Malta

Malta, plným názvemMaltská republika(maltskyRepubblika TA’ Malta,anglickyRepublic of Malta), jeostrovní státveStředozemním mořipřináležející kEvropě. Jde o nejmenší členskou zemiEvropské unie.Žije zde půl milionu obyvatel. Leží 80 km jižně odItálie, 284 km východně odTuniskaa 333 km severně odLibye. Rozloha 316 kilometrů čtverečních z ní činí desátou nejmenší zemí na světě, avšak je také čtvrtou nejhustěji zalidněnou zemí světa. Tvoří ji několik ostrovů, z nichž dva jsou největší a nejzabydlenější:MaltaaGozo.Urbanizacezemě je tak rozsáhlá, že se zejména ostrov Malta mění v jednu velkoumetropolitní oblast, a Malta tak bývá někdy nazývánaměstským státem. Hlavním městem země jeValletta.
Malta byla osídlena přibližně od roku 5900př. n. l.Díky své strategické poloze ve Středozemním moři byla v minulosti důležitýmobchodnímuzlem.Zároveň také sloužila jako námořní základna mocností, které na ostrovech vládly. V průběhu dějin byla Malta ovládanáFéničany,Kartáginci,Řeky,Římany,Araby,Normany,Aragonci,rytíři Maltézského řádu,FrancouziaBrity.Zatímcokřesťanstvíse na Maltě vyskytovalo již od dobraných křesťanů, byla v doběstředověkupřevážněmuslimskouzemí pod arabskou nadvládou. Muslimská vláda v zemi skončila invazíNormanův roce 1091. Běhemdruhé světové válkybyla obléhána mocnostmiOsya sloužila jako důležitá základna pro operace vseverní Africea veStředomoří.Britský parlament schválil v roce 1964 zákon o nezávislosti Malty, definitivní nezávislost získala dne 21. září téhož roku. V roce 1974 se země stalarepublikou. Od získání nezávislosti se stala členským státemCommonwealthuaOrganizace spojených národů. Roku 2004 vstoupila doEvropské unie, o čtyři roky později se stala členemeurozóny. Malta je rovněž historicky a kulturně spojena sItáliía zejména seSicílií. Úředními jazyky země jsoumaltštinaaangličtina. Až do roku 1934 byla jedním z úředních jazykůitalština.
Nejpočetnějším náboženstvím jekřesťanství(vyznává asi 88,5 % obyvatelstva), které je rovněžstátním náboženstvím, nicméněústavaMalty zaručuje svobodu vyznání.Maltská ekonomika je silně závislá nacestovním ruchu. V zemi se nachází mnoho historických iarchitektonickýchpamátek, včetně tří zapsaných na seznam světového dědictvíUNESCO;Hypogeum Ħal Saflieni,městoValletta,a sedmmegalitických chrámů, které patří mezi jedny z nejstarších staveb na světě.
Původ slova „Malta“ je nejistý. Nejčastěji je zmiňován řecký původ názvu, konkrétně ze slova μέλι („meli“, v překladu „med“). Řekové ostrov nazývali Μελίτη („Melite“, v překladu „med“ nebo „sladký jako med“), pravděpodobně kvůli jedinečnému Maltskému medu – žije zde totiž endemický druh včely.Že by se mohlo jednat o řecký vliv doplňuje i fakt, že Řecko mělo na ostrov vliv už od roku 700 př. Kr.a že v letech 395 až 870 Maltě vládla Byzantská říše.
Další možný etymologický původ je fénický. Fénické jméno pro Maltu (Maleth) v překladu znamená „útočiště“nebo „přístav“, což je možné interpretovat jako odkaz na množství zálivů a zátok, které se na ostrově nacházejí. Jméno městaMdina(hlavního města Malty v obdobístarověku) pochází od Římanů.
Malta se může chlubit dějinami v trvání téměř 7 200 let. Keramika nalezená archeology například ve slavné jeskyniGħar Dalam(nedaleko dnešního městaBirżebbuġa) naznačuje, že maltské ostrovy byly poprvé osídleny okolo roku 5200 př. n. l. neolitickými lovci nebo farmáři, kteří připluli z ostrovaSicílie. Patrně šlo oSikany. Tito první obyvatelé vyhubili trpasličí hrochy (Hippopotamus melitensis), obří labutě (Cygnus falconeri) a trpasličí slony (Palaeoloxodon falconeri), unikátní pravěkou faunu, jejíž pozůstatky jsou nacházeny jen na Maltě a Sicílii. I fosílie těchto vyhynulých druhů byly nalezeny v Għar Dalam.
Obyvatelstvo žilo vmatriarchální společnosti(jak dokazují idoly plodnosti). Buď tito první obyvatelé, nebo příslušníci kultury neznámého původu, jež je vytlačila (na tom mezi odborníky neexistuje shoda) vytvořili v období 4000-3500 př. n. l. záhadnou civilizaci zvanoumegalitická kultura na Maltě.Vyznačovala se stavbou monumentálníchmegalitických chrámů. Je známo asi 45 těchto staveb, ale jen pět jich je dobře zachovalých:Tarxien,Ħaġar Qim,Mnajdra,Ġgantija(na ostrověGozo), a takéhypogeum(podzemní posvátný prostor) vHal Saflieni.Nalezené nože naznačují, že v chrámech byly prováděny oběti zvířat, patrně bohyni plodnosti, jejíž sochy jsou dochovány v Národním muzeu archeologie ve Vallettě. K nejslavnějším patříSleeping Ladyz hypogea či Maltská Venuše z Hagar Qim.Civilizace z neznámých důvodů zanikla a předpokládá se, že pět set let poté (asi 2500 až 2000 př. n. l.) byl ostrov zcela neobydlen.
