Vojeslav Molè

Vojeslav Molè(14. prosince1886Kanal ob Soči,Rakousko-Uhersko–5. prosince1973Eugene) byl slovinskýhistorik umění,archeolog,konzervátor,profesor,spisovatelabásník.
Vystudoval střední školu vTerstua maturoval na střední škole vNovom Meste. Studoval od roku 1906slavistiku,dějiny umění,romanistikuaprávaveVídni,KrakověaŘímě. Na vídeňské univerzitě navštěvoval přednáškyMaxe Dvořáka,Josepha StrzygowskéhoaJulia von Schlossera. V roce 1912 získal doktorát na základědisertační práceEine illustrierte Handschrift aus dem Jahre 1649 mit der Topographie des Kosmas Indikopleustes und dem Hexameron des bulgarischen Exarchen Johannes. Po roce stráveném na habilitačnímstipendiuv Římě získal práci na Úřadu pro ochranu přírody veSplitu, kde spolupracoval sFranem Buličem. Současně překládal a publikoval básněBaudelaira,Verlaina,Andersena,Ibsena,Kochanowského,Konopnické,Mickiewicze,Słowackého,Krasińského,Wyspiańského,PerzyńskéhoaFredra.
V roce 1914 bylmobilizovánjako záložní důstojník, zajat na východní frontě a poslán naSibiř. Na konci první světové války se ocitl vTomsku, kde napsal svouhabilitační práciografickýchsbírkách rodinyStroganoffů(1919), která byla přijata na tamní univerzitě.
Po návratu ze zajetí se stal v roce 1920odborným asistentem, v roce 1924docentemklasickéarcheologieabyzantskéhoumění naFilozofické fakultěUniverzityvLublani. V roce 1926 se přestěhoval doPolskaa jakoprofesorpřevzalkatedrudějin uměníslovanských národůnaJagellonské univerzitěv Krakově.
Po vypuknutídruhé světové válkyse s rodinou vrátil do Lublaně, kde v letech 1940 až 1945 vedl katedrubyzantologie. Přednášel také na katedře historie. V roce 1946 se vrátil do Krakova, ke svému dřívějšímu zaměstnání a roku 1947 se stal řádným členemPolské akademie věd(Umění). V roce 1953 mu byl udělen Rytířský křížŘádu Polonia Restitutaza zásluhy v oblasti kultury a umění. Roku 1961 ho Svaz polských uměleckohistorických společností prohlásil za čestného člena a stal se členem korespondentemSAZU. V roce 1966 se Vojeslav Molè přestěhoval s dcerou do Spojených států.
Jeho žáky byli:Celina Filipowicz-Osieczkowska,Anna Maria Mars,Kazimierz Molendziński,Anna Różycka-Bryzek, Jerzy Szablowski,Zdzisław Żygulskiml., Klementyna Żurowska.
Neoklasicismusauměnízrodily jeho básnické začátky. Básně napsané v ruském zajetí byly vřelejší. Vojeslav Molè byl známýhistorik umění. Svým kritickým aesejistickýmdílem spojovalPolákyaSlovince. Umění chápal jako jednu ze základních funkcí kultury a umělce jako rozhodujícího o kulturním vývoji. Byl nejen – vedle svých současníků:Franca Stelèho(1886–1972) aIzidora Cankara(1886–1958) – spoluzakladatelem slovinských dějin umění, ale také tvůrcem dějin byzantského umění v Polsku. Svůj život popsal v „autobiografiihumanisty“Iz knjige spominov. Seznámil Poláky s výdobytky slovinské literatury a Slovince s polskými uměleckými díly. Také se podílel na jednom z největších slovníkových děl v Polsku:Slovníku slovanských starožitností, kde byl redaktorem a pisatelem článků o nejstarším umění mezi Slovany.
Vojeslav Molè byl ženatý s překladatelkou Polkou Elou Mole. Jeho synMarijan Molebyl uznávaným odborníkem na historiiÍránu.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuVojeslav Molèna slovinské Wikipedii.V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuVojeslav Molèna polské Wikipedii.V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuVojeslav Molèna německé Wikipedii.