Lví tanec

Lví tanec(zjednodušené znaky:舞狮; tradiční znaky: 舞獅;pinyn: wǔshī; český přepis: Wu-š‘) je forma tradičního tance v čínské kultuře, který provádí dva vystupující v lvím kostýmu. Jeden z tanečníků manipuluje hlavou a druhý zadní částí těla. Tanec se tradičně provádí v období různých svátků a oslav, zejména v období Svátků jara (Čínský Nový rok). Může se také provádět při dalších důležitých příležitostech, jako jsou různé zahajovací akce, svatební obřady, za účelem uctění vzácných hostů či při pohřbech. Dle tradice se tanec provádí za účelem vystrašení zlých duchů a k přilákání štěstí a úspěchu.
Ačkoliv existuje mnoho regionálních forem, čínský lví tanec lze obdobně jakodračí tanecrozdělit na dvě hlavní formy, a toseverní(zjednodušené znaky: 北狮; pinyn: běishī; český přepis: pej-š') ajižní(zjednodušené znaky: 南狮; pinyn: nánshī; český přepis: nan-š'). Pro severní formu tance je charakteristické že se tance účastní dva páry tanečníků, kteří představuji lva a lvici, či dokonce více párů tanečníků, reprezentující lví rodinu, kdežto jižní forma tance obvykle zahrnuje jednoho lva. Jižní forma je ve světě známější a rozšířenější.Ačkoliv je toto dělení široce užívané a objevuje se ve většině zdrojů, je takové rozdělení poměrně zjednodušující a problematické. Některé ze zdrojů zahrnují do základních forem tance i formy jiné, například „lva se zavřenou tlamou“ (关口狮; guānkǒushī; kuan-kchou-š') a „lva s otevřenou tlamou“ (开口狮; kāikǒushī; kchaj-kchou-š').
Zejména pro vzhled jižního lva, je někdy lví tanec zaměňován s dračím tancem. Tyto dva tance lze ale poměrně snadno rozlišit – lví tanec provádí dva lidé v jednom kostýmu, dračí tanec provádí mnoho lidí, kteří manipulují s dlouhou ohebnou loutkou draka pomocí tyčí umístěných v pravidelných rozestupech po délce draka.
Lví tanec je v různých podobách součásti tradice i jiných zemí, jakoMalajsie,Singapur,Vietnam,Japonsko.
Lví tanec je součástí čínské tradice přibližně 1500 let. První zmínky lze dohledat již v obdobídynastie Chan. K jeho rozmachu a rozdělení do dvou forem dochází již za dynastieTchang. Během období této dynastie byl lví tanec transportován do Japonska, kde je známý jakoShishimai. Původ této tradice je však nejistý, neboť lev se v Číně přirozeně nevyskytuje. Nejrozšířenější teorie se přiklání k tomu, že lev, a s ním tradice lvího tance, byl do Číny přivezen z Indie či Persie prostřednictvím Hedvábné stezky.
Je též přezdívána jako zlatý lev či pekingský lev. Kostým severního lva má často žlutou či oranžovou srst a hlava lva je zlatě natřená. K odlišení pohlaví se často používá mašle na hlavě lva. Pokud je červená, reprezentuje lva a pokud zelená, reprezentuje lvici.Vzhled kostýmu také připomínápekingské palácové psíky.V této formě jsou přítomné prvky akrobacie, tanečníci balancují na velkém míči, k tanci se také užívá vyvýšená platforma, někdy vícestupňová. Udává se, že tato forma má nejdelší historii.
Tato forma tance pochází zKuang-tungua je nejrozšířenější formou ze všech. Označuje se také názvem "Příznivý lev" (瑞狮; ruìshī; žuej-š'). Toto označení pochází z oblíbeného příběhu z dynastie Čching, který se často vyprávěl v oblasti Fo-šan. Podle příběhu se císař Čchiang-lung ztratil se svým doprovodem v lesích, ale vyvedlo je do bezpečí podivné zvíře, které se stalo inspirací pro vzhled lva s rohem.Tato forma je úzce spojena sbuddhismem. Během oslav Nového roku lvy doprovází často postava Buddhy s velkou hlavu ( zjednodušené znaky: 大头娃娃; pynin: Dàtóu wáwá). Tanečník má na hlavě masku Buddhy vyrobenou z papírmaše. Buddha zde působí jako komické rozptýlení, lva vede či dráždí, někdy interaguje s davem. Má ratanový vějíř a žluté roucho.
