Kalábrie

Kalábrie(italskyCalabria[kaˈlaːbrja]IPA) je region na jihuItálie. Na severu sousedí s regionemBasilicata, na západě je obklopenTyrhénským mořema na východěJónským mořem. ZaMessinskou úžinouna západě ležíSicílie. Region má rozlohu 15 079 km² a žijí zde téměř 2 milióny obyvatel. Dělí se na 5 provincií. Hlavním městem oblasti je od roku1970Catanzaro, ale v bývalém hlavním městěReggio di Calabriastále sídlí místní zastupitelstvo.
Kalábrie, resp. Kalábrijský poloostrov, patří mezi nejchudší regionyItálie. Chybí zde průmysl a větší množství památek. Má ale dlouhé pobřeží a jsou zde výborné podmínky pro milovníky potápění. Historická pitoreskní městečka a vynikající kuchyně začínají lákat turisty.
První stopy lidské přítomnosti v Kalábrii sahají až dopaleolitu, jak o tom svědčí nálezy v jeskyníchPraia a Marea graffitBos primigeniuszGrotta del RomitovPapasidero, kde byla nalezená postava Bovid vyryté do skály před 12 000 roky. Důležité archeologické nálezy jsou uloženy v Reggio Calabria v Národním muzeu Magna Grecia.
Mezi 8. a 9. stoletím př. n. l. tu vzkvétala významná města patřící doMagna Graecia, jakoRhegion,Krotonu,Locri Epizephyrii,MetaurosaSybaris, a několik dílčích kolonií založených samotnými koloniemi, jako například:Kaulon,Hipponion,Medma TerinaaScolacium.
Ve 3. století př. n. l. toto území dobyliŘímané.
SpádemZápadořímské říšebyla Kalabrie zpustošena válkou meziOstrogótya Byzantinci. Následně, v důsledku invazeLangobardů, Byzantinci ztratili většinu Itálie včetně severní Kalábrie.
Kalábrie je převážně hornatá. Hory a horské masívy tvoří 42 % rozlohy, vrchoviny a kopcovitá krajina 49 %, nížiny a roviny pouze 9 %. Jednotlivá pohoří náleží doJižních Apenin, do podskupinyKalábrijských Apenin. V severní části kraje tvoří hranici sBasilicatoupohoříPollino(Massiccio del Pollino) s nejvyššími horami KalábrieSerra Dolcedorme(2 267 m) aMonte Pollino(2 248 m). Na severozápadě, podél pobřeží Tyrhénského moře, se rozkládá úzké horské pásmoCatena Costiera, s nejvyšším bodem v 1 541 metrech.Ve střední části kraje, nad Catanzárskoušíjí, leží náhorní plošinaSilas celkovou rozlohu téměř 2 000 km², nejvyšší bod jeMonte Botte Donato(1 928 m). Pod šíji na jihu kraje, ve střední části území, se rozkládá pásmo horSerre Calabresi, nejvyšší bod 1 423 m. Na úplném jihuApeninského poloostrovauMessinského průlivupak leží pohoříAspromonte, nejvyšší vrcholMontalto(1 955 m). Většina rovin a nížin leží při pobřeží obou moří. Kalábrie má díky svému protáhlému tvaru dlouhé pobřeží, na západě ležíTyrhénské moře, na východěJónské moře. K největším kalábrijským řekám náležíCrati(91 km),Neto(80 km),Tacina(58 km) aAmato(56 km). V oblasti náhorní plošiny Sila se nachází také několik jezer, např.Lago Ampollino(5,6 km²).
V primárním sektoru, zemědělství, je rozvinuto především pěstováníolivovníků(kraj je na druhém místě v Itálii z hlediska výroby oleje), vinná réva a citrusy (jedním z nich jebergamot, který je základem mnoha parfémů nebo k dochucení čajeEarl Grey). Hlavní zemědělský trh sídlí v Catanzaro. Důležitý je také rozvinutý rybolov.
V čele regionu stojí guvernér(Presidente), jenž je volen vpřímé volběna pětileté funkční období. Guvernér je zároveň hlavou regionální vlády(Giunta), jež se v současnosti skládá ze sedmi ministrů(Assessori). Nyní je guvernéremRoberto Occhiutoza stranuForza Italia.
Legislativním sborem je Regionální zastupitelstvo(Consiglio Regionale), které má 31 členů a je volenopoměrným systémem. Volby probíhají společně s volbou guvernéra jednou za pět let. Jedno křeslo v zastupitelstvu je rezervováno pro guvernéra regionu.
Region se dělí na 5 provincií. Hlavním městem celého regionu je nyníCatanzaro. Je zde 409 obcí.
Orecchiette(ouška), ručně vyráběné těstoviny tvarem vzdáleně připomínající ucho.
Strascinati nebo lucane chiappute, dlouhé široké nudle podobné těstovinám tagliatelle.
Lucanica di Picerno, klobása, jejíž název je rovněž chráněným zeměpisným označením. Vyrábí se z vepřového masa, ochucuje divokým fenyklem a existují i varianty se sladkou nebo chilli paprikou.
Soppressata, sušený vepřový salám, který je díky jihoitalským emigrantům dodnes velmi oblíbený i v některých částechUSA.
Peperoni cruschi, doslova „křupavé papriky“, o kterých se někdy mluví jako o „červeném zlatu z Basilicaty“. Suší se ve svazcích na slunci. Používají se smažené v olivovém oleji jako příloha, případně drcené jako koření k dochucení nejrůznějších pokrmů.
Peperoncino calabrese, sušené pálivé papričky. V Kalábrii pěstovaná odrůda  Diavolicchio patří k nejpálivějším v Itálii.  Její pálivost se většinou pohybuje naScovillově stupniciv rozmezí 100 000–150 000SHU, což odpovídá třeba známé odrůděHabanero.
ʼnduja, pomazánka z vepřového masa, opražených paprik a koření.
Fileja alla ʼnduja, základem jsou speciální ručně připravované těstoviny z kalábrijské provincieVibo Valentia(fileja), které se podávají s omáčkou připravenou zcipolla rossa diTropeaneboli slavné červené cibule z Tropey (IGP), passaty (v italské kuchyni téměř všudypřítomná pasírovaná rajčata) a ʼnduji, na závěr posypané nastrouhaným ovčím sýrempecorinoz Basilicaty (známý je např. Pecorino di Filiano s chráněným označením původu – DOP).
Spaghetti al bergamotto e pistacchi, špagety s bergamotem a pistáciemi.