Julius Maggi

Julius Michael Johannes Maggi(9. října1846Frauenfeld–19. října1912Küsnacht) bylšvýcarskýpodnikatelavynálezce, nositelfrancouzskéhoŘádu čestné legie. Jako zakladatel výrobní značky potravinMaggia vynálezcepolévkového ochucovadla Maggibyl jedním z průkopníků průmyslové výroby potravin a stal se postupně jedním z nejbohatších potravinářských podnikatelů vEvropě.
Narodil se ve Freunefeldu v kantonu Thurgau jako nejmladší z pěti dětíitalskéhopřistěhovalce zLombardieMichaela Maggiho. Otec se prosadil jako majitelmlýnaa podnikatel veŠvýcarsku. Po neklidném mládí s častým střídáním škol a předčasně přerušeném studiu na obchodním učilišti vBasilejinavštěvoval náborovou vojenskou školu švýcarskékavalérie. V letech1867až1869pracoval, nejprve jako stážista a nakonec jako zástupce ředitele ve společnostiErste Ofen-Pester Dampfmühle AGvBudapešti. V roce 1869, ve věku 23 let, převzal po svém otcihamra mlýn v Kempttalu uWinterthuru(dnes součást města Lindau,kanton Curych). V následujících letech rodina získala další mlýny a podniky na zpracovánízeleninyve Švýcarsku. Tou dobou to už nebyly tradiční řemeslné podniky, ale poloprůmyslové společnosti.
Pro mlynářský průmysl začaly kritické roky. Technické inovace přinesly zvýšenou produktivitu na omezeném trhu a také rostoucí dovozní obchod zvýšil konkurenční tlak; úpadky mlýnů tehdy nebyly neobvyklé. SpolečnostMaggi- od roku1872se jí po vstupu nových akcionářů říkaloJulius Maggi & Cie- se už nemohla spoléhat pouze na výrobu a obchod s obilnoumoukou, pokud chtěla přežít.Společensko-politicképodmínky té doby však otevřely cestu k novým výrobkům a trhům. Počínaje rokem1882představil Julius Maggi v úzké spolupráci s Fridolinem Schulerem aŠvýcarskou charitativní společnostípůvodně levnéluštěninovéinstantní polévky v prášku.Jeho nadšení pro práci na výrobě polévkových koncentrátů na tomto základě bylo tak velké, že téměř pojmenoval jednu ze svých dcer „Leguminosa“.
V roce 1886 vytvořil koření Maggi pro zlepšení chuti luštěninových polévek,které má aroma připomínajícílibeček(Levisticum officinale), ale samo o sobě žádný libeček neobsahuje (kupodivu se mu později lidově říkalo „bylina Maggi“).Podporoval intenzivní a nápaditoureklamuna svou značku a dočasně zaměstnal později slavného dramatikaFranka Wedekindajako reklamního textaře. Ručně psané originály reklamních textů, které Wedekind napsal pro Maggi v letech1886až1887, jsou ve speciální sbírce v kantonské knihovněAargau.
Od roku 1887 Maggi expandoval do zahraničí. V blízkosti hranic se Švýcarskem založil díky dobrému vlakovému spojení doWinterthurupůvodně malou německou pobočku vSingen-HohentwielvBadenském velkovévodství, kde sedm dělníků a předák plnili lahve mladiny Maggi.Takzvané „Gütterli-Hüsli“, kde se toto stáčení uskutečnilo, nyní slouží jako Maggiho muzeum.Po akvizici pivovaru Bilger v roce1895byla v Singenu postavena továrna, která měla v roce1900již 200 zaměstnanců, z toho 120 žen.Sociální opatření zavedená v jeho společnosti v Kemptthaluz roku1892byla rovněž přijata v Singenu (bydlení dělníků, regulace ušlých mezd, podnikové prázdninové domy, firemní večírky a exkurze, podnikovézdravotní pojištění, později bylo přidáno též placené volno).V roce1907sem přicestoval Maggi zPaříže, aby zde upokojil divokou stávku a nechal zde zřídit dělnický výbor. Německá centrála Maggi byla přemístěna doBerlínav roce1898.
