Moč

Močje kapalný odpadvylučovanýledvinamia po nahromadění v močovém měchýři vyloučený z těla procesem zvanýmmočení(urinace). Vylučování moči slouží zejména k odstraňování odpadních molekul, filtrovaných zkrveledvinami, a pro udržováníhomeostázytělesných kapalin. Mnoho živočišnýchdruhůpoužívá moč také kpachovékomunikaci.
Moč je průhlednývodnýroztok barvy od světle žluté po jantarovou. Je to vedlejší produkt nebo odpadní kapalina, vylučovaná ledvinami, transportovaná močovody do močového měchýře, kde se hromadí, až je odvedena močovou trubicí. Moč se skládá z vodného roztoku metabolických odpadů (např.močovina– urea H2N-CO-NH2), dalších organických látek a solí, zejménachloridu sodného. Kapaliny a materiály, filtrované ledvinami a určené stát se močí, pocházejí z krve nebointersticiální (vmezeřené) tekutiny. Složení moči je upraveno procesem reabsorpce, který je řízen hormonálně (AD hormonem(ADH) zhypotalamu, při jehož nedostatku vznikáúplavice močová, aaldosteronem). Při tomto procesu reabsorpce jsou užitečné molekuly a ionty nutné pro tělo, např.glukózaavápníkCa, reabsorpovány přenášejícími molekulami zpět do krevního oběhu. Odtékající tekutina obsahuje vysoké koncentrace močoviny a jiných nadbytečných nebo potenciálně toxických substancí, které budou odvedeny z těla močením. Moč je produkována procesemfiltrace, reabsorpce a tubulární sekrece (trubicovitého vylučování). Zdravá moč prakticky neobsahujeglukózu.pHmoči je menší než 7, moč je tedy slabě kyselá.
Moč obsahuje velké množstvímočoviny, výborného zdrojedusíkupro rostliny, a je tedy užitečný urychlovačkompostu. Močovina je 10 000krát méně toxická než amoniak (čpavek) a je vedlejším produktem deaminace (2 molekuly NH3) a buněčných produktů respirace – dýchání (1 molekula CO2) ve společné kombinaci.
U člověka vzniká potřeba močit při naplnění močového měchýře 150 ml a při 200 ml se močový měchýř vyklene nad stydkou sponou pánve (tento stav je vhodný pro jeho pohmatové vyšetření). Náplň močového měchýře obvykle nepřesahuje náplň 500 ml. Maximální náplň však může být až 700 ml.
Rozhodující funkci při vyprazdňování – mikci – má smrštění svaloviny měchýře a uvolnění zevního svěrače močové trubice; pomocný význam má i stah břišní svaloviny.
Centrum pro močení se nachází v dolní části bederní míchy.
Močení je primární formou vylučování rozpustných odpadních látek tělesného metabolismu, produktů rozkladu odumřelých buněk a krevních částic, přebytečných či nevyužitých minerálií a stopových prvků, hormonů a enzymů, případně přijatých, pro organismus nevhodných chemických látek a toxinů z těla. Také tyto chemické složky mohou být detekovány, eventuálně i analyzoványrozborem moči(urinalýzou). Moč obsahuje i různé množství nerozpustných chemických směsí a dosud nerozložených biologických odpadů (např. bílkovinných substrátů) z krve, které se mohou více či méně objevovat jako zákal či sediment moči.
I když je moč často považována za 'nečistou', není to pravidlem. V případě ledvinové infekce neboinfekce močového traktu, příp. i jiné infekce v organismu, může moč obsahovatbakterieči jiné mikroorganismy. Obvykle je však moč, když opouští tělo, prakticky sterilní. Po vyloučení však vzdušné či povrchové mikroorganismy, které moč kontaminují, přemění chemické a biologické složky moči mimo jiné i na látky, které jsou odpovědny za charakteristickýpachstaré moči, při výraznějších onemocněních i za odpudivý zápach "nemocné" moči. Značně páchnoucí je např.čpavek, který vzniká z močoviny. Výraznější bývá také odér z více koncentrované moči díky vyššímu příjmu mineralizované potravy či nápojů, zvláště není-li současně zajištěn větší příjem základní tekutiny, tj.čisté vody.
Některé nemoci mění kvantitu, konzistenci (hustotu) a složení moči, (např.cukrv moči může být příznakemdiabetes mellitus– cukrovky).
Moč indikuje, jak dobře je tělo zásobeno vodou, jak dobře s ní hospodaří. Dostatečné množství vody v těle se obvykle projevuje jasnou, vodě podobnou močí, zatímco dehydrovaný člověk vylučuje hustší, koncentrovanější, tmavě žlutou až hnědou moč. Tu je někdy vidět například ráno po větší konzumacialkoholu. Pro rozklad alkoholu a vyloučení jeho složek z organismu je sice třeba mnoho vody, moč navíc ztmavne větším odpadem rozkladných látek z jater v krvi. I tyto látky musí ledviny částečně vyloučit do moči.
Zhistorieje známé všestranné užití moči: používala se jakodezinfekcena rány čiomrzliny. Zaprvní světové válkyi oficiální směrnice doporučovala jako ochranu protijedovatým plynůmnapustit močíkapesníka přiložit jej naobličej– v případě, že nebyla k dispozici maska.Laponci,Sámové(nepřesněEskymáci) majírituál, kdy jeden močí druhému přesrameno– možná i díky tomu vznikloúsloví, že někdo někoho přečural. Existuje také tzv.urinoterapie, kdypitívlastní moči (či jiné způsobyaplikace) údajně napomáhá přiléčběbércových vředů,zánětechkůžeakřečových žil, při léčeníplísnía u dalších chorob.
„Patří mezi způsoby alternativní léčby, o jejichž účincích lze určitě véstdiskuse, ale je fakt, že zdravému lidskému organismu konzumace moči určitě neškodí. Stejné je to i s přikládánímobkladůčizábalůnatělo, na elasticitu či jiné vlastnostipokožkynemá sebemenší vliv,“ tvrdíurologMUDr.Martin Jandák. Moč je čirá, obvykle světležlutá(v zimě bývá o něco tmavší);čerstvátéměř nepáchne, může být slaná i trpká, hodně záleží na složenístravy.Diagnostika močise využívá jako analytická metoda v medicíně.
Lidská moč je cenným hnojivem. Např. ve Finsku se v některých oblastech vracejí k tomuto starobylému způsobu hnojení.Doporučuje se ředit vodou asi 1:10.VJaponskumoč prodávali rolníkům na zpracování do hnojiv. Vestarověkém Říměbyla moč lidí i zvířat používána jako bělící činidlo pro čištění oděvů. V současnosti společnostPort-a-Johnz města Utica (stát Michigan vUSA), produkující toalety, vyvinula filtr na sběr medicínsky důležitýchproteinůod uživatelů jejích chemických toalet.
NASAtestuje přístroj na výrobu pitné vody z lidské moči.
Zlatavá barva moči vedla v minulosti k domněnce, že je způsobena obsahem zlata.Alchymistévěnovali mnoho času pokusům extrahovat zlato z moči. To se jim sice nepovedlo, ale vedlo to k některým zajímavým objevům. Např. bílýfosforbyl objeven německým alchymistouHennigem Brandemv roce1669přidestilacifermentované(kvašené) moči. V roce1773francouzský chemikHilaire Rouellezískal vařením moči organickou sloučeninumočovina.