Ve 2. tisíciletí př. n. l. došlo k novému osídlení Malty, zřejmě opět ze Sicílie. Nové obyvatelstvo spalovalo své mrtvé a stavělodolmeny.Zanechalo po sobě také záhadné „kolejnice“, anglickycart ruts.Nejznámější z nich jsou takzvanéClapham Junction(Claphamské křižovatky) na jihu ostrova. Jedná se o paralelně probíhající stopy, vyryté do tvrdévápencovéskály, až 70 cm hluboké s rozestupem mezi 110 a 140 cm.Nejobvyklejší teorií o funkci těchto kolejnic je, že šlo o zavlažovací či naopak odvodňovací systém.
Kolem roku 1100 př. n. l. obsadili MaltuFéničané.Dali jí i současné jméno (Maletznamená v překladu útočiště či útulek) a patrně i etnický základ - genetická studieAmerické univerzity v Bejrútutvrdí, že starověké fénické geny má asi třetina Malťanů.Zajímavostí je, že již s Féničany přišli i prvníŽidé, kteří tak mají na Maltě třítisíciletou historii.Po roce 800 př. n. l. převzala bývalá fénická kolonieKartágonadvládu nad západním Středomořím, a tím i nad Maltou.Malta se stala její výspou v boji protihelénistickékolonizaci a nebyla tudížstarořeckoukulturou ovlivněna, byť existuje tradice tvrdící opak - která je založena už na ztotožněníHoméremzmíněného ostrovaOgygiasGozem.Antickémuvlivu se ale nakonec Malta neubránila, neboť vdruhé punské válcebyla roku 218 př. n. l. obsazenaŘímem, pod vedením konzulaTiberia Sempronia Longa.Římané ostrov přičlenili ke svéprovincii Sicílie. Díky Římanům máme nejstarší písemné zmínky o Maltě, psal o níCicero,Plinius staršía zvláštěDiodóros Sicilský, který chválil její přístavy, bohatě zdobené domy a kvalitu textilních výrobků.Nejdůležitější památkou na římskou éru jsou ruiny starořímského městaMelite, zejména pak tzv.Domvs Romana, objevený roku 1881, s velmi dobře zachovalými podlahovými mozaikami.
Křesťanstvína ostrov dle tradice proniklo již sPavlem z Tarsupři jeho ztroskotání v roce 60 (veSkutcích apoštolůse o ostrově mluví jako oMelitene), ale skutečně doložený je průnik až z 2. století.Po rozdělení Římské říše spadala Malta podzápadní říši. Po pádu Říma přišlo mezivládíVandalů(454-464) aOstrogótů(464-533), poté připadla MaltaByzanci, především díky byzantskému generáloviFlaviovi Belisarovi, který Ostrogóty roku 533 porazil.Obyvatelstvo si ale nedalo plně vnutitvýchodní ritus.
V roce 870 Maltu obsadiliArabové, konkrétnětuniskádynastieAghlabovců.Jejich vyplenění ostrova bylo tak absolutní, že muselo dojít k jeho znovuosídlení kolonisty ze Sicílie, která byla v té době již pod arabskou nadvládou. Došlo pak ke značnéislamizaciobyvatelstva.Malta v arabských rukou hrála význačnou roli v obchodu, zvláště sotroky. Arabové vybudovali rovněž známé hradbyMdiny.Stopu zanechali také na jazykové úrovni, dnešnímaltštinamá arabský základ a je počítána ksemitskýmjazykům.
Kolem roku 1090 Maltu dobylinormanštívládciSicílie(Roger I. Sicilský,Roger II. Sicilský) a připojili ji ke svémusicilskému království. Tradiční výklad říká, že to byl Roger I., kdo Malťanům daroval svůj červeno-bílý prapor, z vděčnosti za pomoc při boji s Araby, a že ten je základem i dnešní maltské vlajky. Roku 1192 se Malta stala hrabstvím, prvními hrabaty bylijanovštíkorzáři, vybraní i proto, aby místní obyvatelstvo militarizovali a připravili na obranu.Brzy hraběcí stolec převzaliŠtaufové, drželi ho do roku 1266. Roku 1224 došlo k vyhnání Arabů a celá křesťanská mužská populace z italskéhoCelanabyla naopak přemístěna na Maltu. V roce 1249 bylo zbývající muslimské obyvatelstvo donuceno přestoupit na křesťanství. Po krátkém francouzském mezivládí připadla Malta roku1282aragonské koruně(později španělské). Jejíbarcelonská dynastieostrov kontrolovala do roku 1409. V roce 1429 Maltu krátce okupovaliMaurové.
V roce1530ostrov konečně získal křesťanský vojenský (Maltézský) řádJohanitů, pod vedením jeho tehdejšího velmistraPhilippa Villierse de L'Isle-Adam. Johanité měli chránit Evropu před vpádemOsmanů.Potřebovali nový azyl, když byli v roce 1522 vyhnáni zRhoduosmanskou armádou. CísařiSvaté říše římsképak rytíři platili symbolický ročnítributv podobě jednoho maltézského sokola. Roku 1565 se po čtyřměsíčnímvelkém obleženíza cenu obrovských ztrát podařilo odrazit vojska Osmanského sultánaSulejmana I.Nečekané vítězství nad pětinásobnou přesilou je dodnes zdrojem maltské národní hrdosti.
Ostrov byl po této válce téměř zničen, a tak velmistrJean Parisot de La Valettenechal vystavět nové městoValletta.Po porážce Osmanů se stát ocitl ve zvláštní situaci národnostní a jazykové pestrosti. Johanitský řád se podle jazykové hranice rozdělil na francouzskou, italskou, anglickou, německou, aragonskou, kastilskou a portugalskou část, přičemž každý z těchto podřádů si postavil vlastní sídlo (tzv.auberge).Johanité dali roku 1574 zřídit ve Vallettě i proslulou nemocniciSacra Infermeria, jednu z největších a nejslavnějších ve středověké Evropě (roku 1979 proměněnou v kongresové centrum).Zlatý věk ostrova skončil v 18. století, kdy byl oslaben vliv Osmanské říše, v důsledku čehož evropské mocnosti přestaly vidět smysl v tom platit Johanitskému řádu „za ochranu“.