V roce 1887 byla taktéž založena pobočka vrakouskémBregenzu, která existovala až do roku1977.
Od roku1897se Julius Maggi zaměřoval na rozvoj aktivit ve Francii, kde fungovala pobočka od roku 1887, která však zpočátku neprosperovala. V roce1899založil v Paříži společnost na výrobu nealkoholických nápojůSociété anonyme des boissons hygiéniques.Ve stejném roce byla zahájena výroba ochucovadla Maggi.NaSvětovou výstavuv roce 1900 se s rodinou přestěhoval na pět měsíců do Paříže.
V dubnu1901definitivně přestěhoval své pracoviště do Paříže. Od prosince1902začala fungovat mlékárenská společnostSociété laitière Maggijakožto dceřiná společnostSociété des boissons hygiéniques.Maggi zřídil distribuční systém propasterizovanémléko, jehož kvalitu kontrolovala laboratoř, kterou založil („Institut du lait“).Před zavedením pasterizovaného mléka Maggi, na začátku20. stoletízemřelo 90 000 dětí ve Francii (jen 20 000 z nich v Paříži) na dětskoucholeru.Zatímco aktivity Maggi na trhu s mlékem byly vážně napadány sdružením francouzských mlékařůSyndicat des crémiersanárodoveckýmhnutímAction françaisev jejich časopise, Jules Maggi (jak si sám ve Francii říkal) obdržel od francouzského státu 4. srpna 1907Řád čestné legie.Úspěch prodeje vzrostl z 21 000 litrů upraveného mléka týdně v roce 1903 na více než milion litrů týdně v roce 1912.
Dalším obrovským úspěchem bylo vytvořeníbujónovýchkostek v roce 1907 a založení výrobní společnostiSociété du Bouillon Kub. Již v roce 1912 se jich ve Francii každý měsíc prodalo 6 milionů kusů.Tyto obrovské úspěchy umožnila úspěšná reklama adegustační kancelář.Julius Maggi také hledal podporu slavného mistra šéfkuchařeAuguste Escoffierapro „zušlechťování jeho produktů“.
Během pracovního setkání utrpělmrtvici. Již nevyléčitelně nemocný byl převezen do rodného Švýcarska. Zemřel 19. října 1912 v Küsnachtu. Pohřben byl na městském hřbitově v Lindauv kantonu Curych.
Julius Maggi byl dvakrát ženatý, měl čtyři dcery a dva syny. Během svého pobytu v Paříži měl Julius Maggi poměr s jistouherečkoua nebyl nijak příkrý v reprezentativních výdajích. Vlastnil čtyři parníjachtyna francouzském pobřeží, které byly pojmenoványMaggi I,Maggi II,Maggi IIIaMaggi IV.V Curychu nechal přestavět a reprezentativně vyzdobit viluSumatra.
Když v srpnu1914vypuklaprvní světová válka, byla laboratoř a téměř všech 850 stáčírenLaitière Maggiv Paříži napadeno a zpustošeno rozzlobeným davem. Po celé Francii se odšroubovávaly známé smaltované cínové cedule, protože se věřilo, že Maggi jeněmeckáspolečnost, která slouží pouze jako zástěrkašpionážních aktivitproti Francii. Říkalo se, že produkty Maggi, a zejména mléko, bylyotráveny. Další pověstí bylo, žemonsieur Maggi(který byl ve skutečnosti téměř dva roky mrtvý) byl zatčen při pokusu o útěk z Paříže se 40 miliony franků ukrytých v plechovkách od mléka.
Krátce po smrti Julia Maggiho byla společnost, která nesla jeho jméno, přeměněna naholdingovou společnost, později přejmenovanou naAlimenta AGa sloučeníms nynější Nestlé AGv roce1947.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuJulius Maggina německé Wikipedii.