Nový rok

Nový rokje svátek začátku nového roku. V různých kulturách a příslušných letopočtech se začátek nového roku a jeho oslavy určují různě,jak zmíněno v přehledu níže. Historicky jsou nejstarší oslavy doloženy v Babyloně kolem roku 2000 př. n. l.V Egyptě začínal rok záplavami Nilu spolu s vycházející hvězdouSirius.Římský kalendář reformoval a počátek roku zavedlJulius Caesar.Ve středověké Evropě však byly oslavy zakázány jako pohanské, oslavy 1. ledna zrušil roku 567koncil v Tours.
Podle celosvětově nejrozšířenějšíhogregoriánského kalendářepřipadá na1. ledna. V noci z31. prosincena1. ledensvět slaví konecrokua tak i začátek nového –silvestrovské oslavy. Před Novým rokem si jednotlivci, rodiny i firmy posílají blahopřejnénovoročenky, s hezkým či vtipným obrázkem a s přáním zdraví a štěstí v nadcházejícím roce. Nový rok je v některých zemích světa slaven jako svátek.
Podle jiných kalendářů připadá začátek nového roku na jiné dny gregoriánského kalendáře: vjuliánském kalendáři, který používápravoslavná církev, připadá Nový rok, 1. leden, na14. ledenpodle gregoriánského kalendáře.
Původně se počátekcykluroku odvozoval odrovnodennostičislunovratustejně jako počátekdneje stanovován různě (úsvit, poledne, západ Slunce, půlnoc).
Nejběžnější data oslav Nového roku jsou uvedena dále, uspořádaná a seskupená podle jejich výskytu vzhledem ke konvenčnímu západnímu kalendáři.
- Poznámka: Když je řečeno, žeNárodní Nový rok však nezačíná jako jinde o půlnoci, ale jeho začátek je vždy určen astrology, mohlo by to vyvolat dojem, že začátek nového cejlonského roku je určován na základě pověr. Výpočet nového roku je však čistě matematickou záležitostí a může ho provádět jen ten, kdo je obeznámen s matematikou aastrologií. Okamžikem počátku nového roku je chvíle, kdy střed Slunce (ve skutečnosti jeho projekce na nebeskou sféru) křižuje linii oddělující Ryby (Meena) od Skopce (Mesha).
Podle astrologie je nebeská sféra rozdělena na 12 stejných částí a Skopec je přitom tradičně považován za první díl sféry zatímco ryby za její poslední díl. Každý díl sféry má velikost 30 stupňů a sféry Ryb a Skopce spolu sousedí. Pokud cestu slunce, relativně k zemi, promítneme na nebeskou sféru, obdržíme kružnici. Tato cesta (nebo kružnice) kříží všech 12 oblastí zvěrokruhu na nebeské sféře a ten okamžik, kdy střed slunce křižuje linii oddělující od sebe Ryby a Skopce je považován za počátek cejlonského kalendáře. Právě tato chvíle, kdy slunce přechází z Ryb do Skopce je považována za nejvýznamnější část cejlonského roku.
Na nebeské sféře slunce není bodem, ale kruhem, který má průměr o určité velikosti. Chvíle, kdy slunce protne linii, oddělující znamení Ryb a Skopce, je považována za počátek obdobíNonagatha. Ve chvíli, kdy se slunce kompletně celou plochou ocitne ve sféře Skopce, pak nastává konec obdobíNonagatha.
Během měsíce muharramu je také doporučeno vykonathadždž.
Starověkýřímský kalendářměl jen desetměsícůa začínal1. března, což se odráží v anglických názvech některých měsíců, které pocházejí zlatiny:září(september– sedmý),říjen(october– osmý),listopad(november– devátý),prosinec(december– desátý). Kolem roku713 př. n. l.byly, podle tradice králemNumou Pompiliem, k měsícům v roce přidányleden(Januarius) aúnor(Februarius) společně s doplňkovým měsícemIntercalarisem. Rok použitý v datování byl konzulárním rokem, který začínal dnem, kdy konzulové poprvé vstupovali do svého úřadu – to bylo roku222 př. n. l.uzákoněno na15. březen, ale roku191 př. n. l.bylo toto datum přesunuto na 1. leden. Stalo se tak zřejmě vydáním tzv. Aciliova zákona (Lex Acilia), který zrušil cyklus upravující systém obyčejných a přestupných let a úpravu roku nechal na libovůlipontifiků. Zároveň tedy i změnil datum začátku římského úředního (konzulského) roku. Prvním úředním rokem, který začínal 1. lednem byl rok190 př. n. l.Vzhledem k tomu, že podle tohoto roku byly datovány úřední písemnosti a navíc občanský rok byl v téže době ponechán na libovůli pontifiků, získával postupně 1. leden stále větší význam a zatlačoval stále více 1. březen, což byl počátek občanského roku. V roce 45 př. n. l., kdyJulius Caesarzavedljuliánský kalendář, byl vypuštěn měsíc Intercalaris; 1. leden však byl nadále prvním dnem nového roku. Tento den pak jako první den roku uznávali i raní křesťané. Představitelé církve však měli k uvedenému datu výhradu, protože nemělo žádný vztah ke křesťanství a navíc se v daný den konaly bujaré slavnosti. Koncil v Toursu roku 567 dokonce prohlásil začátek roku 1. ledna za starý omyl a hrozil těm, kdo se ho budou držet exkomunikací. Protože se však tento zvyk přes několikeré zákazy papežů nepodařilo vymýtit, snažila se církev tomuto dni dát náboženský význam. Tím se stal svátekObřezání Páně(Circumcisio Domini). Uznán jako začátek roku církví byl nejdříve v církevním právu. Do stanovení začátku roku na 1. ledenpapežemInocencem XII.roku1691byl však ve velké části Evropy za počátek roku považován také6. leden.