V roce1798obsadil MaltuNapoleon, při svévýpravě do Egypta.Malťané, nespokojení s úpadkovou érou pod johanitskou vládou, ho přivítali jako osvoboditele. 12.–18. června 1798 bydlel Napoleon v Palazzo Parisio ve Vallettě. Zrušil všechnyfeudálnívýsady inevolnictvía dal občanská právaTurkůmaŽidům. Ustavilzákoníka reformoval veřejné školství.Poté odjel do Egypta, stále vnímán jako hrdina. Malá posádka, kterou na ostrově zanechal, si však místní svými excesy a krutostmi, zejména drancováním kostelů, znepřátelila.Obyvatelstvo odpovědělo osmiměsíčním povstáním. O pomoc povstalci požádaliSicilské království, které zase požádalo o pomoc Brity. Britský kapitán Alexander Ball Francouze z Malty roku 1800 úspěšně vypudil, čímž začala britská éra Malty.Formálního začlenění Malty do své říše dosáhli Britové vPařížské mírové smlouvěroku1814.
Britové vzápětí zrušili samosprávný orgánUniversitá, což se nelíbilo především místní elitě, která začala revoltovat zvláštním „kulturním“ způsobem – odmítala mluvitanglickya hovořila striktněitalsky. Toto jazykové rozštěpení existuje na Maltě dosud. Jinak ale Britové ostrov postupně modernizovali, industrializovali a nechali mu i určitou samostatnost - roku 1849 dostali Malťané například první ústavu.Po otevřeníSuezského průplavuv roce 1869 se cena Malty ležící na půli cesty meziGibraltarským průlivema Egyptem zvýšila, stala se pro britské obchodní lodě důležitou zastávkou na cestě doIndie. Vprvní světové válcese pro Brity Malta stala neocenitelnou základnou ve Středozemním moři. Malťané ovšem za války značně trpěli a reakcí bylo povstání v roce 1919, které bylo britskou armádou krvavě potlačeno (tzv.Sette Giugno).Situaci se Britové pokusili uklidnit svoláním prvního parlamentu a prvními demokratickými volbami v roce 1921. Prvním maltským premiérem se stalJoseph Howard. Jenže ve 30. letech začaly ve volbách vítězit proitalské síly, takže Britové několikrát výsledek voleb zrušili, suspendovali ústavu a vrátili Maltu de facto do pozice klasickékolonie.
V průběhudruhé světové válkybyla Malta pro Brity opět důležitým bodem, jelikož ležela na strategickém místě, které umožňovalobritskému letectvunapadat zásobovací konvojeAfrikakorpsu.Německo-italské letectvo se snažilo Maltu jako leteckou základnu zničit během soustředěných náletů, které poškodily velkou část budov na ostrově (bylo jich přes tři tisíce a patřila k nim i slavná opera, nikdy již nepostavená znovu). Tato událost vešla do historie jakobitva o Maltu.Malta odolala i díky tajnému podzemnímu velitelství, takzvaným Lascarisovým válečným místnostem vyhloubeným ve vápencové skále asi 40 metrů pod povrchem.Spojenci odtud řídili nejen obranu ostrova, ale i všechny operace ve Středomoří. GenerálEisenhowerodtud řídilinvazi na Sicílii. Dnes jde o turistickou atrakci. V dubnu1942byl maltskému lidu za zásluhy udělenJiřího kříž, který dodnes zdobí vlajku a státní znak Malty. Kolektivní udělení tohoto řádu bylo unikum až do roku 1999.
Po válce vděční Britové obnovili samosprávu aparlamentarismus. Nejsilnější politickou silou byla, jako i jinde v poválečné Evropě, místnílabouristická strana. Ta byla v zásadě probritskou.Jenže labouristy ochromily vnitřní rozpory, což učinilo rozhodující silouNacionalistickou stranu(Partit Nazzjonalista), jež vznikla na bázi předválečné proitalské strany. Ta měla jasný cíl: samostatnost. 20. srpna 1962 vůdce Nacionalistické stranyGeorge Borg Olivieroficiálně požádal Spojené království o nezávislost. Britové souhlasili za podmínky, že se pro nezávislost Malťané vysloví vreferendu. To se konalo roku 1964 a jasná většina hlasujících zvolila samostatnost. Když došlo k dohodě, že britská námořní vojska budou moci užívat nadále maltské přístavy, byl 21. září 1964 vyhlášen nezávislý maltský stát.Prvním premiérem nezávislého státu byl Olivier, druhým pak labouristaDom Mintoff, který řídil maltský kabinet třináct let.
Hlavou státu zůstal britský panovník, zastupovaný guvernérem, avšak13. prosince1974se Malta prohlásilarepublikous voleným prezidentem jako hlavou státu. Prvním prezidentem se stalAnthony Mamo. Malta zůstala jen členem britskéhoSpolečenství národů(Commonwealth of Nations).Později museli britští vojáci z Malty odejít a Malta vyhlásilaneutralitu.
V roce 1989 se na Maltě konalhistorický summitsovětského vůdceMichaila Gorbačovaa amerického prezidentaGeorge Bushe, o kterém se často hovoří jako o summitu, který ukončilstudenou válku.
Dne1. května2004vstoupila Malta doEvropské unie.Roku 2008 přijalaeuro.V roce 2022 se maltská političkaRoberta Metsolaovástala předsedkyníEvropského parlamentu.
Maltská vlajka je tvořena listem o poměru stran 2:3 se dvěma svislými pruhy, bílým a červeným. V horním rohu je umístěno šedé (stříbrné), červeně lemované britské vyznamenáníJiřího křížs nápisem FOR GALLANTRY (českyZa statečnost).
