Brihadišvára

Brihadišvárajehinduistickýchrámzasvěcený bohuŠivovivindickémměstěTaňčávúrve státuTamilnádu. Jde o jeden z největších chrámů v jižní Indii a příklad vrcholnédrávidské architektury. Pro svou náboženskou váhu je nazýván též „Mérujihu“ (Méru je vhinduismu,buddhismuadžinismuposvátná hora, která je osou světa, často se na takové hoře staví chrámy). Chrám nechal vystavěttamilskývládceRážaráža I., představitelčólské dynastie, a to mezi lety 1003 až 1010. V roce 1987 byl chrám zapsán na seznamSvětového dědictví UNESCO. V roce 2004 byly připsány ještě dva další chrámy ze stejné éry a společně tak vytváří v seznamu položkuČólské chrámy.Název chrámu je složeninousanskrtskýchslovbrihatu(velký) aíšvara(pán Šiva, nebo nejvyšší bytí). Sám zakladatel ho nazval podle sebe sama – Rážarážešvaram, ale tradice to nerespektovala.
Chrám byl původně obehnánvodním příkopem, v současnosti ho obstupují hradby, které byly postaveny v 16. století. V 18. století byly ještě navýšeny francouzskými koloniálními vojáky, kteří chrám využívali jako sklad zbraní. Do hradeb byly zabudovány dvě gopuramy, ozdobené brány. Ta hlavní měří 30 metrů. Hlavní brány jsou na východní straně a celý chrám je rovněž orientován na východ. Hlavní věž, tzv. vimana, je postavena zežuly, měří 63,4 metru a má šestnáct podlaží. Archeologové stále ještě diskutují, jak a odkud byly žulové kvádry k místu stavby dopravovány, neboť v okruhu 50 mil se žula nikdy netěžila.Ke klenotům chrámu patří jeden z největších artefaktů zvanýchlingamv Indii, ten sloužil k uctívání boha Šivy, a významná sochařská výzdoba sestávající mj. z 81nataráža(81 podob Šivy jako pána tance, v 81 různých tanečních pozicích; plánováno bylo nicméně původně 108 těchto soch, ale tvůrci je nestihli již dotvořit). Archeologové z této četnosti usuzují, že v 11. století hrál tanec v hinduismu klíčovou rituální roli. Komplex zahrnuje svatyně i pro jiné posvátné bytosti, většinou zšivovskéhopanteonu:Nandi(posvátný býk, na němž Šiva jezdí),Párvatí(Šivova manželka), sloní bůhGanéšaad. Většina z těchto sekundárních svatyní ale vznikla až v 16. a 17. století. Socha býka Nandi na nádvoří váží 25 tun. Je vysoká dva metry, dlouhá šest metrů a je vyrobena z jediného kusu kamene. Jde o jedno z největších ztvárnění posvátného býka v Indii. Ve výzdobě chrámu se však uplatnily i tradicevišnuovskéašaktíovské, například na západní zdi hlavní věže je vyobrazenHarihara(napůlVišnu, napůl Šiva). Vnitřní výzdoba chrámu byla v minulosti mnohokráte poškozena, nebylo neobvyklé, že vládcové vybledlé staré obrazy nechávali přemalovat novými. Až v roce 1931 byly objeveny rozsáhlé původní fresky na stěnách. V roce 2000 byly obnoveny, za pomoci unikátní technologie, již vyvinuli indičtí archeologové. Celková plocha fresek činí 7200 metrů čtverečních. Fresky vyprávějí hinduistickou mytologii, ale některé zobrazují i život královské rodiny a dokonce i obyčejných lidí. Zobrazena jsou i zvířata. Čas ovšem definitivně odnesl zlaté zdobení sloupů a jiných artefaktů. Nejposvátnější místo chrámu, kam mohou jen kněží, se zde nazývákaruvarai(v překladu „děložní komora“), což jetamilskéslovo - jinde v Indii je tento prostor nazýván obvyklegarbha griha. Jak je pro drávidskou architekturu typické, nejposvátnější komora kopíruje svým tvarem vimanu. V posvátné komoře se nachází obří, 8,7 metru vysoký, lingam. Na vnějších stěnách chrámu jsou nápisy, v tamilštině a sanskrtu, většinou zmiňují zakladatele a dárce chrámu.
V roce 2010 uspořádala vláda státu Tamilnádu mohutné oslavy tisíce let od postavení chrámu.Doprovázela je taneční show ve stylubharatanatjam, na níž vystoupila i slavná indická tanečnicePadma Subrahmanjamová, která tak připomněla předpokládanou roli tance v počátcích chrámu. Vždy v únoru se také v prostorách chrámu koná taneční festival.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuBrihadisvara Temple, Thanjavurna anglické Wikipedii.