Čínský kalendář

Čínský kalendář, někdy takéčínský lunární kalendář(odvozený od pohybuMěsíce;čínsky: 阴历;pchin-jin: yīnlì), neborolnický kalendář(čínsky: 农历;pchin-jin: nónglì) patří mezi nejstarší známé datovací systémy. První zmínka o čínském kalendáři pochází z roku 2637 př. n. l. a dodnes se stále používá vAsii, především vČíně,Tchaj-wanu,Japonsku,Vietnamua vKoreji. Jedná se olunisolární kalendář(čínsky: 阴阳历;pchin-jin: yīnyánglì), který zahrnuje prvky jaklunárníhotak isolárníhokalendáře.
Pro většinu denních činností se dnes v těchto zemích používágregoriánský kalendář, zatímco čínský kalendář se používá k určení významných svátků, jako jeČínský nový rok. Tradičně byl jako rolnický chápán jen kalendář solární, který vychází z24 ťie-čchineboli solárních uzlů.
Nepřesnosti ve výpočtech mohly znamenat pro panovníka ztrátu tváře imandátu Nebesa vytváření alternativních kalendářů bylo trestáno smrtí. Za vlády dynastiíTchang,JüanaČchingpronikly do čínského kalendáře cizí prvky a poslední reformou z roku 1645, zavedenou jezuitskými misionáři, bylo použitípravého slunečního času. Gregoriánský kalendář byl v Číně zaveden poSinchajské revoluciv roce 1912.
Specifikem čínského kalendáře je šedesátkový cykluskan-č'(čínsky: 干支;pchin-jin: gānzhī). Je tvořen celkem 60 kombinacemideseti nebeských kmenůadvanácti pozemských větvía v čínské astrologii byl používán k počítání let, měsíců, dnů a hodin. Cyklus 60 dnů byl používán od 13. století př. n. l. za dynastieŠang. Cyklus 60 měsíců byl zaveden dynastiíChana vychází z oběžné doby Jupitera. Jediným cyklem, který se dnes používá, je cyklus 60 let.
Čínský rok (čínsky: 年;pchin-jin: nián) má variabilní délku, a to 353–355 dní nebo 383–385 dní v případě přestupného roku, podle toho zda sestává z 12 nebo 13 měsíců. Přestupný měsíc se vkládá pro vyrovnání se tropickému roku, který je asi o 11 dní delší. Toto občasné vkládání přestupného měsíce je známé jakoMetonův cyklus, pojmenovaný po řeckém astronomoviMetónovi, který jej poprvé použil v roce 432 př. n. l. Takové kalendáře jsou pak označovány jakolunisolární. Tento princip byl ale Číňanům známý už okolo roku 600 př. n. l.Čínský Nový rok, tj. 1. den 1. lunárního měsíce, se pohybuje mezi 21. lednem a 21. únorem.
Lunární měsíc má 29 nebo 30 dní a začíná dnem, kdy je měsíc vnovu. Měsíce, které jsou delší než je průměrná délkalunace(29,53 dne) jsou označovány jako "velké" (čínsky: 大月;pchin-jin: dàyuè), kratší jako "malé" (čínsky: 小月;pchin-jin: xiǎoyuè).
Pro účely moderního kalendáře začíná den (čínsky: 日;pchin-jin: rì) půlnocí, tradičně se ale používal systém 12 zdvojených hodin (čínsky: 时;pchin-jin: shí), který začínal ve 23:00. Dvojhodiny byly pojmenovány podle cykludvanácti zemských větvía každou charakterizovalo jedno znameníčínského zvěrokruhu. Menší jednotkou, používanou až do nástupu dynastieČchingbyla 1/100 dne (čínsky: 刻;pchin-jin: kè), jejíž název byl odvozen od zářezů na slunečních hodinách.