Maltský státní znak je tvořen stříbrně a červeně polcenýmštítem. V (heraldicky) pravém, stříbrném poli je v horním rohu britské vyznamenáníJiřího křížs nápisem FOR GALLANTRY. Na štítu je položena zlatá hradební koruna s výpadovou brankou a pěti věžemi. Štít obepínají (heraldicky) vpravo větévkaolivovníkus plody a vlevo větévkapalmová. Obě ratolesti jsou dole pod štítem svázány bílou, vespod červenou, stuhou nesoucí černý nápis REPUBBLIKA TA’ MALTA (českyMaltská republika).
Maltská hymna je píseňL-Innu Malti(českyMaltská hymna). Slova napsal Dun Karm Psaila, hudbu složil Robert Samut. Text má formu modlitby.
Maltské souostroví leží ve strategické poloze ve Středozemním moři 95 km jižně odSicíliea 290 km východně odTuniska. Malta je rozlohou nejmenší státEvropské unie. Skládá se z následujících obydlených ostrovů:
K Maltě náleží i tři neobydlené ostrůvkyCominotto,FilflaaSt. Paul's Island. Ostrovy jsou reliktem dřívějšíhosuchozemskéhospojení mezi Afrikou a Evropou, které bylo před asi 11 000 lety přerušeno vzestupem mořské hladiny. Nacházejí se naAfrické desce. Zfytogeografickéhohlediska Malta náleží keStředomoří.Ekoregion, k němuž je řazena, se nazýváTyrhénsko-jadranské sklerofilní a smíšené lesy.
Převážná většina pobřeží všech ostrovů je skalnatá. Povrch se skládá z různých druhů propustnéhovápence, který se extenzivně používá jako stavební materiál. Nejvyšším bodem jeTa' Dmejrek(253 m). Geograficky i geologicky náleží Malta k Evropě, byť v minulosti byla obvykle řazena k Africe. V roce 2017 se do moře zřítil skalní útvarAzurové okno, který patřil mezi největší geologické atrakce Malty.
Na ostrově nejsou žádné trvale existující řeky a jezera, ty se vytvoří jen v nejintenzivnějším období dešťů. Malta má proto silně omezené zásobysladké vody– podle údajů OSN je na vodu nejchudší zemí na světě. Zásobování obyvatelstva vodou je uskutečňováno dnes celkem čtyřmi stanicemi na úpravu mořské vody, parky a zemědělství užívají dešťovou vodu a částečně vodu zestudní; ještě v osmdesátých letech byla velká část spotřeby vody kryta jejím dovozem zItálie.
Klimaticképrostředí je podleKöppenovy klasifikaceurčeno jakostředozemní podnebí. Vyznačuje se mírným, vlhkým zimním obdobím a horkým létem s prakticky žádnými vodními srážkami. Průměrná roční teplota je 23 °C během dne a 15,5 °C v noci. Nejchladnějším měsícem je leden, nejteplejším srpen. Valletta má nejteplejší zimy ze všech hlavních měst Evropy, s průměrnou teplotou 15 °C.Sníhje velmi neobvyklý a když napadne, jde o velkou atrakci, jako například v roce 2014.Průměrná roční teplota moře je 20 °C. Pod tuto průměrnou úroveň neklesne teplota pobřežního moře od června až do listopadu.To je obrovská devíza pro turistický ruch a zakládá to pověst maltských pláží.
Jak je pro ostrovy typické, je Malta domovem řadyendemických(jinde se nevyskytujících) druhů rostlin.Maltskou národní rostlinou je od roku 1973skalní chrpa(Cheirolophus crassifolius). Vyskytuje se jen na Maltě a roste především na západních útesech, které zdobí svými výraznými růžovofialovými květy.Endemitem byla takéfiala šedivá, byť se díky pěstování v okrasných zahradách v 19. století rozšířila do volné přírody i jinde po Evropě. Podobně byl zavlečen na kontinentstarček stříbrný(Jacobaea maritima), který se stal oblíbenou okrasnou rostlinou zejména v Británii. Z dřevin jsou pro Maltu typickéolivovník evropský,rohovník obecný("karob"),fíkovník smokvoň,dub cesmínovitýaborovice halepská. To jsou původní druhy. Z nepůvodních se rozšířilyblahovičník("eukalyptus"),akácieaopuncie mexická. Vzhledem k velké hustotě zalidnění je ovšem maltskábiodiverzitaznačně ohrožená.
Bývalá britská kolonie Malta získala nezávislost21. září1964a 13. prosince 1974 se prohlásila nezávislou republikou, zůstala však i nadále členemBritského společenství národů(Commonwealth of Nations). Od 1. května 2004 je Malta členemEvropské unie.
Malta jeparlamentní republikou. Její politický systém je, vzhledem k britskému vlivu v minulosti, silně ovlivněnwestminsterským systémem. V čele státu stojí nominálněprezidentrepubliky, volený prostou většinoujednokomorovým parlamentemna pětileté období. Prezident jmenuje předsedu vlády a podílí se na složení vlády. V minulosti se však ukázalo, že vůdce jedné z obou hlavních stran, který se zpravidla stává i předsedou vlády, určuje, kdo bude zvolen prezidentem, a tudíž zajišťuje i své jmenování předsedou vlády. Parlament má 65 členů. Volby doparlamentu(Kamra tar-Rapprezentanti) se podle ústavy konají nejméně každých pět let. Volí se ve třinácti volebních obvodech nazývanýchdistretti elettoral. Pokud strana získá absolutní většinu hlasů, ale nemá většinu křesel, dostane tato strana přidělena další křesla, aby byla zajištěna parlamentní většina. Všechny parlamentní volby mají na Maltě tradičně velice těsné výsledky a obě hlavní strany se u vlády pravidelně střídají. Volební účast je tradičně vysoká, Malta drží rekord ve volební účasti mezi státy bez povinného hlasování (z let 1960 a 1995).
