Něnci

Něnci(ruskyНенцы, něneckyненэй ненэч(něnej něneč, doslova „skutečný člověk“)) jsou malá etnická skupina vRusku. Podle posledního sčítání lidu k 1. 1. 2021 se k této národnosti přihlásilo 49 646 lidí.V širším smyslu sem patří iEnci. Starší název pro Něnce žijící uObu, který je však vnímán jako urážlivý, jeSamojedi/Samodijci(slovo má ale i jiné významy, viz hesloSamojedi) a pro Něnce žijící uJenisejejeJurakové.
K prvním kontaktům mezi Něnci a Rusy došlo už na konci11. století, ale k intenzivnějším stykům došlo až v důsledku ruské kolonizace Sibiře a severu v16. století, kdy Rusové na území Něnců začali stavět pevnosti (např.Obdorsk,Surgut,Mangazeja,Turuchansk) a vybírat tzv.jasak– daň v kožešinách. Něnci nemají nic společného sNěmcinebo Německem.
Něnci tradičně obývají severozápadSibiřea nejzazší severovýchod evropského Ruska od poloostrovaJamalupo poloostrovTajmyr. Malá část Něnců žije i na souostrovíNová země. Jejich jazykem jeněnečtina.
Podle způsobu života se Něnci dělí na tundrové Něnce, jichž je většina a menší skupinu lesních Něnců, žijících na dolnímObu. Tundroví Něnci byli tradičně kočovnými pastevcisobů, případně lovci divokých sobů, naproti tomu pro lesní Něnce měl větší význam lovkožešinové zvěřearybolov. Při chovu sobů Něnci používajípastevecképsy, sobí laně se většinou nedojí a sobi nejsou nikdy používáni k jízdě.
Tradičním obydlím je kuželovitý stančum(něneckymja),v létě pokrytý pláštěm zbřezovékůry (nebo v současné době i celtou) a v zimě sobími kožešinami. Dalším druhem staveb jsou zásobárny na kůlech, do nichž se ukládá jídlo (zejména sušené maso a ryby), ale i kožešiny.
Tradiční oděv se nazývámalicaa je to dlouhá bunda z jedné nebo dvou vrstev sobí kožešiny, často s přišitou kapucí. K ní se nosily kožené kalhoty a kožené nebo kožešinové boty (torbazynebopimy), které se často šily z kožešiny sobích nohou nebo z kůže tuleňů a medvědů. Do nich se v zimě pro lepší tepelnouizolacinosily vložky z mechu nebo sena. Oděv měl u obou pohlaví podobný střih. Zejména ženský oděv byl bohatě zdobený nášivkami z jinak zbarvených kožešin, někdy iměděnýmkováním, kousky perleti nebo skleněnými korálky. Dnes jej Něnci nosí už pouze v zimním období, v létě dávají přednost evropskému oděvu.
Dopravním prostředkem jsousanězvanénartytažené soby, na nichž Něnci v minulosti jezdili po bažinatétundřei v létě. Lovci, zejména lovci lesních Něnců, jezdili v zimě nalyžích, které byly celodřevěné (pjaj lamba) nebo byla skluznice opatřena sobí kožešinou (choba lamba), někdy pásy z tulení kůže. V blízkosti řek vyráběli Něnci dlabané loďky.
Základní potravinou Něnců je sobí maso, které se jí syrové,mražené, vařené nebo sušené. Dále se jedí vnitřnosti, krev, tuk, ryby. Rostlinnou stravu zastupují hlavně bobule, případně oddenky, výhonky a nať tundrových rostlin, jako jekrvavec toten, mochna nebo lžičník. Pod vlivem Rusů se Něnci naučili péct placky a pít čaj. Těsto na placky bývá často zadělané sobí krví a tukem či mozkem.
Příslušníci tohoto severského národa se od nepaměti mezi sebou nazývali slovemNěnec, což v překladu znamenáčlověk. V sovětských dobách se toto označení začalo používat i v ruštině.
Dřívější ruské pojmenování severského národa – Samojedi – je vnímáno jako potupné. Jeho původ není jasný. Podle starékozáckélegendy vznikl tento název podle toho, že Něnci pojídali teplé, pružné a ještě nevystydlé srdce poražených nepřátel, aby nepřítel neožil a aby jeho síla přešla na vítěze. Podle jiných hypotéz toto potupné označení pochází z finskéhoSuomi– Finové, nebo je to zkomolení slovasjomgojed– člověk, který se živí rybou sjomgou. Nejpravděpodobněji pochází slovo samojed od loparskéhosaam-iedna–- země Saamů. Sami Něnci se přidržují domněnky, že původní ruské označení vzniklo ze dvou ruských slov:samajedin –tedy jeden domorodec proti přírodě, jeden proti jednomu, jeden samotář.
Tradičním náboženstvím bylšamanismus, založený nadualistickékosmologii. Nejvyššími božstvy jsou dobrý nebeský bůhNuma jeho syn, zlý vládce podzemního světaNga. Uctívaná byla také Ja Nebia, bohyně země, plodnosti a žen. Mimoto uctívají i různé dobré (Tadebciu) a zlé (Ngyleka) místní duchy. Bohům a duchům přinášeli oběti, někdy i krvavé ve formě sobů. Od 19. století byli vystavenichristianizaci, ujal se u nich především kultsvatého Mikuláše, jehož dodnes uctívají, často zároveň s původními duchy. Šamani byli zpravidla muži. Stejně jako jinde na Sibiři, používají rámový buben –penzer, který však nebývá zdobený malbou. Šamanský plášť nebyl tak významný jako např. u Evenků a Jakutů, nejdůležitější součástí šamanského oděvu je čepice s kovovými ozdobami, často ve tvaru paroží. Mezi uctívaná zvířata patřil sob, orel, u lesních Něnců předevšímmedvěd hnědý.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuNencina slovenské Wikipedii.