Arnold Layne

„Arnold Layne“ je skladba britské rockové skupinyPink Floydnapsaná kytaristou a zpěvákemSydem Barrettem. Jako první singl kapely byla vydána v březnu1967a v britské hudební hitparádě se dostala nejvýše na 20. místo.
Píseň pojednává otransvestitovi, jehož hlavní zábavou je kradení ženského oblečení a spodního prádla z prádelních šňůr. Téma je založeno na skutečné události, kdy Watersova a Barrettova matka pronajímaly vCambridgibyty studentkám, kterým se ztrácelo sušící se prádlo.Toto poněkud kontroverznější téma zapříčinilo, že i přesto, že se singl dostal do Top 20, jej Radio London, Radio Caroline iBBCodmítly hrát.
Píseň byla pod dohledem producentaJoea Boydanahrána 29. ledna 1967 v londýnských Sound Techniques Studios, už od počátku byla zamýšlena jako první singl skupiny. Jenže 1. února téhož roku podepsali Pink Floyd smlouvu s vydavatelstvímEMI, které v té době chtělo využívat pouze vlastní producenty a pro Pink Floyd vyčleniloNormana Smithe.Ten chtěl nahrát vEMI Studiosnovou verzi písně, s čímž Waters i Wright souhlasili, ale Barrett, přestože nebyl s původní nahrávkou zcela spokojen, byl proti, takže další nahrávání se již neuskutečnilo.
První doložený koncert, kde Pink Floyd zahráli píseň „Arnold Layne“, se konal 6. dubna 1967 v anglickémSalisbury.Na koncertním repertoáru ale byla ještě dříve, neboť podle producenta Joea Boyda musela být skladba pro nahrávání zkrácena, její živé verze totiž dosahovaly s rozsáhlou střední instrumentální částí i 15 minut. Naopak poslední zaznamenaný koncert s touto písní se uskutečnil 6. října 1967 vBrightonu.
Píseň „Arnold Layne“ vyšla jako singl v mono verzi (katalogové číslo: Columbia EMI DB 8156) s B stranou „Candy and a Currant Bun“ ve Spojeném království dne 10. března 1967 jako vůbec první oficiální nahrávka Pink Floyd, v USA (pod katalogovým číslem Tower 333) vyšla 24. dubna téhož roku.Ačkoliv skladba nevyšla na žádném řadovém albu, byla vydána na kompilacíchThe Best of the Pink Floyd(1970),Relics(1971),Works(1983; zde v simulovaném stereu),1967: The First Three Singles(1997),Echoes: The Best of Pink Floyd(2001) aAn Introduction to Syd Barrett(2010). Také se objevila na bonusovém CDThe Early Singlesbox setuShine On(1992) a bonusovém třetím CD reedice albaThe Piper at the Gates of Dawnz roku 2007.
Na sólovém turnéRadio K.A.O.S.Rogera Waterse v roce 1987 byl během představení pouštěn původní videoklip z roku 1967 s originální zvukovou stopou, nejednalo se tedy o živé předvedení písně.Na koncertní setlist se skladba „Arnold Layne“ opět dostala až v roce 2006 při sólovém turnéDavida GilmouraOn an Island Tour. Poprvé zazněla na koncertě 17. dubna 2006 v kalifornskémOaklandua v repertoáru vydržela do londýnského vystoupení 31. května téhož roku. Zahrána byla i na některých později doplněných Gilmourových letních koncertech, konkrétně 31. července veViennea 12. srpna 2006 vBenátkách.Nahrávky z londýnských koncertů 29. až 30. května 2006 vyšly koncem téhož roku jako živý singl „Arnold Layne“, pocta tentýž rok zemřelému Barrettovi. Tato vystoupení byla též filmována a v roce 2007 vydána jako videozáznamRemember That Night.
Dne 10. května 2007 zahráli Pink Floyd ve složení David Gilmour, Rick Wright a Nick Mason píseň „Arnold Layne“ na koncertě Madcap's Last Laugh na počet Syda Barretta v londýnském Barbican Centre.V roce 2018 byla skladba zařazena na programdebutového turnéskupinyNick Mason's Saucerful of Secrets.
V první polovině roku 1967 vznikl též černobílý videoklip písně „Arnold Layne“, který natočil režisér Derek Nice na pobřežíSussexu, na pláži Wittering. Vystupují v něm všichni čtyři tehdejší členové skupiny a pátá osoba, která je nakonec odhalena jako figurína. Poprvé byl vysílán 21. května 1967 ve francouzské televizi ORTF 2.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuArnold Laynena anglické Wikipedii.