Prezidentkou republiky byla od 4. května 2014Marie-Louise Coleiro Preca.Její mandát skončil v roce 2019 a novým prezidentem se stalGeorge Vella. Předsedou vlády je pak od ledna 2020Robert Abela, který po rezignaci nahradilJosepha Muscata. Poslední parlamentní volby proběhly 26. března 2022 a již potřetí za sebou vyhrála Strana práce se ziskem 55,1 % hlasů.
Malta je rozdělena na pětregionů:Centrální region,Region Gozo,Severní region,Jihovýchodní regionaJižní region(regiony vznikly roku 1993, původně byly tři, roku 2009 byly dva regiony rozděleny a počet se tak ustálil na pěti). Každý region má regionální výbor (maltskyKumitat Reġjonali), který se skládá z předsedy, místopředsedy, výkonného tajemníka a 10 až 14 členů. Od roku 1993 se Malta dále administrativně dělí do 68 takzvanýchlokálních výborů(local council), které jsou voleny jednou za tři roky.
Již před získáním nezávislosti byla maltská politika dominována dvěmapolitickými stranami: socialistickou a neutralisticky zaměřenouStranu práce(Partit Laburista,MPLjako zkratka proMaltese Labour Party) a konzervativníNárodní stranu(Partit Nazzjonalista, odtud zkratkaPN). Ostatní strany nemají větší politický význam.Třetí nejsilnější stranou je Demokratická alternativa (Alternattiva Demokratika,AD), obdoba evropských „Zelených“.
S politickými stranami se v minulosti střídalo i zaměření maltskézahraniční politiky. Zatímco se konzervativní PN orientovala jednoznačně na Západ, tedy na Evropskou unii, udržovala Labour Party tradičně dobré styky nejen seSovětským svazem, ostatními zeměmiRVHPaČínou, ale i se svými arabskými sousedy, mimo jiné sLibyí, a zasazovala se za neutralitu Malty a proti členství v Evropské unii. Od roku 1987 je Malta podle své ústavy neutrální.
Postoj Malty k členství v Evropské unii byl odvislý od postoje dvou velkých politických stran. Maltská konzervativní stranaNationalist Partybyla pro členství,Labour Party(a některé odbory) zase zásadně proti. Každá změna vlády tedy s sebou přinesla i zvrat v otázce vstupu. První žádost o členství podala Malta roku 1990. Po vítězstvíLabour Partyve volbách roku 1996 Malta žádost o členství stáhla. Po předčasných volbách roku 1998, kdy opět zvítězila Nationalist Party, byla žádost obnovena.
O vstupu Malty do Evropské unie bylo rozhodnuto na konferenci v Kodani 13. prosince 2002. V referendu o členství 8. března 2003 se 53,65 % voličů vyslovilo pro členství. V rámci rozšíření Evropské unie o deset států se tak 1. května 2004 Malta stala členem Evropské unie a vystřídala Lucembursko na místě nejmenšího členského státu. Malta přijala 1. ledna 2008 místo původnímaltské liryza novou měnu euro.
V roce 2022 se maltská političkaRoberta Metsolaovástala předsedkyníEvropského parlamentu.
Hospodářství Malty je ovlivněno skutečností, že souostroví nemá žádné přírodní zdroje, mimo to pak v důsledku mizivé vegetace trpí i nedostatkem spodní vody (lesní porost byl vymýcen již za dob Féničanů).
Zemědělství, především rostlinná výroba, se soustřeďuje hlavně na poněkud zelenější ostrov Gozo, přesto se musí zelenina dovážet, hlavně v letní suché sezóně. Tradičnírybolovse provádí stále ještě zastaralým způsobem hlavně jako pobřežní lov; roli zde hraje i skutečnost, že vody v okolí Malty jsou již delší dobu vyloveny. Nejen část rybího masa, ale i mnoho ostatních masných výrobků se proto dováží.
Průmyslová výroba, která vyrábí z velké části i pro vývoz, se soustřeďuje především na strojírenské výrobky, elektroniku, stavbu a opravu lodí, textil; jistých úspěchů bylo v devadesátých letech dosaženo i v oblasti zásobování vodou a elektrickým proudem.
V oblastislužebstojí na prvním místě turistický ruch. V současné době navštěvuje Maltu přes milion turistů ročně – tedy daleko více, než činí vlastní obyvatelstvo; turistika se na HDP podílí zhruba 35 procenty. Předpandemií coviduMalta dosáhla v oblasti turismu svého vrcholu - v prvních devíti měsících roku 2019 ji navštívilo rekordních 2,1 milionu turistů.To je zhruba čtyřnásobek počtu usedlých obyvatel. Turisty však lákají nejen památky a pláže, stále více rozvíjejícím odvětvím je také tzv. zdravotnický turismus.Zejména pro Brity se stala Malta destinací tohoto druhu.Oblíbenou turistickou atrakcí je takéPepkova vesnice, původně filmová kulisa posléze přeměněná v zábavní park zaměřený na pop-kulturní postavičkuPepka námořníka.
Vzahraničním obchodupřipadá 60 až 70 procent vývozu a dovozu naNěmecko,Francii,Itálii,USAaVelkou Británii. V dovozu činí značnou položku potraviny a fosilní zdroje na výrobu elektřiny.
Malta Freeport vMarsaxlokkuje jedním z největších přístavů kontejnerové námořní dopravy v Evropě.Jediným mezinárodním letištěm v zemi jeLetiště Malta. Leží asi 5 km jihozápadně od Valletty, v místě bývalé základnyRAFLuqa. Slouží jako uzel pro společnostiKM Malta Airlinesa takéRyanair(respektive její diviziMalta Air). KM Malta Airlines je národní dopravce. Na silnicích se, vzhledem k britskému vlivu v minulosti, jezdí na Maltě vlevo. Navzdory nevelké rozloze ostrova je vlastnictví automobilu velmi obvyklé – hustota provozu je čtvrtá nejvyšší v EU.