VestředověkéEvropěvšak bylo jako začátekjuliánského rokupoužíváno i mnoho jinýchcírkevních svátkůřímskokatolické církve:
Starověký římský nový rok1. březnabyl používán vBenátské republicedo jejího zničení roku1797a vRuskuod roku 988 do konce 15. století. Počátek roku byl v souladu s církevní tradicí posunut na 1. září, ale roky se stále počítaly od stvoření světa.
1. záříjako první den nového roku se používal v Rusku od roku1492. Takto se oslavoval po dvě stě let než zvláštní vládní nařízení caraPetra I.z 19. prosince roku 1699 zavedlo počítání let podlekřesťanského letopočtu(dříve se roky v Rusku počítaly od stvoření světa) a zároveň se za začátek roku stanovil 1. leden. Petrovo nařízení mělo název:O psaní napříště od 1. dne 1700 ve všech listinách léta po narození Krista, a ne od stvoření světa. Přesto však byla povolena výjimka, jak je možno zjistit na konci dokumentu:Ale komu se zachce psát obě léta, po stvoření světa i po narození Krista, pořadí si zvolí.1. září se jako počátek roku používal také vByzantské říši.
Od 17. století římskokatolický církevní rok začíná začíná prvním dnemAdventu, nedělí, která je čtvrtou předslavností Narození Páně 25. prosince.
Podzimní den rovnodennosti (obvykle22. září) je „novoroční den“ francouzského revolučního kalendáře, který byl používán mezi roky 1793 a 1805. Tento den se nazývalprimidi Vendemière, první den prvního měsíce.
StaříSlovanépoužívalilunisolární kalendář, ve kterém se délka roku určovala podleSlunce, zatímco délka měsíců podle fázíMěsíce. Měsíční kruh začínali novoluním připadajícím na 24. prosinec předchozího roku. Nový rok se slavil 25. prosince, tedy ve dnech zimního slunovratu. I po příchodu křesťanských misionářů byl českou panovnickou kanceláří používán vánoční datovací systém, tj. systém, kdy nový rok připadl na 25. prosinec. S přestávkou ve druhé polovině 13. a na počátku 14. století byl tento systém používán až do doby vládyVáclava IV.Kancelář pražských arcibiskupů ho používala důsledně až do roku 1365, a proto byl také nazývánstilus Pragensis. Přese všechno, jeho používání přežívalo až do 16. století, jak je možno poznat z panovnických a soukromých písemností. 1. leden se jako Nový rok objevil v českých zemích zaPřemysla Otakara II.aVáclava II.v diplomatických pramenech. V narativních (na příběhy orientovaných) pramenech však s tímto počátkem roku ve své kronice počítá jižKosmas. Následující kronikáři se ho však většinou nedrželi. Českými zeměmi se začal více šířit až v 15. století a ve století následujícím se 1. leden ujal nejspíše vlivem římského práva a díky tisku kalendářů. Nový rok jako církevní svátek byl s konečnou platností v římskoněmecké říši zaveden zaFerdinanda II.Tím byl vlastně s konečnou platností oddělen občanský rok od roku církevního.
Jakostátem uznaný svátek v Československubyl 1. leden stanoven zákonem č. 65/1925 Sb., účinným od 15. dubna 1925.Tím zůstal i během existenceProtektorátu Čechy a Morava(1939–1945)a následných let. Podle nového svátkového zákona č. 93/1951 Sb., účinného od 1. ledna 1952, byl 1. ledendnem pracovního klidu.Porozpadu Československas koncem roku 1992 převzalo samostatné Česko beze změn československý zákon, který platil až do roku 2000. Na základě nového svátkového zákona č. 245/2000 Sb., s účinností od 9. srpna 2000, byl 1. leden coby Nový rok zařazen meziostatní svátky(ve stejný den je dle stejného zákona zároveň slaven státní svátekDen obnovy samostatného českého státu).
Na Nový rok je od roku 2016 podle zákona č. 223/2016 Sb. zakázán prodej v obchodech, od listopadu 2019 se zákaz týká pouze maloobchodního prodeje (s výjimkami definovanými v zákoně).Maloobchodní prodejny s prodejní plochou 200 m² a více tak musí mít 1. ledna ze zákona zavřeno, a to po celý den.
Gregoriánský nový rok (a všechny ostatní dny) jako první na celé Zemi přichází na neobydlený atolCaroline, nejvýchodnější ostrov státuKiribativ centrálnímTichém oceánu.
V mnoha zemích se k příchodu nového roku váží rozmanité zvyky a pověry. V České republice a na Slovensku je z tohoto důvodu tradičním novoročním pokrmem čočka, která má zajistit v nadcházejícím roce bohatství, naopak se nepodává drůbež ani ryba, aby štěstí neuteklo. Další tradice se váží k některým domácím činnostem, na Nový rok by se nemělo prát ani věšet prádlo či zametat.