Solární rok (čínsky: 岁;pchin-jin: suì) má pevnou délku, a to 365 nebo 366 dní, která vychází z délkytropického rokua vymezuje dobu od jednoho zimníhoslunovratuk dalšímu. V moderní čínštině se výraz suej používá k označení stáří, protože Číňané tradičně počítali svůj věk právě od zimního slunovratu.
Solární rok je rozdělen na 24 období nebo solárních uzlůťie-čchi(čínsky: 节气;pchin-jin: jiéqì), které rozdělujíekliptikuZemě na 24 úseků. Dělí se na 12 sudých nebo také větších uzlů a 12 lichých nebo menších uzlů. Tyto uzly udávají nástupy jak astronomických, tak čínských civilníchročních obdobía zajišťují, aby byl kalendář v souladu s transformací přírody.
Jiným rozdělením solárního roku je tzv. 5 fází nebo 5 ročních období (čínsky: 五行;pchin-jin: wǔxíng) dlouhých 72–73 dní, přičemž každému období vládne jeden zPěti prvků: zima-voda, léto-oheň, jaro-dřevo, podzim-kov a přechod mezi těmito čtyřmi tvoří páté období, "vláda země" (čínsky: 土王;pchin-jin: tǔwàng).
Čínský zvěrokruhtvoří dvanáct zvířat v následujícím pořadí: myš (nebokrysa), buvol,tygr,králík,drak,had,kůň,ovce(nebokoza),opice,kohout,pesaprase(vepř).
Pevné svátky připadají na určitý den určitého lunárního měsíce a jejich datum vgregoriánském kalendářise mění. Pohyblivé jsou ty, které se kryjí s jedním zesolárních uzlů(tyto mají naopak pevné datum v gregoriánském kalendáři) a ty, které připadají na určitý den následující po solárním uzlu. Patří sem i svátky, které jsou určeny jiným pravidlem, např. číslováním v rámcišedesátiletého cyklu.
V čínském kalendáři patří mezi pevné svátky (v gregoriánském kal. se pohybuje mezi 21. lednem a 21. únorem) a pro jeho určení existuje několik pravidel, která ale nemusí platit, vychází-li v daný rok extrémně pozdě. Připadá na 1. den 1. lunárního měsíce, tj. na den druhéhonovupo zimnímslunovratu. Zároveň připadá na den novu, který je nejbližší ksolárnímu uzluZačátek jara a na den prvního novu posolárním uzluVelká zima. Je oficiálním svátkem v Číně, na Tchaj-wanu, v Hongkongu, Macau, Singapuru, Korejské republice, Indonésii, Malajsii, Bruneji, Laosu, Vietnamu a na Mauriciu.
Připadá na 15. den 1. lunárního měsíce.
Čching-ming, také známý jakoSvátek zametání hrobek, patří mezi pohyblivé svátky, protože koliduje sesolárním uzlemJasno a světlo, který většinou připadá na 5. dubna. V čínském kalendáři se pohybuje mezi 13. dnem 2. lunárního měsíce a 17. dnem 3. lunárního měsíce. Mimo Čínu je oficiálním svátkem v Hongkongu, Macau, na Tchaj-wanu a v Jižní Koreji.
Připadá na 8. den 4. lunárního měsíce.
Připadá na 5. den 5. lunárního měsíce, proto je známý jako "svátek dvou pětek". Mimo Čínu je oficiálním svátkem v Hongkongku, Macau, na Tchaj-wanu a v Jižní Koreji.
Připadá na 15. den 7. lunárního měsíce.
Připadá na 15. den 8. lunárního měsíce, tj. v období mezi 8. září a 8. říjnem. Mimo Čínu je oficiálním svátkem v Hongkongu, Macau, na Tchaj-wanu a v Jižní Koreji.
Připadá na 9. den 9. lunárního měsíce a je oficiálním svátkem v Hongkongu a Macau.
Koliduje sesolárním uzlemZimní slunovrat a připadá na 22. prosince, v čínském kalendáři tak jde o pohyblivý svátek.