Los Alamos

Los Alamos(španělskyLos Álamos) je město veSpojených státech amerických, ve státěNové Mexikoa rozkládá se na rozhraní čtyř stolových hor náhorní plošinyPajarito.  Je známé především jako jedno z hlavních míst vývoje a vznikuatomové bomby– hlavního cíleprojektu Manhattanběhem druhé světové války (kódové označeníSite Y). V roce 1943 zde proto vznikla laboratoř, kterou řídilRobert Oppenheimer. Její současný název jeNárodní laboratoř Los Alamos(anglickyLos Alamos National Laboratory, zkratka LANL).
Město mělo v roce 2020 přibližně 13 200 obyvatela je sídlemLos Alamos County(stejnojmenného okresu), ve kterém v tomto roce žilo necelých 20 000 obyvatel. Mezi přezdívky města patří „Atomic City“, „The Hill“, „Secret City“ (Atomové město, Kopec, Tajné město) nebo výše zmíněné kódové označení. Motto města je „Where discoveries are made“ (Kde se dělají objevy).
Los Álamos je španělské místopisné jméno: slovo „álamo“ znamená ve španělštině „topol“. „Los Álamos“ je množné číslo s členem určitým, tedy „topoly“. Někdy se uvádí, že název vznikl ze španělského označení „álamo temblon“, čemuž v angličtině odpovídá obecné označení „aspen trees“, které zahrnuje nejen různé druhy topolů (latinské rodové jméno dřevinPopulus), ale též některé další příbuzné druhy stromů. Různé druhy topolů se skutečně hojně vyskytují na svazích hor nad městem (kde střídají nížeji rostoucí jehličnany) a jsou nápadné zejména v podzimních měsících díky nádherným barvám opadajícího listí.
Dochované zbytky osad, jako jsou ty v nedalekém Bandelier  National Monument nebo Tsankawi, a četná další naleziště, například skalní obydlí, ukazují, že oblast byla obývána v různých obdobích přibližně od roku 1150 našeho letopočtu. Za první osadníky náhorní plošiny jsou považováni indiáni mluvící kereským jazykem, a to přibližně v 10. století. Kolem roku 1300 se z oblasti Four Corners (Čtyři rohy) přistěhovali osadníci z kmene Tewa, kteří vybudovali větší sídla, ale během 50 let byli vyhnáni nájezdyNavahůaApačůa také panujících suchem.
Koncem 19. století využívali osadníci zdejší půdu především k chovu dobytka. Většina usedlíků si stavěla jednoduché sruby, ve kterých žili pouze za teplého počasí, aby mohli krmit dobytek. Mnoho usedlíků se později přestěhovalo do teplejšího údolíRio Grande. V roce 1917 prodal usedlík Harold H. Brook část svých pozemků a budov Ashley Pondovi II, podnikateli z Detroitu, který založil školuLos Alamos Ranch School. Areál sloužil k výuce mladých mužů základům rančerství a dalším dovednostem pro přežití v přírodě.
V roce 1928 navrhl architekt John Gaw Meem ze Sante Fe nový Fullerův dům (Fuller Lodge/House) z přibližně 770 kmenůborovice těžkéa osiky, které společně s ředitelem školy A. J. Connellem osobně vybrali. Škola byla určena pro studenty ve věku 12–18 let. Po celou dobu své 25leté existence zůstávala škola malá, roční počet všech zapsaných chlapců nikdy nepřesáhl 46 a průměrná velikost třídy byla jen 6 studentů.
Mezi jejími absolventi byla ale řada pozdějších významných osobností: spisovatelGore Vidal, antropologEdward T. Hall, Arthur Wood (prezident společnosti Sears Roebuck) nebo zakladatel opery v Santa Fe John Crosby.Pozdější jaderný fyzik Stirling Colgate se do Los Alamos vrátil v roce 1975 a zůstal zde až do konce života. Do školy chodili také spisovatelWilliam Seward Burroughsa pozdější majitel baseballového klubuChicago White SoxBill Veeck, tito dva ale školu nedokončili.
