Seznam indiánských kmenů

Indiánské kmenyobývaly před příchodemevropskýchkolonizátorůúzemí celéAmeriky. Rozmanité přírodní podmínky zde zapříčinily vznik různorodýchindiánskýchkultur, jež se plně přizpůsobily svémuživotnímu prostředí. Nejčastěji se proto jednotlivé indiánské kmeny zařazují do tzv. kulturních oblastí, kde žilaetnika, která většinou hovořila nepříbuznýmijazyky, ale sdílela podobnou kulturu. Kromě toho se indiánské kmeny klasifikují podle příslušnosti kjazykovým rodinám, jichž existuje na americkémkontinentuvelké množství. Každý kmen či etnikum tato stránka uvádí pod nejběžnějším názvem, ostatní, alternativní pojmenování jsou uvedena v závorce, vlastní, sebeoznačující pojmenování je vyznačeno kurzívou.
Obyvatelé severských lesů a tundry jsou tradičně především kočovní lovci, závislí na stádechsobů karibu. Významný je i lov kožešinové zvěře, rybolov a sběr jedlých rostlin. K dopravě sloužily v létěkánoez březové kůry, v zimě plochésanětobogantažené psy. Lovci se často pohybovali nasněžnicích. Obydlím byl kupolovitý nebo konickývigvamkrytý rohožemi, kůrou nebo kůží, západní kmeny stavěly i dřevěné boudy. Indiáni žili v malých rodinných tlupách, náčelníci neměli velkou moc. Velký význam měli medicinmani a víra v duchy, známé pod algonkinským jménemmanitoči kulturní hrdiny, jako byl u na-denejských kmenů Krkavec a u Algonkinů taškář Glooscap nebo Velký zajíc Manabozo.
Jedná se o oblast s dávnou kulturní tradicí, vycházející zAdenské, Hopewellské a Mississippské kultury, spojené s rozvinutým zemědělstvím, uměleckými řemesly a budováním pohřebních i chrámových mohyl. Zemědělství převládalo i v pozdějším období, svůj význam si udržel i rybolov, sběr jedlých rostlin (např. divoká rýže,javorový sirup) i lov. Obydlím byly společné dlouhé domy nebo kupolovitévigvamy, obvykle kryté rohožemi či kůrou. Lesní indiáni si vážili obratnosti a odvahy, jíž muži prokazovali v boji i při sportech, jako byllakros. Společnost byla častomatrilineární, kmeny mělydemokratickéuspořádání a sdružovaly se dokonfederací. V náboženství měly velký vliv tajné společnosti jako irokézskéNepravé tvářea algonkinskýMidewiwin.
Jihovýchod navazuje na oblast Východních lesů. I zdejší kulturní tradice mají kořeny v Hopewellské a Mississippské kultuře. Hlavní význam mělo zemědělství, méně lov, rybolov a sběr planých rostlin. Obydlím byly dlouhé domy, chýše s hlíny a rákosu i dřevěné sruby. Typická jematrilineárnírodina ademokratické(Kríkové,Čerokíové) nebomonarchistické(Načezové) uspořádání společnosti. Osady někdy připomínaly města s chrámovými mohylami a palisádovou hradbou. Seminolové a Timukuové v bažináchFloridyžili v chýšíchčikípostavených na kůlech, prosluli výrobou kánoí, rybolovem i výroboupatchworkovýchoděvů. Náboženský život a rituály byly spojeny s pěstovánímkukuřice.
Kultura prérijních indiánů, zobrazená v mnoha knihách a filmech, je dobře známa i mezi neodborníky. Byla založena především na lovubizonů, významný byl i sběr jedlých rostlin (hlízydětelníkuplodymuchovníku) a od 16. století také chovkoní. Koně indiánům velmi usnadnili kočovný život i lov bizonů. Usedle žijícíMandaniaPóníovébyli zemědělci. Obydlím bylotýpíz bizoních kůží, u usedlých kmenů i hliněné zemnice. V životě mužů měl velký význam boj, úspěšní válečníci se zdobili orlími pery a nosili okázalé čelenky. V náboženství byl uctíván Velký duch a jeho poslové -hromoví ptáci. Obřady byly spojeny s očistou vpotní chýšia kouřenímdýmky. Významným obřadem bylTanec slunce, později též Tanec duchů a Powow.
