Ottův slovník naučný

Ottův slovník naučný(s podtitulemIlustrovaná encyklopædie obecných vědomostí), takéOttova encyklopedie, ječeská encyklopediez let 1888–1909. Dlouhých sto let byl největší českou encyklopedií s zhruba 140 000 hesly a až někdy v letech 2010–2011 ho v počtu hesel překonala česká verze internetové encyklopedieWikipedie.
Ještě dnes jeOttův slovník naučnýdobrým zdrojem informací, zejména o historických faktech.
Slovník je velmi podrobný; hesla o několika desítkách stran nejsou výjimkou, hesla jakoJihoslované,Francie,Morava,RakouskoneboRuskomají i více než sto stran,Čechydokonce přes pět set. Některá hesla byla v upravené podobě vydána i v samostatném knižním vydání, např. heslo oFrantišku Palackém, které zpracoval historikJosef Pekař.
Na počátku osmdesátých let19. stoletízačal českýknihkupec a nakladatelJan Ottoplánovat novou, obecně zaměřenou českou encyklopedii.Jeho plány byly pravděpodobně inspirovány první českou encyklopediíF. L. Riegera, dnes známou jakoRiegrův slovník naučný(14 dílů publikovaných v letech1860–1874).
Otto stanovil roku 1884 hlavním editoremJakuba Malého, ten byl dříve editoremRiegerova slovníku, a během 1874–1885 byl hlavním redaktorem devítisvazkovéhoStručného všeobecného slovníku věcného. Malý navrhoval nové dílo pojmenovatNárodní encyklopedie českáa odhadnul, že by mohlo mít šest svazků. Název se změnil naOttův slovník naučnýaž krátce před publikací prvního dílu.Po smrti Malého roku 1885 se stal hlavním editoremTomáš Masaryk, pozdější prezidentČeskoslovenska. Ten po vytvoření nového slovníku, který by nahradil zastaralý Riegerův slovník, už volal krátce předtím v článku „Jak zvelebovati naši literaturu náukovou?“.Při svém nástupu odhadoval, že první díl slovníku vyjde roku 1886. To se nestalo, a tak roku 1887 rezignoval. Důvodem pro jeho odchod byla pravděpodobně Ottova nespokojenost s rychlostí a kvalitou práce na slovníku. Obzvláště v prvorepublikových zdrojích (např. předmluvaMasarykova slovníku naučného) se uvádí, že důvod odchodu byla Masarykova obava, aby kontroverze, které vyvolal vbojích o rukopisy, nepoškodily dobré jméno slovníku. To se ale zdá být jen druhotným důvodem.Po něm jako hlavníredaktornastoupilJosef Kořán, který vedl redakční radu do roku 1892. Poté ji do roku 1898 vedlRudolf Dvořáka po něm do konce projektu (1908)Primus Sobotka.
Masaryk slíbil Ottovi vyvážené zastoupenístaročechůamladočechů. Tohoto cíle se mu ale nepodařilo dosáhnout a v redakci převažovali lidé se světonázorem podobným TGM. Například z 41 osob navržených do redakce jich 24 někdy publikovalo v Masarykově časopisuAthenaeum. A ze zbylých 17 jich 10 bylo z oborů, kterým se časopis nevěnoval. V redakci Kořána naopak převládli staročeši a zastánci pravosti rukopisů. Není známo, že by Masaryk byl autorem nějakého článku ve slovníku.
První, padesátistranný sešit (hesla A–Abélard) vyšel 22. ledna 1888,celkem jich vyšlo 631. Knižně vyšlo v letech1888–190927 řádných svazků a jeden svazek doplňkový. Dle různých odhadů svazky obsahují 140 000 až 186 000 heselna 27 789 stranách s 4 888 ilustracemi a 479 zvláštními přílohami. Redakce slovníku se skládala z 56 lidí a tvorby se účastnilo dalších 1 086 odborníků.
Vydávání slovníku trvalo dvacet let. Jak rychle hesla zastarávala ilustruje fakt, že v doplňkovém dílu zabírají hesla A–M 85 % z celkových 1149 stran.
V letech 1905–1906 byla vydána zkrácená dvousvazková verze pod názvemMalý Ottův slovník naučnýo 2464 stranách. V roce 1908 pak jednosvazkovýOttův kapesní slovník naučnýo 1608 stranách, který byl znovuvydaný v roce 1926.