V listopadu 1942 školu a okolní pozemky zakoupila armáda Spojených států amerických pro účely přísně tajného projektu vývoje první atomové bomby (další pozemky již byly ve vlastnictví federální vlády). V lednu 1943 škola vydala poslední diplomy a následující měsíc armáda převzala nad místem kompletní kontrolu. Budovy školy se staly základem pro nově budované utajované město.
V roce 1943 zde vzniklo jedno z hlavních, přísně tajných pracovišť pro vývoj a konstrukci atomové bomby v rámciprojektu Manhattan(mezi další důležitá místa patřily zejména„Site X“vOak Ridge, Tennessee, kde probíhalo obohacování uranu nebo„Site W“vHanfordu, stát Washington, se zařízením na výrobu plutonia a řada dalších).
Místo bylo vybráno pro svou odlehlou, ale přesto relativně dostupnou polohu přibližně 50 kilometrů odSanta Fe, hlavního města státu Nové Mexiko. GenerálLeslie Groveschtěl centrální laboratoř v izolovaném místě, kde by vědci a technici vůbec nepřišli do kontaktu s běžnou populací a dostatečně daleko od hranic. Major John Dudley postupně navrhl více míst, ale žádné plně nevyhovovalo.Robert Oppenheimertrávil v mládí hodně času v Novém Mexiku a tak navrhl místo, kde sídlila rančerská škola a posléze se stal i prvním ředitelem laboratoře.
Nejprve byly využity všechny objekty bývalé školy. Inženýři zajišťující výstavbu měli zpočátku obavy kvůli špatně přístupové cestě a především zda zdejší vodní zdroje budu stačit pro tolik lidí, ale jinak se místo ukázalo téměř ideální.Rychle byly vybudovány provizorní prostory pro výzkum a vývoj a do projektu byli nasazeni vědci, technici a inženýři z celého světa. Všechny informace o městě a projektu však byly před veřejností utajeny. Vojenský personál označoval Los Alamos krycím názvem „Site Y“ a většina obyvatel Santa Fe místo znala pouze jako „The Hill“ (kopec).
Los Alamos bylo původně vybudováno jakouzavřené městopřístupné z vnějšího světa pouze dvěma branami a poloha nastolové hořeumožňovala dokonalou kontrolu všech příjezdů.Všichni noví zaměstnanci dostali instrukce, aby cestovali do Santa Fe. Teprve zde v kanceláři armády na adrese 109 East Palace Avenue dostali od Dorothy McKibbin (která na základě toho získala přezdívku „první lady Los Alamos“)  potřebné dokumenty k průchodu bezpečnostními kontrolami (zpočátku dopisy podepisované samotným Robertem Oppenheimerem, později bezpečnostní průkazy) spolu s konkrétními pokyny, jak se dostat na správné místo.
Pro zvýšení utajení projektu jeho poštovní adresa byla PO Box 1663, Santa Fe, N.M.Všechny příchozí nákladní automobily byly falešně označeny jako přepravující běžné zboží, aby se utajila skutečná povaha jejich nákladu. Veškerá odchozí a příchozí korespondence osob pracujících a žijících v Los Alamos byla kontrolována a případně cenzurována vojenskými úředníky.
Los Alamos sloužilo jako hlavní centrum pro provádění a koordinaci jaderného výzkumu, v němž se setkávali nejslavnější vědci světa, mezi nimi i několik  nositelů Nobelovy ceny. Kromě Roberta Oppenheimera zde pracovali mimo jiné britský fyzikJames Chadwick(nositel Nobelovy ceny za rok 1935),italský fyzikEnrico Fermi(Nobelova cena 1938; jeho tým v roce 1942 v Chicagu postavilChicago Pile-1: první zkušební jaderný reaktor),Richard Feynman(Nobelova cena 1965),Edward Teller(pozdější „otec vodíkové bomby“), Robert Rathbun Wilson a mnoho dalších význačných vědců.
