Leonard Bernstein

Leonard Bernstein(25. srpna1918,Lawrence,Massachusetts,USA–14. října1990,New York) bylamerickýdirigent,hudební skladatel,klavírista,pedagog, hudební popularizátor atelevizníhvězda. Patřil mezi nejvýznamnější dirigenty své doby a byl také prvním americkým dirigentem, který získal mezinárodní uznání. Podle hudebního kritika Donala Henahana byl „jedním z nejzáhadněji talentovaných a nejúspěšnějších hudebníků v americké historii“.
Bernstein byl prvním v Americe narozeným dirigentem, který vedl americký orchestr.Byl hudebním ředitelem Newyorské filharmonie, dirigoval přední světové orchestry a vytvořil významné dědictví zvukových a obrazových záznamů.Byl také klíčovou postavou v moderním oživení hudbyGustava Mahlera, skladatele, o jehož hudbu se nejvíce zajímal.Jako zručný klavíristačasto dirigoval klavírní koncerty od klaviatury.
Narodil se jakoLouis Bernsteinv Lawrence ve státěMassachusettsdo rodinyukrajinskýchŽidůpůvodem z městaRovno.Nebyl příbuzný filmového skladateleElmera Bernsteina, ale byli přáteli a dokonce sdíleli určitou fyzickou podobnost.Jako malý chlapec bral lekce na piano a navštěvoval Posádkovou a Bostonskou latinskou školu. NaHarvardově univerzitěstudoval sWalterem Pistonem,Edwardem Burlingame-Hillema A. Tillmanem Merrittem a mnoha dalšími. Absolvoval studium hudebních oborů naHarvardu(1939), poté studoval hru na klavír, dirigování a orchestraci naCurtisově institutuveFiladelfii(1942), kde byl nejnadanějším žákemFritze Reinera. V roce1940studoval pod vedením dirigentaSergeje KusevickéhovTanglewoodu, berkshisrském letním středisku Bostonského symfonického orchestru, posléze se stal Kusevického asistentem.
Dne 14. listopadu 1943 „zaskočil“ za nemocnéhoBruna WalterauNewyorské filharmonie, kde působil od září 1943 jako asistent. Tento záskok odstartoval jeho profesionální kariéru. V letech 1945-1947 byl hudebním ředitelem Newyorského Symfonického orchestru. Po smrti Sergeje Kusevického v roce 1951 se stal na mnoho let vedoucím třídy dirigování vTanglewoodu. Na počátku roku 1947 Bernstein přijal pozváníPalestinského orchestrua přijel doJeruzalémav tehdejšíbritské mandátní Palestině(dnešníIzrael), aby dirigoval několik koncertů. O svých zážitcích z této cesty napsal Bernstein svému příteli:
V letech 1958–1969 se stal hudebním ředitelemNewyorské filharmonie(831 koncertů). Poté až do své smrti hostoval u významných orchestrů (Bostonský symfonický orchestr,Izraelská filharmonie, Londýnští symfonikové,Vídeňští filharmonikové), operních domů a na hudebních festivalech po celém světě. Oživil celosvětový zájem o dílaGustava MahleraaCharlese Ivese.
Na veřejnosti se televizními pořady od 50. let zasloužil o popularizaci vážné hudby. Tyto pořady získaly řadu televizních ocenění (např. 11 cenEmmy). Leonard Bernstein tak přivedl mnoho Američanů k vážné hudbě.
Vše začalo pořademOmnibus, který měl v letech 1954–1961 deset dílů. Poté, co se stal šéfdirigentem Newyorské filharmonie, uskutečnil 15 programů pro dospělé (1958–1962) a především 53 programů pro mladé s názvem „Young People's Concerts with the New York Philharmonic“ (1958–1973), které byly nejpopulárnější. Bernstein v nich zasvěcoval diváky do tajů hudby a představoval významné skladby a hudební skladatele. Vybrané scénářeKoncertů pro mladé publikumpoté vyšly knižně – kniha se stalabestsellerem(v českém překladuO hudbě - Koncerty pro mladé publikum. Praha: NLN, 1996).