Hned po vydání doplňků kolem roku 1910 začaly práce na nové, revidované encyklopedii o odhadovaných 15 svazcích pod vedením profesora dějin právaKarla Kadlece. Práce avšak skončily neúspěšně kvůli vypuknutíprvní světové válkya smrti Jana Otty v roce 1916.
Na jednu stranu je považován za nejlepší českou encyklopedii, která dosáhla světové úrovně. Na druhou byl už při vydání kritizován pro nereflektování současných myšlenkových směrů a přemíru starožitnických detailů, kvůli čemuž jsou články málo přístupné běžným lidem.
Z chvály např. Derek Sayer ve své knize říká:
Nebo vMalé československé encyklopedii:
Na druhou stranu např.František Xaver Šalda, mnoholetý spolupracovník Ottova slovníku a autor stovek heselkrátce po dokončení díla napsal:
Ottovo nakladatelství, roku 1927 najaloBohumila Němce, aby byl hlavní redaktor dodatků k Ottovu slovníku, které ho měly aktualizovat o nové poznatky a historický vývoj od původního vydání slovníku. Němec zpočátku odhadoval, že vyjdou dva svazky po 1400 stranách. Roku 1930 mluvil o šesti svazcích. Nakonec mezi roky 1930 a 1943 vyšlo 12 svazků, poslední dva svazky nevyšly. Dílo vycházelo pod názvemOttův slovník naučný nové doby – dodatky k Velikému Ottovu slovníku naučnému. Většina hesel byla nových a jen malá část hesel původní encyklopedie byla revidována. Roku 1934 se Ottovo nakladatelství dostalo do finančních potíží a v práci pak pokračovalo nakladatelstvíNovina.
Druhý svazek šestého dílu byl nacistickým režimem cenzurovaný, chybí tak například jménaFrantišek Udržal,Eduard UrxčiJohannes Urzidil. Na poslední straně redakce oznamuje, že kvůli obtížím z probíhající války odkládá vydání zbylých částí až poté, co válka skončí.
Bylo plánováno 8 dílů, každý o dvou svazcích. Poslední dva svazky ale nikdy nevyšly, přestože byly připraveny k tisku. Po nástupu komunismu se od jejich vydání upustilo a rozhodlo raději připravovat novou encyklopedii v duchu marxismu-leninismu. Důvodem měla být jejichcenzura, když byly připravovány během nacistické okupace. Toto odůvodnění je ale zpochybňováno. Podle českého historikaJana Havránkanacisté sice k cenzuře encyklopedie přistoupili, ale v mnohem menší míře, než se těsně po válce předpokládalo. Posledním vydaným heslem se tak stalUžok.
Hlavní redaktor Ottova slovníku nové doby Bohumil Němec se roku stal 1955 se stal předsedou komise ČSAV pro přípravu encyklopedie, z které se vyvinulaEncyklopedická komise. V ní byl do 1. ledna 1959 hlavním redaktorem první poválečné české encyklopedie:Příručního slovníku naučného, vydaného mezi léty 1962 až 67. Roku 1959 ho v ní vystřídal z politických důvodůVladimír Procházka.
Ottův slovník naučný nové dobydosáhl asi třetiny objemu původní encyklopedie. Obsahuje téměř 60 000 hesel ve 12 svazcích na 8 585 stranách.
Encyklopedie včetně dodatků byla znovu vydána v letech1996–2003nakladatelstvímiArgoaPaseka. Vydána byla i digitalizovaná verze naCD-ROMu. Tištěná i digitální verze byly reprinty původního vydání, a zachovávají tedy jeho vzhled a uspořádání. Obsah byl také zpřístupněn na webu jako součást už nefunkční Seznam Encyklopedie.
Slovní spojení „Ottův slovník naučný“ bylo v roce 1997 zapsáno jakoochranná známkauÚřadu průmyslového vlastnictvívPrazepod číslem 204292, s platností (právem přednosti) od 22. května 1995. Je registrováno pro oblast audio- a audiovideozáznamů a nosičů, slovníků, encyklopedií, naučné literatury, učebnic, skript, vzdělávacích pořadů a přednášek.