Práce laboratoře v Los Alamos společně se všemi ostatními místy projektu Manhattan vedla k vývoji a výrobě tří atomových bomb. První plutoniová bomba s kódovým označenímTrinitybyla vyzkoušena 16. července 1945 na testovací střelnici nedaleko odAlamogorda, rovněž ve státě Nové Mexiko (nyníWSMR).Další dvě bomby: konstrukčně odlišná uranová „Little Boy“ a rovněž plutoniová „Fat Man“ byly svrženy na Japonsko (na městaHirošimaaNagasaki).
Po skončení války v roce 1945 se existence „Projektu Y“ stala známou a jako běžné označení se začaly používat názvyLos AlamosaLos Alamos Laboratory, od roku 1947 byl oficiální názevLos Alamos Scientific Laboratory, až od roku 1981 současný název. Krátce po válce (16. října 1945)Robert Oppenheimerrezignoval na svou funkci. Také řada dalších zakládajících členů laboratoře Los Alamos opustili a někteří se stali otevřenými odpůrci dalšího vývoje jaderných zbraní.
Oppenheimer doporučil na tento post Norrise Bradburyho, se kterým předtím úzce spolupracoval.Leslie R. Groveschtěl někoho, kdo má solidní akademické vzdělání a zároveň vysoké postavení v rámci projektu. Navíc se mu líbilo, že Bradbury byl jako námořní důstojník zároveň voják i vědec.Norris Bradburytak byl jmenován druhým ředitelem laboratoře hned následující den. Nakonec zůstal ředitelem 25 let až do roku 1970, nejdéle ze všech. Jeho původním hlavním úkolem bylo zajistit, aby dříve ručně sestavované bomby mohly být vyráběny a používány hromadně bez pomoci vysoce kvalifikovaných vědců.
V dalších letech byla laboratoř v Los Alamos zodpovědná především za vývojvodíkové bomby(tento projekt vedlEdward Teller) a později mnoha dalších variant jaderných zbraní. Další práce zahrnovala základní vědecký výzkum, vývoj urychlovačů částic, zdravotní fyziku a výzkum energie z jaderné syntézy v rámci projektu Sherwood. Na Marshallových ostrovech a na nevadském testovacím polygonu se uskutečnilo mnoho jaderných testů. V laboratoři LANL došlo ke třem závažným haváriím souvisejícím s jadernými zbraněmi: v srpnu 1945, v květnu 1946 a ke třetí nehodě došlo během každoroční fyzické inventury v prosinci 1958.
Za války sice mělo Los Alamos nejvyšší prioritu, ale jak výstavba jednotlivých částí laboratoře, tak ubytování pro přední vědce se řešilo ve spěchu a jako provizorium. Jakmile nový ředitelNorris Bradburystabilizoval situaci laboratoře v nových poválečných podmínkách a podařilo se mu zastavit odliv vědců, již v roce 1948 předložilKomisi pro atomovou energii(United States Atomic Energy Commission) návrh soustředit všechny výzkumné a vývojové aktivity na jedno místo do moderního komplexu laboratoří jižně od města. Dosud byly roztroušené na různých a mnohdy nevyhovujících místech ve městě, tak jak narychlo vznikly během války. Projekt za 107 milionů tehdejších USD (přibližně 1300 miliónů v cenách roku 2023) předpokládal umístění na tabulové hořeSouth Mesaa laboratoř by byla s městem spojena novým mostem přes kaňon.
Projekt nového komplexu laboratoří nebyl schválen ihned a výstavba se protáhla, ale v 50. letech byl rozsáhlý areál laboratoře skutečně postupně vybudován v současné lokalitě jižně od města. Od roku 1945 až do konce 50. let byl proto Bradbury zodpovědný také za velkou část správy města Los Alamos. Město postupně vybudovalo infrastrukturu včetně nové vodovodní sítě, zdravotnických a vzdělávací zařízení, které nahradily válečná provizoria.
