Italská kuchyně

Italská kuchyněje považována za jednu z nejlepších na světě.Touto kuchyní se inspirovalo mnoho a mnoho dalších. Těšit se v ní můžeme na různé druhymasaaryb,zeleninu(uvařenou na mnoho způsobů),těstoviny(Itáliese může pyšnit více než 400 druhy), nádivky,zmrzliny(italské zmrzliny jsou považovány také za jedny z nejlepších), dezerty. Podle množství zemědělských plodin se dělí na tři skupiny: severní, střední a jižní.
Italská kuchyně patří k nejstarším na světě. Původ řady pokrmů pochází až odEtrusků,ŘekůaŘímanů. Byla ovlivněna iarabskou,židovskouafrancouzskou kuchyní.
Italská kuchyně se vyvíjela po celá staletí. Ovlivnila ji etruská, řecká, židovská a arabská kuchyně. Italové vždy byli významnými obchodníky a ze světa si přiváželi znalosti a dovednosti, které zařazovali do své kuchyně. Suroviny, které objevili, začali pěstovat a zařazovat do svého jídelníčku. S objevenímNového světadorazily do Itáliebrambory,rajčata,paprikaakukuřice. Od té doby ve zdejší kuchyni zdomácněly a staly se součástí italské kuchyně.
První známý italský autor kuchařky bylsicilskýŘek jménem Archestratos zeSyrakus, který žil ve 4. století před naším letopočtem. Napsal báseň, která hovořila o používání špičkových a sezónních přísad. Napsal, že příchutě by neměly být maskovány kořením, bylinkami nebo jiným kořením. Kladl důraz na jednoduchou přípravu ryb.
Kuchařka (autorApicius), která pochází z prvního století před naším letopočtem, spojuje jídlo s tehdejší kulturou a klade na něj velký důraz.V průběhu staletí ovlivňovaly vývoj italské kuchyně i sousední regiony, dobyvatelé, vysoce postavení kuchaři, politické převraty a objevy z nového světa.
Italské jídlo, jak jej známe dnes, se začalo utvářet po páduřímské říše, kdy kroměřímská kuchyněsi i ostatní města začala tvořit své vlastní tradice a regionální kuchyně. NapříkladMilán(sever země) je známý díkyrizotům,Bologna(střed země) je známá pro svétortelliniaNeapol(jih země) se proslavilapizzamiiašpagetami. Vzniklo také mnoho různých druhů chleba, těstovin a různé variace v přípravě i ve vaření.
Na rozdíl od ostatních jižních zemí, mají Italové oběd hlavním jídlem dne. Večeře bývá později jako veŠpanělsku, ale není už tak vydatná.  Italský oběd (pranzo) se skládá z několika chodů a bývá vydatný. Začíná předkrmem (antipasto), pokračuje prvním chodem (primo), to bývá polévka, těstoviny nebo risotto, následuje druhý chod (secondo), to bývá masové nebo rybí jídlo. Oběd zakončuje káva s dezertem (dolci) nebo ovocem (frutta).
Základem italské kuchyně je jednoduchost a používání tradičního koření. Velký důraz se klade na kvalitu surovin. Každý region používá své tradiční suroviny a recepty po staletí předávané z generace na generaci. Základní surovinou italské kuchyně jsou jistětěstoviny. Používají se čerstvé a sušené, v mnoha rozličných tvarech a s mnoha příchutěmi. Další nejrozšířenější surovinou jerýže, která je základem italského rizota. Pak je to hladkámoukaa další ingredience pro přípravu pizzy. Velmi oblíbené jsou i sýry jako je parmazán a další sýry vyrobené podle tradičních italských receptur. Také nejrůznější uzeniny patří k italským specialitám, je to například známá mortadela. Ve vnitrozemí se hojně využívá jehněčí, telecí, drůbeží, hovězí, konina nebo sladkovodní ryby. V přímořských oblastech to jsousardinky,ančovičky,mečoun,humra další plody moře.
Téměř v každém jídle najdeme extra panenskýolivový olej,mořskou sůl(jemnou i hrubou), rajská jablíčka, různě ochucenéocty, vinné octy (balsamico) a houby. Ze zeleniny jsou hojně využívané rajčata, papriky, fazole, cibule, česnek, feferonky, kapary, zelené a černé olivy. Nejoblíbenější bylinkou jebazalka, za ní následujerozmarýn,šalvěj,tymián,šafrán,pepř,skořice,hřebíček,chilliapetrželová nať.
Např. polévka Acquacotta (pochází zToskánska) je hustá a pikantní. Připravuje se ze zeleniny (rajčata bez tekutiny, celer, mrkev atd.) a sušených hub. Nahoru se pro ozdobu i chuť dodávávařené vejce.
Známá je také zeleninová polévkaminestrone.
Nejvíce se používá masotelecíakuřecí, které se připravuje na spousty způsobů –grilování, vaření, dušení.
Ryby smaží, grilují a pečou s přidáním citronové šťávy a různého koření. Italové si hodně zakládají na rybích polévkách. Také nesmíme samozřejmě zapomenout na dary moře. Zde dokáží skvěle připravitústřice,kraby,raky,langusty,humry,sépieachobotnice.
Těstoviny (pasta) jsou význačné svoji kvalitou a oblibou. Mají asi 400 druhů těstovin jako nám známéspaghetti,tortelliniaravioli. Vyrábí se z vody a semolinové mouky, ale jsou i vaječné těstoviny, které jsou po čerstvých nejkvalitnější.
Pizzaje jedním z pokrmů, které italskou kuchyni proslavily po celém světě. Připravuje se zmouky,kvasnic,soliaolivového oleje. Na takovýto základ se potom pokládají různé suroviny podle chuti, především rajčata a mozzarella.
Rýžese používá hlavně na severu Itálie v krajíchLombardieaPiemonte. Rýže je také častou ingrediencípoléveka dalších chutných pokrmů, napříkladrizota.
Zeleninaje zde také hojně požívaná. Například se z ní dělají čerstvésaláty, oblohy k hlavnímu chodu nebo pouze jako dekorace pokrmu. Jejich oblíbenými druhy zeleniny jsou: fenykl, rajčata, chřest, cuketa, lilek a jiné.
Itálieje proslulá kvalitními uzeninami a salámy. Nejvíce uzenin pochází z krajeEmilia Romagna, pro které je typická sušená šunka prosciutto nebo salám mortadella.
Itálieje mimo jiné také proslulá výrobou různýchsýrů. Každý sýr má v italské kuchyni své místo. Napříkladparmezán(parmigiano-reggiano) se používá převážně na těstoviny,mozzarellazase napizzu.
Mezi italské dezerty patřízabaione,panna cotta,tiramisunebozuccotto.
Zmrzlina - pravá italskázmrzlina(gelato) má smetanovou (krémovou) chuť.
Tiramisu- pochází zToskánska. VeFlorenciise v19. stoletístalo oblíbenou pochoutkou. Dále se dostal doAngliea do Ameriky (San Francisco). Hlavními ingrediencemi tiramisu je sýrmascarpone, vaječné žloutky,cukr, silné espresso,máslo(pro tu správnou chuť) a kvalitníkakao.