V roce 1990 získalPraemium Imperiale, mezinárodní cenu udělenou Japonským uměleckým sdružením za celoživotní dílo v umění. Cenu ve výši 100 000 dolarů využil k založení fondu Bernstein Education Through the Arts (BETA), Inc.Tento grant poskytl na vytvoření vzdělávacího programu založeného na umění. Centrum Leonarda Bernsteina bylo založeno v dubnu 1992 a zahájilo rozsáhlý výzkum ve školách, jehož výsledkem byl model Artful Learning Program.
Má hvězdu naHollywoodském chodníku slávy.
Autorka Bernsteinova životopisu Meryle Secrestová hovořila o jeho bisexualitě a citovala též jeho přítelkyni Shirley Rhoades Perleovou, která uvedla, že „potřeboval muže sexuálně a ženy emocionálně“.
V sobotu 23. prosince1989odjel dirigovat po tři dnyBeethovenovusymfonii č. 9, na oslavu páduBerlínské zdi. Symfonie byla zvolena kvůli symbolice, protože sólisté a sbor zpívali „Freiheit“ (svoboda), místo „Freude“ (radost). Tato slova Bernstein schválně zaměnil, kvůli oslavě bratrství a vzájemné svobody po svržení Berlínské zdi. Po návratu domů se cítil úplně vyčerpaný.
Na sklonku života nahrál sVídeňskou filharmoniía spolu s Krystianem Zimermanem obaBrahmsovyklavírní koncerty a poslední tři klavírní koncerty od Ludwiga van Beethovena.
Do Československa přijel poprvé od roku 1946 naPražské jaro1990. Běhemkomunistické totalityodmítl v zemi Východního bloku koncertovat na žádostRafaela Kubelíka. Na závěrečném koncertu hudebního festivalu 1990 dirigoval ve Smetanově síniČeskou filharmonii. Na programu byla Beethovenovasymfonie č. 9.
Od poloviny 50. let trpěl jako těžký kuřákemfyzémem. Již od druhé poloviny 70. let bral medikamenty a povzbuzující prostředky na hektický dirigentský život.V dubnu 1990 mu byl diagnostikován maligní nádormezoteliomna okraji pohrudnice u levé plíce. Následně prodělal zápal plic a pásový opar. Poslední koncert proběhl v Tanglewoodu 19. srpna 1990, kdy řídil Beethovenovu7. symfonii. Ukončení profesionální dráhy oznámil 9. října 1990a pět dní poté zemřel nainfarkt myokarduve svém bytě v rezidenciDakota House, ležící na rohuCentral ParkuvUpper West Side.
Jako skladatele ho lze považovat zapostmodernistuuž v 50. letech 20. století. Nerozlišoval mezi hudbou „vážnou“ a „populární“, ale mezi „dobrou“ a „špatnou“. Bernstein byl stylový syntetik a „eklektik“, nějaké umělecké škatulkování pro něj neplatilo: v artificiálních skladbách, v zásadě tonálních, používal latinskoamerické prvky, výrazný rytmus (synkopování, střídavé rytmy, nesouměrné metrum) a barvitouinstrumentaci(časté využívání klavíru, vysoké polohy žesťů, početných, virtuózníchperkusí); muzikálovou hudbu a formu pozvedl na vysokou úroveň (např. jazzová fuga v písni Cool) a znovu dokázal, že i díla populární kultury mohou být zároveň velmi hodnotná.
Mnoho jeho skladeb nelze zařadit do předem vymezených kategorií, protože jsou často polystylové a polyžánrové a obsahují „od všeho něco“. Náměty skladeb, duchovní i čistě světské, se neobracejí do minulosti, ale přímo reflektují svět, v němž jejich autor žil a tvořil: hledají víru ztracenou v moderní době, nebo třeba opěvují radovánky a vyjadřují problémy soudobého New Yorku. Řada kompozic se zpěvem je vícejazyčná, často mísí angličtinu, hebrejštinu a různé další jazyky včetně latiny.
Publikace Leonarda Bernsteina
Publikace o Leonardu Bernsteinovi
V roce 2023 natočil režisérBradley Cooperživotopisný filmMaestro, kde také hrál hlavní roli.