Většina obyvatel Malty žije na hlavním ostrově Malta, zde převážně v městských aglomeracích. Vzhledem k malé rozloze činí hustota zalidnění téměř 1 321 obyvatel na km² (největší v Evropské unii a osmá největší na světě). Přes 90 procent obyvatel žije v městech. Přibližně 3 procenta obyvatel jsou cizinci. Téměř stejný počet obyvatel žije nastálo v zahraničí (v Kanadě, Austrálii a také USA). Na rozdíl od hlavního ostrova má Gozo více zeleně a spíše zemědělský ráz s příslušnou strukturou obyvatelstva, zároveň i menší hustotu obyvatel. Comino je obydleno jen v turistické sezóně (hosté jednoho hotelu, jinak mimo sezónu zde žijí plus minus čtyři obyvatelé).
Interrupce na Maltěje nezákonná. Je to jediný členský stát Evropské unie s úplným zákazem úmyslnýchpotratů. Neexistují žádné výjimky, včetně případůznásilněníneboincestu.Do manželství mohou Malťané vstoupit od 16 let. Možnost uzavřít manželství před osmnáctým rokem využívají tradičně zejména maltské dívky.
O původním obyvatelstvu z megalitické doby existují jen domněnky. Osídlení dnešním obyvatelstvem začíná kolem roku 2000 př. n. l., poté, co byla Malta zhruba 500 let neobydlena. Podle jedné stále neověřené teorie byla Malta osídlena ze Sicílie, přičemž v průběhu dalšího vývoje došlo částečně ke smíšení obyvatelstva s jinými národy.
Od počátku 21. století zaznamenala Malta významný nárůst migrace. Populace narozená v cizině vzrostla mezi lety 2005 a 2020 téměř osminásobně. Největší část představují Britové, na Maltě tráví závěr života hodně britských důchodců, zejména veSliemě. Dále nejvíce do země migrujíItalové, Libyjci aSrbové. Růst migrace rychle vytlačil ceny nemovitostí a nájemného, čímž se zhoršila dostupnost bydlení. Zajímavostí je, že poměrně nedávno Malta čelila úplně opačnému problému, v letech 1948 až 1967 z ní emigrovalo 30 procent populace - 57,6 % do Austrálie, 22 % do Spojeného království, 13 % do Kanady a 7 % do Spojených států.Maltské úřady dokonce pomáhaly emigrantům s náklady na cestu.
V lednu 2014 začala Malta udělovat občanství za příspěvek ve výši 650 000 eur plus investice. Tato praktika tzv. zlatého pasu vedla ke kritice, že Malta takto umožňuje získat přístup do Evropské unie pochybným podnikatelům z různých koutů světa.
Od konce 20. století se Malta stala tranzitní zemí pro migrační trasy z Afriky do Evropy. Situace se stala dramatickou a Malta přijala několik opatření, které posléze kritizovaly lidskoprávní organizace. IEvropský soud pro lidská právanakonec shledal, že zadržování migrantů ze strany Malty bylo svévolné a porušovaloEvropskou úmluvu o lidských právech.
Úřední řečí na Maltě jemaltština(Malti) aangličtina.Článek 74 Ústavy však uvádí, že „... pokud dojde k jakémukoli rozporu mezi maltským a anglickým zněním jakéhokoli zákona, má přednost maltský text.“ V roce 2012Eurobarometrzjistil, že 97 procent maltské populace považuje maltštinu za mateřský jazyk. 89 procent populace mluví rovněž anglicky, 66 procentitalskya 17 procentfrancouzsky.Tato rozšířená znalost několika jazyků činí Maltu jednou z nejvíce mnohojazyčných zemí v Evropské unii. Znalost italštiny posilují oblíbené italské televizní sítěRAIaMediaset.
Maltština je semitskou řečí, která se vyvinula z arabštiny. V průběhu vývoje však byla silně ovlivněna také románskými jazyky (hlavně italštinou) a angličtinou. Maltština je jedinou semitskou řečí, která používá latinskou abecedu, obohacenou o několik vlastních písmen. Je také jedinou semitskou řečí, která má status oficiálního jazyka Evropské unie. I název Malta se vyvinul z původně fénických a později arabských jmen, která se pro ostrov používala:Malet,Melita,Maltacheuma další, což znamenalo pravděpodobně bezpečný přístav.
Nejstarším doloženým textem v maltštině je báseňIl-Kantilena, připisovanáPietru Caxarovia pocházející z 15. století.
Většina obyvatel Malty jsoukřesťané. Druhý článek ústavy Malty určujekatolicismusjakostátní náboženství, což se odráží v různých prvcích maltské kultury. V ústavě se také píše, že výuka katolického náboženství na maltských školách je povinná. Zároveň jsou tam ale pasáže garantující náboženskou svobodu.
Na Maltě existuje 364 kostelů, což odpovídá poměru jeden kostel na tisíc obyvatel. Vzhledem k počtu obyvatel má Malta rovněž víc kněží, mnichů a jeptišek než jakýkoliv jiný stát na světě s výjimkou Vatikánu. Prvním maltským světcem a údajně i prvním biskupem bylSvatý Publius, jehož měl dle legendy léčit sv. Pavel. Sídlit měl v jeskyni v Rabatu, nyní známé jako „jeskyně sv. Pavla“ (v jejím okolí byly nalezeny archeologické důkazy o křesťanských pohřbech a rituálech ze 3. století). Jeskyně patří k nejstarším známým místům křesťanského uctívání na ostrově. Svatý Publius je patronem Malty spolu s Pavlem aSvatou Agátou(dříve v češtině označovanou jako Háta). Významnou náboženskou osobností bylGeorge Preca. PapežBenedikt XVI.hosvatořečil3. června 2007.Dalšího významného knězeNazju FalzonablahořečilJan Pavel II.dne9. května2001.
