Výkal

Výkal (lat. exkrement z exkrece, vylučování) je výměšek organismu vznikající z nestrávených zbytků potravy a některých dalších látek v trávicí soustavě celé řady živočichů. Výkaly, též fekálie (z lat. faex, množ. č. faeces). Lidské výkaly jsou tabuizovaným tématem, nicméně jejich složení a další vlastnosti jsou objektem zájmu a pozornosti lékařů i výzkumníků.
Zápach exkrementů způsobuje indolová sloučenina skatol, která se vyskytuje nejen v lidských a zvířecích výkalech, ale také v sekretu cibetek, v mase kanců a v některých rostlinách, např. v květech „svatební květiny“ kaly.
Stolice (lat. faeces) – tvoří ji nestravitelné zbytky potravy, odloupané střevní buňky, množství střevních bakterií a voda (70 %). Objem stolice se zvětšuje s obsahem vláknin v potravě. Hnědé zbarvení je způsobeno žlučovými barvivy. Nepřichází-li do střeva žluč, je stolice světlá (např. kaménky ve žlučovodu). K objektivizaci konzistence a tuhosti stolice slouží Bristolská škála typů stolice.
Výraz stolice jako termín označující lidský výkal je odvozován z německého Stuhl, Stuhlgang (vylučování stolice, původně Gang zum Stuhl, chůze na stoličku) nebo Nachtstuhl (noční výkalová stolice).
Výkaly živočichů se označují jako trus či exkrement, např. ptačí trus, trus netopýrů či mořských ptáků (guano), trus stromových pavouků, kompostovaný drůbeží trus, hranatý trus vombatů, exkrementy mnohonožek, exkrementy půdních živočichů, trus žížal atd. Ptačí trus (ve městech je významný holubí trus) obsahuje množství patogenů a alergenů a může mít nepříznivý vliv na zdraví. Guano se těží jako hnojivo. Něco jiného je výtrus.
Trus patří mezi tzv. pobytové znaky zvěře. V myslivecké terminologii jsou „bobky“ trus zajíců a králíků (obecně tvar trusu), „hrozny“ tvrdý trus jelení zvěře, „hrudky“ trus srnčí zvěře, „koláč“ měkký trus jelení zvěře, „smola“ tetřeví výměšek slepého střeva, „stříkanec“ trus dravých ptáků (sokolovití, dravci, sovy), příp. racků, čápů, „výpraš“ výkaly pernaté zvěře.
Nejběžnějším způsobem využití živočišných výkalů je zpracování na hnojivo (chlévský hnůj, kejda, hnojivo z guána). Hnojení sloním trusem se dokonce stalo kampaní Zoo Praha. Dalším možným využitím je získávání energie spalováním jako biomasy. Trus velkých predátorů lze využít k odpuzení některých živočichů (např. tygří trus získaný v zoo k zapuzení kuny).
Synonymický slovník uvádí: enóno (obecně), fekálie (odborně), hovno (vulgárně), hovínko (zdrobněle), hromada, hromádka (obecně expresivně), kakání, kakánek (dětsky), krombožinec, kromdar, krondaro (dialekticky eufemisticky), sračka (vulgárně), stolička (expresivně zdrobněle), tentononc (obecně), výmět, výmětek (zastarale).
Historickým slovanským označením je lejno (dříve též „lajno“, gen. pl. lajen, lajnóv); slovo pochází z indoevropského základu lei- (mazlavý). V současné češtině je částečně vnímáno jako zastaralé, ale je v běžné řeči dobře použitelné jako nevulgární výraz. V obecné češtině je nejběžnějším vulgárním označením stolice výraz hovno. Stejně jako jiné výrazy označující vylučování získal již v dávné minulosti vulgární významovou příznakovost a ve spisovném jazyce je nepoužitelný. Původně označoval kravské lejno, z těchto slov také etymologickým splynutím (resp. etymologickou kontaminací) vznikl. I tento výraz lze v daném smyslu považovat za všeslovanský (v lokálních variantách).
Synonyma živočišného trusu: holubinec; husinec, husinka; kobylinec, koblížek, kobližky, koninec, celák; kravinec, koláč, lívanec, pleskanec, flekanec; kočičinec; mušinec; myšinec; slepičák, slepičina, slepičinec... Obecně: dříst (řídké lejno), hovno, hromádka, kakánek, kakání, kromboží dárek, krombožinec, kromdar, krondaro, lejno, neřád, sračka. Trus přischlý na srsti: kaštan.
Význam výkal mají ve složeném slově první části kopro- a skato-.