U.S. Atomic Energy Commision (AEC) po dokončení první etapy nového areálu laboratoře zmenšila bezpečnostní perimetr okolo samotné laboratoře, který již nezasahoval do města a 18. února 1957 tak mohly být odstraněny vstupní kontrolní brány ve městě, které tím bylo otevřeno široké veřejnosti. Prvním návštěvníkem města bez povolení federální vlády byl tehdejší guvernér Nového Mexika Edwin L. Mechem.Nakonec tak občanské povinnosti ředitele laboratoře skončily.
V pozdějších letech Bradbury činnost laboratoře cíleně rozšiřoval do dalších oborů. Mimo jiné vybudoval Los Alamos Meson Physics Facility (nyníLos Alamos Neutron Science Center) s urychlovači. Během vesmírných závodů mezi SSSR a USA v 60. letech laboratoř vyvinula jaderný motor pro použití v kosmických raketách (NERVA: Nuclear Engine for Rocket Vehicle). NASA a další zúčastněné organizace považovaly program NERVA za velmi úspěšný, protože splnil nebo překročil programové cíle. Byl zhodnocen jako vhodný pohon pro let na Mars, ale v roce 1973 prezident Nixon program bez náhrady zrušil. Nebyl tak nikdy reálně vyzkoušen ve vesmíru, ve spolupráci s NASA proběhly pouze rozsáhlé pozemní zkoušky.
Několik budov spojených s projektem Manhattan v Los Alamos bylo nejprve v roce 1965 prohlášeno za národní historickou památku (National Historic Landmark).V roce 2015 pak byly vybrané objekty začleněny do nově vznikléhoManhattan Project National Historical Parkpřipomínající projekt Manhattan, který společně provozujíNational Park ServiceaDepartment of Energy.
Z několika desítek míst vztahujících se k projektu Manhattan byly vybrána tři místa, které patří mezi historicky a jinak nejvýznamnější. Park se skládá z těchto částí: „Site W“ vHanfordu, stát Washington (reaktor Ba další objekty), bývalý „Site X“ vOak Ridge, Tennessee (grafitový reaktor X-10a části několika rozsáhlých komplexů na obohacování uranu) a„Site Y“neboli právě městoLos Alamosa nedalekáNárodní laboratoř Los Alamos.
Ve městě Los Alamos je ve vymezené době volně dostupné návštěvnické centrum (Los Alamos Visitor Center for the Manhattan Project NHP), které podrobně mapuje historii projektu Manhattan, se zaměřením na místa ve státě Nové Mexiko. Návštěvnické centrum se nachází na adrese 475 20th Street v centru Los Alamos, v budově Los Alamos Community Building (vedle Los Alamos Teen Center) a je otevřeno od pátku do pondělí od 10 do 15 hodin. Dále mohou turisté navštívit několik objektů na pozemcíchNárodní laboratoře Los Alamos, které jsou ale přístupné pouze prostřednictvím speciálních autobusových exkurzí, které organizuje Ministerstvo energetiky (současný vlastník laboratoře).
Již není součástí historického parku, ale turistům jsou dostupné též vybrané objekty v rámci bývalé rančerské školy (Los Alamos Ranch School). V domě pro hosty nyní sídlíHistorické muzeum Los Alamosa je zde rozsáhlá expozice o historii školy a jejím využití pro skauting. Sousední původníFuller Lodgeje rovněž přístupná pro návštěvníky, často slouží také pro setkání nebo svatby (a byla využita také pro natáčenífilmu Oppenheimer, jak již bylo zmíněno). V jižním křídle u Central Avenue sídlí Los Alamos Art Center.
Los Alamos se nachází na severuNového Mexikamezi řekouRio Grandea východním okrajem kalderyVallesna náhorní plošiněPajarito, přibližně 55 kilometrů severozápadně odSanta Fe. Nadmořská výška v místě poštovního úřadu je 2230 metrů a celková rozloha činí 28,9 kilometrů čtverečních.