Tato nejmenší kulturní oblast Severní Ameriky se nachází na náhorní plošině meziSkalnatými horamiaKaskádovým pohořím. Zasahuje na území státůIdaho,Washington,Montanaa do jihozápadníKanady. Zdejší původní obyvatelé se živili hlavně sběrem jedlých rostlin (muchovník, cibulkyladoníku), lovem jelenů i rybolovem. Od 18. století se rozšířil chov koní a některé kmeny se přiblížily kultuře prérijních indiánů. Obydlím byly původně polopodzemní chýše ze dřeva a drnů zvané quiggly, později se rozšířila típí. Indiáni žili v rodinných tlupách a byli méně bojovní než prérijní kmeny.
Kultura severozápadních indiánů byla založená na lovu pravidelně migrujícíchlososů, ale i dalších druhů ryb a mořských živočichů. Menší roli hrál sběr bobulí a lov suchozemské zvěře. Tradičním obydlím byly dlouhé domy z dřevěných trámů, často zdobenétotemovými sloupy, v nichž žilo pohromadě více rodin. Ze dřeva vyrábí i dlabanékánoe,maskyči nářadí. Vynikají také vtkalcovstvía košíkářství. Všechny předměty byly umělecky zdobené obrazy totemových zvířat. Náčelníci a jejich rodiny měli velkou moc, společnost byla strukturována. Významným obřadem bylpotlačspojený s rozdílením darů. Zdejší indiáni znaliotroctvía provozovalisměnný obchod.
V Kalifornii žilo na poměrně malém území velké množství kmenů, některé z nich však byly vyhubeny během 19. století, zvláště v doběZlaté horečky. Kalifornští indiáni byli mírumilovní sběrači, rybáři a lovci drobné zvěře, živili se hlavněžaludydubů. Obývali společné polopodzemní chýše nebo jenwikapyz trávy a větví. Při obřadech se zdobili složitými ozdobami z peří. Prosluli zpracováním lýka akošíkářstvím.
Polopouštní oblast na územíNevadyaUtahuobývají indiáni, živící se tradičně sběrem rostlin a lovem drobné zvěře včetně hadů a králíků, v příznivých oblastech i zemědělstvím. Od 18. století se rozšířil chov koní. Indiáni zde žili kočovně, obydlí byla jednoduchá, jen přístřešky z trávy a kůže, jednoduchý byl i oděv. Z umění a řemeslných dovedností vynikali zvláště vkošíkářství.
Indiánské kultury v oblasti jihozápadu navazují na dávné kořeny vanasazijské, mogolloonské či hohokamské kultuře. Autochtonní obyvatelé žili vpueblechpostavených z hliněných cihel a věnují se zemědělství. Vynikají v umění a řemeslech jako je košíkářství, tkaní nebo zpracovánítyrkysuastříbra. Náboženství je spojeno s rituály, vázanými na zemědělství a počasí, jako je např. hadí tanecHopiů. Postupně do oblasti migrovali ze severu kočovní lovci a sběrači, kteří od Pueblanů převzali zemědělství a řemesla, žili však vewikapechz větví a trávy nebo polopodzemních hliněných domechhoghan. Byli obávaní válečníci a dlouho odolávali bílým kolonizátorům. Od 16. století se v oblasti rozšířil chov koní, částečně též ovcí.
Polopouště severozápadníhoMexikaa poloostrovaBaja Californiaměly řídké osídlení. Lovci drobné zvěře a sběrači se v příznivějších oblastech zabývali i zemědělstvím, spojeným s důmyslnými závlahami. Na pobřežíKalifornského zálivutéž lovili ryby. Žili v domech ze dřeva a hlíny,wikapechnebo týpí, jednotlivé rodiny často odděleně od sebe. Od 16. století se rozšířil chov koní i dobytka. V náboženství hrálo velkou roli užívání halucinogenního kaktusupeyotlu.
Oblast nejvyspělejších kulturpředkolumbovské Ameriky, spojených s budováním měst, monarchickými neboteokratickýmistátními útvary, vysoce rozvinutým uměním i počátky věd, např.astronomieamatematiky. Společnost byla strukturována s vrstvami kněží, aristokracie, poddaných a otroků. Náboženské systémy bylypolyteistické, velkou roli hrály kulty slunce a deště, spojované slidskými oběťmiimíčovými hrami. Pro rituální účely byly budovány chrámy,pyramidya další stavby. Většina obyvatel se živila zemědělstvím, zvláště pěstováním kukuřice,agávea zeleniny. Tradiční kultury byly v 16. století rozvráceny pod náporemšpanělskýchdobyvatelů.