Jižní lev je spojován s legendou oNienovi, proto má na hlavě jeden roh. Kostým jižního lva má na hlavě také zrcadlo. Dle tradice má zrcadlo sloužit k odehnání zlé energie a duchů, v případě, že by se duch do zrcadla podíval, negativní energie by se odrazila a zahnala by jej.V případě, že během vystoupení tanečníci interagují s publikem, diváci by neměli sahat na roh ani zrcadlo, je to vnímáno jako špatné znamení. Ve srovnání se severními lvy, mají delší ocas a větší hlavu. Hlava je obvykle vyrobena z papírmaše, bambusu, ratanu a syntetické kožešiny. Mezi běžné barvy jižních lvů patří červená a zlatá, ale také oranžová, černá a zelená.
Tuto formu lze dále rozdělit na dva hlavní styly dle místa jejich původu:Fo-šan, téžFutsana Che-šan, téžHoksan.
Futsanvarianta je starší a tradičnější formou. Tato forma využívá ve velké míře prvkykung-fu. Lvi mají zakřivené pysky, velká čela a ostrý roh.
Hoksanvarianta byla vytvořena mnohem později, v období dynastie Čching, na počátku 19. století. Maska lva má v porovnání s Futsan lvem nižší čelo a kulatější roh.
Zelený lev
Tato varianta je spojena s provinciíFu-ťien. Předpokládá se, že tato forma tance má svůj původ v proti-mandžuských hnutích po pádu dynastie Ming v roce 1644, které byly silné obzvláště v tomto území. Označení pro tento tanec „青狮 (qīngshī; čching-š';)“ zní stejně jako označení pro Čchingskou (mandžuskou) armádu „清师 (qīngshī; čching-š')“.
Tchajwanskýlví tanec
Vyvinul se z jižní formy tance. Má také mnoho regionálních podob. Například:
Tchajpejskýlev (台北狮) – hlava lva je vyrobena zpapírmaše, má na sobě znak „王“ (král) a maska má nepohyblivou tlamu. Označovaný též jako "lev se zavřenou tlamou" (关口狮; guānkǒushī; kuan-kchou-š').
Jižnítchajwanskýlev (南部獅) – menší varianta, často předváděna dětmi.
Hakka lev (客家狮) – lev etnika Hakka.
Tibetskýlví tanec
Senggeh Garcham. Podle buddhistické víry jsou sněžní lvi považováni za dobré znamení a jsou také oficiálním symbolem Tibetu od roku 1909.
(採青; cǎiqīng; cchaj-čching; „plucking green“; „trhání zeleně“) je zvyk prováděný tanečníky především během oslavSvátků jara. Tento zvyk je spjat s jižní formou tance. Zeleň je při tomto zvyku zastoupena salátem či zelím (菜; cài; cchaj), což zní podobně, jako výraz pro bohatství v čínštině (财; cái; cchaj). Lev tedy během tohoto zvyku přijímá od lidí zeleň, následně ji přežvýká a vyplivne, čímž symbolicky šíří bohatství a štěstí. Zeleň je svázaná sčervenou obálkou(红包; hóngbāo; chung-pao), prostřednictvím které se darují peníze.Zelenina je v současnosti také nahrazována množstvím alternativ, dokonce například pivem.Zelenina může být zavěšena na tyči před domácnostmi či obchody, nachystána před domem na stolech, nebo se lvovi může přímo předávat při vystoupení.
Tradičně tanečníci nenásledují hudbu, ale hudebníci hrají dle jejich pohybů. Každá z nálad lva, ale i jednotlivé pohyby, má vlastní odpovídající rytmy.Vystoupení je doprovázeno čínským bubnem (堂鼓; tanggu; tchang-ku),činelyagongy. Buben reprezentuje tlukot srdce lva.
Maska lva se skládá z hlavy a těla. Výroba lvího kostýmu je náročnáumělecko-řemeslnápráce. Po významnou část historie tance byli tanečníky samotní zhotovitelé kostýmu. V současnosti je nejvíce uměleckých řemeslníků věnující se výrobě těchto masek v provinciiKuang-tung.
Čínský lví i dračí tanec byl v Indonésii za vlády prezidentaSuhartazakázán v rámci boje proti komunismu. Zákaz byl zrušen v roce 2000.Lví tanec byl v Číně odstraněn z tradice běhemKulturní revoluce, protože byl vnímán jako primitivní. Lví tanec byl také zakázán vHongkonguběhem 70. až 80. let, protože se jednotlivé taneční školy spojovaly s hongkongskýmitriádami, a v kostýmech během vystoupení ukrývaly nože, kterými se navzájem napadaly.