Město Los Alamos bylo vybudováno na čtyřech plochých vrcholcíchtabulových horoddělených strmými kaňony:  Barranca Mesa, North Mesa, Los Alamos Mesa a South Mesa, spolu s navazujícími částmi na úpatí hory. Tato zeměpisná charakteristika byla jedním z hlavních faktorů výběru místa pro projekt Manhattan, protože umožňovala snadno kontrolovat veškeré příjezdy do města a odjezdy ven.
Velká část okresu Los Alamos (Los Alamos County) leží v oblasti Española Ranger District přírodní rezervaceSanta Fe National Forest. Tato přírodní rezervace byla vyhlášena již v roce 1915 a její celková rozloha je přes 6000 čtverečních kilometrů, tedy jen velmi malá část patří k Los Alamos.
PodleKöppenovy klasifikace podnebímá Los Alamos vlhké kontinentální klima s teplými léty, tedy podtyp„Dfb“, se čtyřmi ročními obdobími.Velmi vysoká nadmořská výška (přes 2200 metrů) celkem výrazně snižuje nejvyšší letní teploty, které ale i tak běžně překračují 30 stupňů. Nejvyšší naměřená teplota v květnu je 34 stupňů, 36 v červnu a 37 v červenci. V zimě ze stejného důvodu teploty často klesají výrazně pod –15 stupňů, nejnižší naměřené teploty jsou mezi –25 až –28 stupňů od listopadu až do února.
Zeměpisná poloha Los Alamos způsobuje, že jeho flóra a fauna jsou ve srovnání s okolními oblastmi státu velmi rozmanité. Rozdíly v nadmořské výšce vytvářejí srážkové a teplotní gradienty, které podporují širokou rozmanitost rostlinných a živočišných společenstev. V okrese se nachází šest různých rostlinných společenstev.V každém z nich žije jedinečná flóra a fauna. Nejčastějšími stromy jsou borovice těžká (Pinus ponderosa), dále topoly, které daly lokalitě jméno. Mezi běžné keře v oblasti patřípelyněk trojzubý(Artemisia tridentata), dub Gambelův (Quercus gambelii) a divoká růže (růže nutkanská, Rosa nutkana).
Příkladem savců žijících v oblasti jsoumedvěd baribal(Ursus americanus; hnědá barevná varieta), losi,jelenec ušatý(Odocoileus hemionus), rysi, lišky šedé, skunkové a veverky.V ornitologickém průzkumu Pajarito prováděném Los Alamos National Laboratory bylo zaznamenáno více než 200 druhů ptáků. Mezi typické druhy zde patříkolibřík šestibarvý(Selasphorus platycercus),strakapoud americký(Picoides villosus) nebo salašník západní (Sialia mexicana), z dravců zejménakáně černá(Buteo albonotatus) avýr virginský(Bubo virginianus).
Lesní požáry vícekrát zasáhly celý okres, ale nejničivější pro město byl požár označovanýCerro Grande Firev květnu 2000, který způsobil škody v odhadované výši 1 miliarda dolarů a zničil více než 400 domů. Město bylo osm dní evakuováno. Celkem zasáhl plochu  přibližně 19 000 hektarů.Federální agentura pro řešení mimořádných událostí(FEMA) postavila v části města North Mesa dočasné obydlí pro ty, kteří byli požárem vysídleni. Nedošlo ke ztrátám na životech, ale mezi další následky patří poškození zařízení LANL (jaderný materiál nebyl zasažen), bleskové povodně a eroze.
Další požár nazývanýLas Conchasz 26. června 2011 (který vznikl od vedení elektrického proudu) spálil více než trojnásobnou plochu (63 500 hektarů) a rovněž si vyžádal evakuaci Los Alamos, ale ve městě nedošlo k žádným větším škodám na majetku. Jednalo se však o největší požár na území státu Nové Mexiko.