Tato oblast zahrnujeVelkéaMalé Antily, pobřeží Střední Ameriky na jih odYucatánua poběží Jižní Ameriky mezi Panamou a ústímOrinoka. Původní obyvatelé se věnovali zemědělství a rybolovu, žili v chýších postavených na kůlech, oděv byl jen minimální. Kultura a náboženství byly ovlivněny Mezoamerikou, odkud převzali míčové hry a umělecká řemesla. Vynikali ve zpracování dřeva a výrobě dlabaných člunů. Obyvatelé ostrovů byli vesměs vyhubeni nebo zdecimováni zavlečenými nemocemi během 16. a 17. století, na pevnině původní obyvatelé dosud přežívají, často smíseni s obyvateliafrickéhopůvodu.
Oblast vyspělých kulturpředkolumbovské Ameriky, spojených s monarchickými neboteokratickýmistátními útvary, zemědělstvím, stavbou silnic a kamenných měst. Od 1. tis. př. n. l. se rozvíjelo umění, vědy a řemesla, na rozdíl od Mezoameriky zřejmě nebylo známopísmo, ale jenkipu. Společnost byla strukturována s vrstvami kněží, šlechty či úředníků a poddaných, existovaly stáléarmády. Zdrojem obživy bylo zemědělství (brambory, kukuřice) a chov domácích zvířat (lamy, psi, krůty, morčata). Náboženské systémy byly polyteistické, někdy spojené s lidskými oběťmi. Pro rituální účely byly budovány chrámy,pyramidya další stavby. Ve 14. století oblast politicky sjednotiliInkové, i přes násilné přerušení kontinuity vývoje pod náporem španělských dobyvatelů v 16. století tradiční kultura přežívá.
Největší kulturní oblast Ameriky obývaná největším počtem etnických skupin. Někteří antropologové oblast Velké Amazonie rozdělují na více dílčích oblastí. Většinou žili zdejší indiáni usedle v osadách tvořených velkými společnými domy, kde se spí vhamakách. Např. uJanomamůje celá osada tvořena jediným domemšabono. Většina etnik se živí tropickým zemědělstvím, zvláště pěstovánímmanioku, rybolovem, sběrem (např. plodůpalemchontaapupuhna, léčivých rostlin i lovem drobné zvěře (např. opic,pekariů). Obyvatelé sušších oblastí na jihu a východě Brazílie, např. Ňambikwarové a Botokudové, jsou především lovci a sběrači. Významné je použití šípových jedů, léčivých, povzbudivých a psychotropních rostlin (např.guarana,ayahuasca), které mají význam i v náboženství.
Nejmenší kulturní oblast Jižní Ameriky na území dnešní Paraguaye a přilehlých oblastí Bolívie, Brazílie a Argentiny, pokrytábušema suchými lesy. Zdejší obyvatelé byli tradičně sběrači a lovci, u řek i rybáři. Důležitým zdrojem potravy jsou lusky stromu inga či listycesmín, z nichž připravují čajmaté. Většina zdejších kmenů žila v menších, rodinných tlupách, ale například společnost Kaďuveů zahrnovala dědičné náčelníky, svobodné aotroky. velkou duchovní i politickou moc měli šamani. Ve výtvarném umění se nejvíce rozvinulotetovánía malování těla. Od 16. století se šířil chov koní i dobytka, způsob života domorodců byl ovlivněn budovánímjezuitských redukcí.
Řídce osídlená oblast pokrytá travnatými pampami a polopouštěmi, na západě i lesy. Původní obyvatelé byli většinou kočovní lovci, žijící v přístřešcích z kůží a větví zvanýchtoldo. Lovililamy guanakoapštrosy nandu, oblíbenou zbraní bylabola. Od 16. století se rozšířil chov koní. UMapučůa některých dalších skupin, se pod vlivem andských kultur rozšířil usedlý způsob života a počátkyzemědělství.
Na západním pobřeží a v oblastiOhňové zeměžili rybáři, sběrači a lovci mořských savců v malých rodinných tlupách. Čluny i přístřešky zhotovovali z kůry a kůží. Obyvatelé jižní Patagonie a Ohňové země byli během 19. a 20. století vyhubeni nebo přežívají v malém počtu.