Židovskápopulace na Maltě dosáhla svého vrcholu ve středověku za vlády Normanů. V roce 1479 se však Malta a Sicílie dostaly pod aragonskou vládu aDekret z Alhambryz roku 1492 přinutil všechny Židy opustit zemi a zanechat na ostrově téměř všechen majetek. Jen několik desítek maltských Židů tehdy konvertovalo ke křesťanství, aby mohli zůstat v zemi. Dnes existuje na ostrově jeden židovský sbor.
Na Maltě též existuje jedna muslimská mešita: Mariam Al-Batool. Z odhadovaných 3 000 muslimů na Maltě je přibližně 2250 cizinců, 600 občanů je naturalizovaných a asi 150 je maltských rodáků.
V průzkumu, který provedl deníkMalta Today, se 4,5% populace prohlásilo zaateistuneboagnostika, což je jedno z nejnižších čísel v Evropě. Podle průzkumuEurobarometruprovedeného v roce 2019 se však počet ateistů od roku 2014 do roku 2018 zdvojnásobil. Lidé bez vyznání jsou ovšem objektem diskriminace. Výroční zpráva organizaceHumanists Internationalo svobodě myšlení za rok 2015 kvůli tomu zařadila Maltu do kategorie „závažná diskriminace". Významným pokrokem bylo, když byl v roce 2016 zrušen zákon orouhání.
Z ptačí perspektivy se zdá, že celý severovýchod hlavního ostrova Malty pozůstává z jednoho jediného velkého města. Tento dojem klame, především v důsledku velmi rychlé výstavby za posledních přibližně třicet let. Hranice jednotlivých měst této aglomerace jsou rozeznatelné pouze z místních popisných tabulek. K největším a nejznámějším městům patří:
Světové proslulosti dosáhl spisovatelFrans Sammutči komiksový tvůrceJoe Sacco, který se proslavil seriály o historických událostech.Ke známým spisovatelům patří rovněž "maltský bard"Dun KarmčiMark A. Sammut. Představitelem současné maltské literatury je napříkladImmanuel Mifsud.Je čtyřnásobným držitelem maltské národní literární ceny a v roce 2011 mu byla za autobiografickou knihuVe jménu Otce (i Syna)udělenaCena Evropské unie za literaturu.Novinářskou legendou se stalaDaphne Caruana Galiziaová. Poté, co odhalila a kritizovalakorupcive vládě,nepotismus,praní špinavých peněz, vazby mezi maltským onlinehazardnímprůmyslem aorganizovaným zločinemnebo popsalaázerbájdžánskývliv na Maltě, se 16. října 2017 stala obětíatentátu, když byla v jejím vozidle odpálena bomba.To vzbudilo mezinárodní pozornost a vlnu kritiky, otřáslo to i maltským politickým životem. Šestnáctého každého měsíce se na Maltě scházejí občané, aby si vraždu novinářky připomněli.Největším a nejvlivnějším deníkem na ostrově jsouTimes of Malta.Maltská národní knihovnabyla založena již roku 1776.
Nejznámějšími hudebními skladateli jsouNicolas IsouardaGirolamo Abos. Jistého věhlasu dosáhl i operní pěvecJoseph Calleja. Nejznámější styl maltské lidové hudby se nazývágħana. V roce 2021 byl zapsán na seznam nehmotného světového kulturního dědictví UNESCO.Divadlo Manoelzaložené roku 1731 je třetím nejstarším stále činným divadlem v Evropě. Je mj. domovskou scénou Maltské filharmonie.
Vývoj malířství na Maltě silně ovlivnilCaravaggio, který tam 15 měsíců pobýval.Dva z nejznámějších jeho obrazů,Stětí Jana KřtiteleaSvatý Jeroným, jsou k vidění dodnes právě na Maltě, v konkatedrále sv. Jana. Caravagiem byl silně ovlivněn napříkladMattia Preti, nejvýznamnějšíbarokní malířpůsobící na ostrově.Poté, co se stal rytířem Řádu sv. Jana, odcestoval v roce 1659 na Maltu a většinu zbytku svého života strávil tam. Přeměnil interiér katedrály sv. Jana v obrovskou sérii obrazů o životě a mučednictvísv. Jana Křtitele(1661-1666). Na Maltě najdeme také mnoho obrazů Pretiho v soukromých sbírkách a ve farních kostelech. Namaloval na Maltě i svůj známý obrazDaňový peníz. Významnými sochaři byliMelchiorre CafàaLorenzo Gafà. V oblasti lidového umění má velkou tradicimaltézská krajka(bizzilla).
Manýristický architektGirolamo Cassarnaplánoval řadu staveb v hlavním městě Vallettě, např.konkatedrálu sv. JanačiVelmistrovský palác. Malta je velice bohatá na historické památky. Tři z nich se nacházejí na listině Kulturního dědictví organizaceUNESCO: hlavní městoVallettajako celek,megalitické chrámyna Maltě a Gozu, a takzvanéHypogeum Ħal Saflieni.Další historické památky pocházejí z doby arabského obsazení ostrova, hlavně však z doby vlády Johanitů. Zde je možno jmenovat celé městoMdinu(hradby postavili jižArabové), dále nesčíslné stavby a pevnůstky ve Vallettě,citadelu v hlavním městě Goza Victorii, palácAuberge de Castille, rotundu vMostě, mnoho strážních věží, roztroušených po celém souostroví. Významnou raně křesťanskou památkou jsou rovněžkatakombypod dnešním městem Rabat, jejichž zvláštností je, že do nich vpozdní anticebyli pohřbíváni vedle křesťanů ipohanéažidé.
Nejvýznamnějšími sbírkovými a muzeálnímu institucemi jsouNárodní muzeum archeologie,Národní válečné muzeuma umělecké muzeumMUŻA(dříve zvané Národní muzeum umění).