Bylo zjištěno, že více než dva tisíce míst v oblasti bylo ovlivněno v důsledku dřívějších činností vNárodní laboratoři Los Alamos(LANL). Tato místa byla identifikována v celém okrese a nacházejí se především (ale nikoli výhradně) na pozemcích, která jsou ve vlastnictví Ministerstva energetiky USA. Kontaminovaná místa se značně liší svým významem. V některých oblastech jsou nutná nápravná opatření a obnova životního prostředí. LANL se na tomto procesu zásadně podílí.Někteří obyvatelé vyjádřili obavy z nedostatečné účasti veřejnosti a možnosti vyjádřit se k harmonogramu a financování sanace.
Veřejné školy v Los Alamos poskytují vzdělávání od mateřské školy po střední školu. Je zde 5 základních škol, jedna střední škola a jedno gymnázium.K 6. březnu 2021 dosáhla míra úspěšnosti maturantů 93,3 %, což je výrazně více ve srovnání jak s průměrem za celý stát Nové Mexiko (76,9 procent), tak s americkým průměrem (85 procent).V Los Alamos má pobočku takéUniversity of New Mexico, která sídlí vAlbuquerque, největším městě Nového Mexika.
Bradbury Science Museum(původní názevLos Alamos National Laboratory Museum) v centru Los Alamos, je vědecko-technologické muzeum, které prezentuje především historiiprojektu Manhattana činnost a výsledkyNárodní laboratoře Los Alamos. Založeno bylo v roce 1953, současný název byl zvolen na počestNorrise Bradburyho, významného amerického vědce, který měl mimo jiné na starosti celkovou přípravujaderného testu Trinitya od roku 1945 až do roku 1970 byl druhým a nejdéle působícím ředitelem laboratoře.
Expozice se věnuje nejen historii (včetně modelů atomových bombLittle BoyaFat Manve skutečné velikosti),ale jsou prezentovány také další obory, např. výzkumplanety Mars(laboratoř se podílela vývoji vozítkaCuriosity), nanotechnologie, biopaliva, historie superpočítačů neboLos Alamos Neutron Science Center. Muzeum je otevřeno celoročně od úterý do neděle a vstup do muzea je zdarma, doporučený čas na prohlídku je 2 až 3 hodiny.
Los Alamos Historical Museumsídlí v budově z roku 1918, která je nejstarší částí výše popsanéLos Alamos Ranch Schoola současně je nejstarší nepřetržitě používanou budovou v Los Alamos. Původně sloužila jako ošetřovna, později jako hostinské prostory pro rodiče navštěvující studenty internátní školy. Poté co armáda odkoupila všechny objekty rančerské školy, byla oblíbeným místem generálaLeslieho Grovese, pokud pobýval v Los Alamos. Muzeum se věnuje celé historii, od osídlení náhorní plošiny Pajarito Pueblo indiány, přes historii farmářských usedlostí, éru Ranch School a období projektu Manhattan až po současnost. O provoz se stará více než 50 let existujícíLos Alamos Historical Society. Po vzniku opět již zmíněnéhoManhattan Project National Historical Parkv roce 2015 bylo muzeum přidruženo i k tomuto projektu.
Dále lze navštívit již zmíněnouFuller Lodgez roku 1928, největší budovu v původním areáluLos Alamos Ranch School. V dobách fungování školy sloužila jako jídelna a také pro zaměstnance a byla považována za symbol školy. Během projektu Manhattan poskytovala pokoje pro hostující vědce a prostory pro různé akce. Dnes slouží jako komunitní centrum, kde se konají setkání, přednášky a svatby.
Hans Bethe Houseje samostatnou součástí historického muzea, které zajišťuje jeho provoz a údržbu. Pojmenován je po významném německém vědci. Oppenheimer věřil, žeHans Bethe(později získal Nobelovu cenu) bude nejen velkým vědeckým a technickým přínosem projektu, ale přesvědčí také další vědce, aby se připojili. Oppenheimer se též domníval, že jeho manželka Rose by mohla pomoci zorganizovat bydlení a komunitu v Los Alamos. V domě jsou vystaveny některé jeho osobní věci a je zde malá „Galerie studené války v Los Alamos“ Harolda Agnewa. Na počest vazeb domu na Nobelovu cenu si návštěvníci mohou prohlédnout Nobelovu cenu za fyziku, kterou v roce 1995 získalFrederick Reines, který rovněž působil v projektu Manhattan a po válce v laboratoři.
