Jahoda

Jahodajesouplodínažekna šťavnatémzdužnatělémkvětním lůžku, rostoucí najahodníku(Fragaria). Toto souplodí nažek vytváří nepravýplod, jahoda patří mezi drobnéovoce.
Jahody jsou velmi bohatým zdrojemvitamínu C. Jeho obsah je srovnatelný scitrusovýmiplody. V závislosti na odrůdě může dosahovat od 40 do 90mg/100 g plodu. Vyjma vysokého podílu vitamínu C jsou také bohatým zdrojemvitamínu A,B,Eaorganických kyselin(jako napříkladkyseliny jablečné,citrónové,chininové,šťavelové,salicylovéčiellagové, která působí v prevencinádorovýchchorob).Organické kyseliny jsou důležitým faktorem udávající typickou a charakteristickouvůniachuť.
Jahoda obsahuje také lehce stravitelnou vlákninu, což umožňuje snadné další tepelné úpravy a výrobumarmelád, čidžemů. Z minerálních látek je v jahodě zastoupen převážnědraslík,zinek,hořčík,síra,vápníka pak některé netypické prvky jako jebor,fluor,kobaltčimolybden.Jsou také výrazným zdrojem tekutin, jelikož plody jsou tvořeny z 87 % zvody.
Oproti ostatním druhům ovoce obsahují malý podíl přírodníchcukrů.Konzumace jahod má údajně pozitivní účinek na tvorbutestosteronu, který aktivujespermie. Podporujekrevní oběhvpohlavních orgánechdíky vysokému obsahuantioxidantů.Dále podporují metabolismus,vylučování, působí proti vznikumočovýchažlučových kamenů, snižujínachlazení, pomáhají při léčběchorob srdce.
Jahoda neníbobule, ačkoliv je často za bobuli nebo plod považována.U bobulí jsou semena obklopena více nebo méně šťavnatou dužninou. Klasickým příkladem jsou angrešt, rybíz nebo borůvka, ale patří mezi ně také okurka, řepa nebo dýně. Jahody nikoliv. U těchto druhů je konzumován plod, avšak u jahodníku nejde botanicky o plod, ale zbytnělé květní lůžko. Vlastní plody jsou malá zelená zrníčka na červeném slupci.
Jahody jsou známy již od dobstarověkého Říma(i když archeologické nálezy ukazují, že byly konzumovány již vdobě kamenné),. Pro širokou konzumaci se ale začaly používat až v pozdnímstředověku, kdy byly pěstovány převážněmnichy. Zahradní jahody, které jsou v současnosti konzumovány, vznikly křížením několika druhů jahod. Některé z nich byly doEvropypřivezeny až francouzskými korzáry v17. stoletípo objeveníAmeriky. Za vznik současných jahod je zodpovědné křížení druhů zahradníkemLudvíka XVjménemAntoino Duchesne.Díky jeho práci došlo ke zkříženíjahodníku virginskéhoajahodníku chilského, což mělo za následek vznik nové odrůdy v podobějahodníku ananasového, který se pěstuje dnes.
Jahody byly dříve považovány pro svou chuť za královské ovoce, či za ovoce lásky, kdy jejich konzumace měla podporovat chuť ksexu.
Na území Čech a Moravy se jahody (v dnešním významu slova) začínají v širší míře pěstovat až v19. stoletív oblastiNeveklovska.  Ve dřívější češtině slovo "jahody" mívalo širší význam drobných lesních plodů.  Může proto ještě i dnes v některých dialektech označovat také borůvky, ať už v ustáleném spojení "černé jahody", nebo i prostě jako "jahody".
V současnosti jsou pěstovány různé odrůdy jahodníku. Obvykle se jedná o křížence více druhů.Nejčastěji jsou pěstovány odrůdy křížencejahodník velkoplodý(Fragaria × ananassa). Tyto jahody jsou obvykle rostliny větší vzrůstem, mají větší plody než plané druhy jahod. Plody často obsahují více vody. Podle doby sklizně jsou někdy prodejci rozdělovány odrůdy jahodníku velkoplodého na:
Jahody se sklízejí ručním sběrem, kdy jsou trhány z jahodníku. Hlavní období sklizně je nejčastěji v červnu a červenci. Sklízené jahody mají svěže červenou barvu, která naznačuje, že jsou již dozrálé. Nezralé plody jsou zelené, či nažloutlé a přezrále pak tmavě rudé a na dotek již měkké. Doporučuje se sklízet jahodydopoledne, jelikož jsou již oschlé, ale současně stále lehcepodchlazené, což udržuje jejich stav déle čerstvý. Natrhané jahody by se měly umístit doledničky, či chladné místnosti, aby déle vydržely, nebo se mohou zamrazit.
Většina jahod je dnes pěstována na obrovských jahodovýchplantážích, které jsou rozesety po celém světě. Mezi největší pěstitele se řadíUSA,Španělsko,Francie,Itálie,Japonsko,Polsko,Rusko, či severské státy. Roční produkce přesahuje 2 milióny tun a jedná se o výraznou vývozní komoditu.
Alternativou k pěstování na obrovských plantážích je lokální pěstování v menším na farmách. Většina českých farem najímá v sezóně brigádníky, kteří jahody sbírají. U některých jahodových farem zbývá prostor pro tzv. samosběr jahod. Farmář nabízí lidem možnost sbírat jahody přímo na poli, tím farma ušetří shánění a výplaty brigádníkům a proto jsou jahody ze samosběru levnější. Průměrná cena jahod v samosběru je 53 Kč za kilo,v obchodech v sezóně se cena jahod pohybuje okolo 104 Kč, v akci 87 Kč za kilo.
Tabulka udává dlouhodobě průměrný obsah živin, prvků, vitamínů a dalších nutričních parametrů zjištěných v zahradních jahodách.
Jahody jsou často uváděny jako příčinaalergickýchreakcí. Ve většině případů se však nejedná o alergickou, ale tzv. pseudoalergickou reakci. Tato se vyznačuje podobnými příznaky, nejčastějikopřivka, které jsou však vyvolávány jiným mechanismem.
Jahody se konzumují jak za syrova po utržení z keříku, tak i po tepelné úpravě, přidávají se jako náplň například doovocných (jahodových) knedlíků, do pečiva (jahodovýkoláč, jahodovábublaninaatd.). Často se také zavařují dokompotů, využívají se pro výrobumoštů. Vyhlášená je konzumace jahod sešlehačkou.
Jahody se používají i jako dekorační doplněk pro míchané nápoje a značné obliby v celosvětovém zastoupení má konzumace jahod spolu sesektem.
Jahody mají výrazné aromatické vlastnosti, čehož se využívá u celé škály výrobků. Jahodová příchuť je tak známá užvýkaček,bonbónů,čokolády,sušenek, vůní, ale také například ukondomů.
Jahody se využívají také vkosmetice, jelikož obsahují velké množstvímanganu, který je prospěšný pro pevnost a růstvlasůapokožky. Dříve se jahody využívaly i pro bělenízubů.
Popularita jahod v určitých částech světa položila základy pro organizaci každoročních festivalů.Suonenjoki, malé město veFinskupoblíž městaKuopio, je mimo jiné známé svými prvotřídními jahodami, zejména vRuskua naUkrajině, a je vidět v červenci ve formě „jahodového karnevalu“.