Berlínská blokáda

Berlínská blokádaje první větší krizístudené války, při kteréSovětský svazod23. června1948do12. května1949blokoval pozemní přístup do západní částirozděleného Berlína, který se nacházel uprostředsovětské okupační zóny. Západní země blokádu překonaly zásobováním obyvatelstva pomocíleteckého mostu. Důsledkem krize byl vznikZápadního Německa, včetněexklávyZápadní Berlín, aVýchodního Německa.
První berlínská krizese označuje pro odlišení od druhéberlínské krize(1958–1963), která vedla ke stavběBerlínské zdi.
20. června1948provedli západní spojenci – po bezúspěšných konzultacích seSovětským svazem– v západních okupačních zónáchNěmeckaměnovou reformu (která podle původních plánů v důsledkučtyřmocenského statusuneměla platit pro Berlín).23. červnabyla měnová reforma provedena i v sovětské okupační zóně, přičemž nová východní marka měla platit i pro západní sektory Berlína: tím mělo být dosaženo finančního a hospodářského vázání západních sektorů na sovětskou zónu. Západní spojenci proto zavedli západní marku i ve svýchberlínských sektorech.
V noci z23.na24. červnareagovalo pak sovětské velení v Berlíně přerušením zásobování elektrickým proudem pro západní sektory a o několik hodin později uzavřením všech pozemních a vodních přístupových cest.
Na blokádu, zprvu prezentovanou jako technické potíže, nebyli západní spojenci připraveni. V západních sektorech Berlína, čítajících tehdy 2,2 milionu obyvatel a zcela závislých na zásobování zvenčí, se nacházely zásoby potravin na 36 dnů a uhlí na 45 dnů.
Zpočátku spojenci nebyli ani zajedno v budoucí politice vůči Berlínu. Nakonec se prosadil americký vojenský guvernér města,Lucius D. Clay, který25. června1948 dal povel ke zřízení leteckého mostu (vzdušné koridory blokovány nebyly). Již příští den přistálo na letištiTempelhofv americkém sektoru první letadlo operace Vittles, Britové započali s operací Plain Fare o dva dny později (používali své vojenskéletiště Gatowa vodních ploch jezer pro nasazené hydroplányShort Sunderland). Na letech se později podíleli i letci zNového Zélandu,Austrálie,KanadyaJižní Afriky.
Z počátečních 120 tun denně se během týdnů objem zboží velice rychle zvýšil a rekordu bylo dosaženo16. dubna1949s celkem 12 840 tun za jediný den. Největší položkou (62,8 %) bylo uhlí na topení a výrobu elektřiny, dále benzín, pšenice a další potraviny, léky a také stavební materiál (na další výstavbu letišť – o tři měsíce později byl zahájen provoz naletišti Tegelve francouzském sektoru). Letadla přistávala v minutových intervalech.
Téměř o rok později, když bylo jasné, že blokáda nedosáhne původního záměru (anexe západních sektorů), byla12. května1949 tranzitní spojení do Berlína opět otevřena a doprava se začala přesouvat zpět na pozemní komunikace. Letecký most byl oficiálně ukončen30. zářítéhož roku.
Celkem se uskutečnilo kolem 277 000 letů, při kterých bylo přepraveno 2,2 milionu tun zboží. Během leteckého mostu zahynulo několik desítek osob: 39 Britů, 31 Američanů a 6 Němců. Upomíná na ně pomník na náměstí před letištěm Tempelhof.
Další upomínkou je americká„Dakota“, jeden z takzvaných „rozinkových bombardérů“, která dlouhou dobu stála na letišti Tempelhof, dnes je zavěšena ve vzduchu na budově berlínského technického muzea. Přezdívka „rozinkový bombardér“ (Rosinenbomber) vznikla poté, co Gail Halvorsen, jeden z letců U.S. Air Force, v dobré náladě před přistáním vyhodil z okna na improvizovaném padáčku pár balíčků se sladkostmi pro děti. To se proslechlo, později to dělala většina pilotů a sbírání balíčků se stalo sportem.