela ty, kteří se odvážili pochybovat o legitimitě nástupnictví. V prvních letech vládl mladý vévoda s pomocí matky jako regentky. Impulsivnost a neústupná povaha Galeazzova však vedly k stále častějším sporům s matkou, která se po dvou letech rozhodla Miláno opustit.Vévoda vládl pevnou rukou. Staral se o rozvoj Milána a snažil se zajistit stabilní postavení svého vévodství. Uzavřel řadu aliancí protiBenátkám, především sFlorenciíaNeapolí. Budoval cesty a mosty, okolo roku1470nechal razit novou měnu, tzv.testony, podporoval rozvoj různých průmyslových odvětví a bylmecenášemumění. Rovněž uvalil vysoké daně nejen na prostý lid, ale i na šlechtu a duchovenstvo, čímž se stal velmi neoblíbeným.
Jeho současníci, např. kronikář Bernardino Forio, popsali Galeazza jako velmi hrabivého, podezíravého a krutého vládce, který měl přímo sadistické sklony. 
Údajně měl vlastnoručně vykastrovat svého oblíbence Giovanniho Veroneseho, zatímco jiného oblíbence Pietra Dreghu, dal pohřbít zaživa. Podle Foria se vévoda rovněž bavil vymýšlením nových, neobvyklých trestů: jistého pytláka, přistiženého ve vévodské oboře, prý přinutil spolknout živéhokrálíka, přičemž se muž, pochopitelně, udusil.Vévoda Galeazzo byl zavražděn v kostele po deseti letech vlády na svátek sv. Štěpána. První z vrahů Andreas Lampugnano byl chycen a na místě ubit, zbývající dva Gerolamo Olgiati a Carlo Visconti došli spravedlnosti později a byli popraveni. Poslední jmenovaný se činu údajně dopustil, aby hájil čest své sestry.
Nové stříbrné mince zvané teston o hmotnosti přibližně 10gramů, které nechal vévoda razit, představují podle odborníků přechod od středověkých mincí k renesančním. NázevTestonemají podleprofiluvévodovy hlavy na líci mince.
Galeazzo byl s největší pravděpodobnostíbisexuál. Poprvé se v roce 1466 oženil s dcerou mantovského markraběte Dorotou z roduGonzagů(6. prosince 1449 – 20. dubna 1467). Manželství zůstalo bezdětné.
Z druhémo manželství sBonou Savojskou (1449–1503), kterou si vzal roku1468, měl čtyři děti:
Během obou manželství Galeazzo udržoval četné milostné vztahy se ženami i s muži. Kromě čtyř manželských dětí měl Galeazzo i čtyři děti ze vztahu s Lucrezií Landriani, manželkou Giampietrina Landriana, a další dvě s Lucií Marliani, kterou povýšil do hodnosti hraběnky zMelza.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuGaleazzo Maria Sforzana italské Wikipedii.