Ve světě nejznámějším maltským vědcem je psychologEdward de Bono.
Hlavní vzdělávací a vědeckou institucí jeMaltská univerzita, studenty často zvaná jen Melit. Založena byla roku 1769 velmistremManuelem Pintem da Fonseca, avšak navazuje na starší jezuitskou kolej (Collegium Melitense) z roku 1592 (jezuité byli z Malty vypuzeni roku 1768). Studuje na ní okolo 11 tisíc studentů, což je vzhledem k počtu obyvatel velmi vysoké číslo. Zahraniční studenti tvoří asi desetinu. PodleQS World University Rankingsz roku 2023 je Maltská univerzita 800-1000. nejkvalitnější na světě (tedy zhruba na úrovniČeské zemědělské univerzity v Praze,Mendelovy univerzity v Brně,Technické univerzity v LibercineboUniverzity v Hradci Králové).Hlavní sídlo univerzity není ve Vallettě, ale veMsidě. Univerzita má ale několik kampusů po celé Maltě (též v Marsaxlokku, vXewkijinebo ve Vallettě).
Hned vedle kampusu ve Msidě sídlí také Mezinárodní ústav námořního práva, založený v roce 1988Mezinárodní námořní organizací.
Nejpopulárnějším sportem je jako všude v jižní Evropě fotbal. V evropských ligách se prosadil maltský fotbalový útočníkMichael Mifsud.Drží rekord v počtu startů (143) i vstřelených branek (42) zaMaltskou fotbalovou reprezentaci.Prvním maltským fotbalistou, který se prosadil v zahraničí, bylCarmel Busuttil. Byl nominován na seznamUEFA Jubilee 52 Golden Players.Reprezentační mužstvo má svůj domovský stánek naNárodním stadionu Ta' Qali. Postaven byl roku 1980 a pojme 17 tisíc diváků. Přestože je národní tým řazen k trpaslíkům evropského fotbalu, mnohokrát již potrápil favorita. Památným je vítězství nadŘeckemvevropské kvalifikaci roku 1974a nadMaďarskemvbojích o Euro 2008.V kvalifikačních kláních dokázala Malta porazit iIsland(1982),Kypr(2021),Arménii(2013) neboEstonsko(1993).Z přátelských utkání má například skalpBelgie(1994) neboUkrajiny.Nejvyšší domácí soutěž se nazýváMaltese Premier League. Její první ročník byl odehrán již roku 1909. Účastní se jí čtrnáct klubů. Historicky nejúspěšnějšími jsouSliema Wanderers,Floriana FC,Valletta FC,Hibernians FCaĦamrun Spartans FC. Maltu využívá k letní přípravě řada českých klubů, často se souběžně účastní i Tipsport Malta Cupu, který se koná od roku 2019.V dresu Sliema Wanderers působilZdeněk Svoboda,Dušan Fitzeltrénoval tři roky maltskou reprezentaci. Právě on si s ní připsal památnou výhru nad Maďary.
Maltská mužská reprezentace vodních pólistů se od roku 2016 pravidelně účastní závěrečného turnaje mistrovství Evropy.Stevie Camillerise stal dokonce nejlepším střelcem šampionátu v roce 2016.Před druhou světovou válkou se pólisté dvakrát zúčastnili i olympijského turnaje.
Mužský i ženský basketbalový národní tým si vede velmi dobře v mistrovství malých států, muži ho vyhráli v roce 2018, ženy ho vyhrály dokonce třikrát (2008, 2010, 2016).Ragbistická reprezentace (rugby league) byla v roce 2022 desátá v žebříčku světové federace.
Z individuálních sportovců vynikl hráčkulečníkuTony Drago, finalistaScottish Openz roku 1997 a desátý hráč světového snookerového žebříčku v sezóně 1998/99. Později přesedlal napool, kde si připsal dvě vítězství vMosconi Cupus výběrem Evropy.
Velkou, již více než dvousetletou, tradici má veslařský závod Maltská národní regata, který se každý druhý rok koná v Grand Harbour ve Vallettě. Termín závodu je 31. březen, nebo 8. září. V obou případech jde o maltské státní svátky, jeden připomíná nezávislost a odchod Britů, druhý vítězství nad Osmany roku 1565. Jde o velký lidový svátek, závod sedmi místních družstev na speciálních lodích sledují tisíce lidí.
Maltská kuchyně je velice rozmanitá, neboť byla ovlivněna mnoha kuchyněmi, předevšímitalskouabritskou kuchyní, v menší míře téžarabskou,španělskou,francouzskouaprovensálskou kuchyní. Převažuje tu typická středomořská strava. Připravují se pokrmy z ryb (okoun, mečoun, tuňák) a mořských plodů (chobotnice). Italská pizza a těstoviny jsou nabízeny všude. Maltským národním jídlem jeStuffat tal-fenek,dušený králík na víně s brambory nebo těstovinami a zeleninou. Nejoblíbenější rybou je lampuki (také nazývaná mahi-mahi nebo dorado). Je to menší ryba, která se konzumuje především na podzim, kdy migruje kolem Maltských ostrovů. Tradiční je využití listového těsta plněného mnoha surovinami, čerstvým sýrem ricottou, hráškem, špenátem nebo čokoládou. Oblíbený je křupavý a nadýchaný maltský chlébftira. Bulky chleba se rozřezávají a plní se rajčatovou pastou nebo olivovým olejem, rajčaty, olivami, tuňákem, česnekem nebo kapary. Vliv italské kuchyně se projevuje využitím těstovin a konzumací pizzy. Oblíbeným dezertem jeimqaret, sladké těsto plněné datlemi, nebo maltský nugát, obvykle s mandlemi nebo lískovými oříšky. Oblíbený je i sycený nealkoholický nápoj z hořkých pomerančů apelyňkuzvanýkinnie.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuMaltana anglické Wikipedii.