Oppenheimer Housebyl postavený v roce 1929 a původně sloužil rovněž rančerské škole, bydlela v něm sestra ředitele školy A. J. Connella.Robert Oppenheimer, jeho žena Kitty, dcera Toni a syn Peter žili v tomto domě v letech 1943–1945. Pozvání na některou z Oppenheimerových večeří patřilo ve válečné komunitě v Los Alamos k nejžádanějším společenským pozváním. Vědci si mohli na chvíli odpočinout od své úmorné a přísně tajné práce, zatímco Oppenheimer obsluhoval bar a kolegové vědci jakoRichard FeynmanaEdward Tellerse chopili hudebních nástrojů a přispěli ke slavnostní atmosféře.
RežisérChristopher Nolannatáčel v březnu 2022 řadu scén filmuOppenheimerna autentických místech v Los Alamos, mimo jiné včetně historické Fuller Lodge, Oppenheimerova domu, ženské ubytovny Civilian's Women's Dormitory,United Churcha na dalších místech.
Vzhledem k historii místa zde působilo mimořádně velké množství nejvýznamnějších vědců, zejména během projektu Manhattan, ale také po druhé světové válce. Jsou uvedeny též některé další osobnosti (spisovatelé nebo spisovatelky, politici, právnici, kteří se narodili nebo působili v Los Alamos).
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuLos Alamos, New Mexicona anglické Wikipedii.
JUNGK, Robert.Jasnější než tisíc sluncí: Osudy atomových vědců. Překlad Dušan Pokorný. 1. vyd. Praha: Mladá fronta, 1963. 315 s. (Kolumbus; sv. 17).Existuje též druhé vydání z roku 1965 (Praha: Mladá fronta, 1965. edice Máj, sv. 65). Dokumentární kniha o osudech atomových vědců (německý originál vyšel 1956).
FEYNMAN, Richard Phillips; LEIGHTON, Ralph.To snad nemyslíte vážně!: dobrodružství zvídavé povahy jak je zažil Richard P. Feynman, jehož vyprávění zaznamenal Ralph Leighton. Příprava vydání KLÍMA, Jan; překlad KLÍMA, Jan. 1. vyd. Praha: Mladá fronta, 1989. 315 s. (Máj; sv. 541).ISBN80-204-0023-0.Existuje ještě několik pozdějších českých vydání. Poučné a současně poutavé vzpomínkyRicharda P. Feynmana(v roce 1965 získal Nobelovu cenu) nejen naLos Alamos.
BIRD, Kai; SHERWIN, Martin J.American Prometheus: the triumph and tragedy of J. Robert Oppenheimer. 1. vyd. New York: Alfred A. Knopf, 2005. xiii + 719 s.ISBN0-375-41202-6. (angličtina)Existuje ještě několik novějších vydání, přičemž nejméně první vydání z roku 2005 a také vydání z roku 2006 (New York: Vintage Books,ISBN978-0-375-72626-2) a vydání z roku 2009 (London: Atlantic Books,ISBN978-1-84354-705-1) jsou k dispozici ve vybraných českých knihovnách. Rozsáhlá bibliografická kniha byla mimo jiné předlohou pro životopisné filmové dramaOppenheimerrežiséraChristophera Nolanaz roku 2023 a získala řadu literárních ocenění.
HODDESON, Lillian; HENRIKSEN, Paul W.; MEADE, Roger A.; WESTFALL, Catherine L.Critical Assembly: A Technical History of Los Alamos during the Oppenheimer Years, 1943–1945. 1. vyd. New York: Cambridge University Press, 1993. xv + 509 s.Dostupné online.ISBN978-0-521-44132-2. (angličtina)