Monako

Monako(francouzskyMonaco), plným názvemMonacké knížectví(francouzskyPrincipauté de Monaco), jesuverénníměstský státamikrostátnaFrancouzské riviéřeněkolik kilometrů západně oditalskéhoregionuLigurievzápadní EvropěuStředozemního moře. Na severu, východě a západě sousedí sFrancií. Vknížectvížije 39 000 obyvatel, z toho 9 500 monackých státních příslušníků.Monako je všeobecně považováno za jedno z nejdražších a nejbohatších míst na světě,úředním jazykemknížectví jefrancouzština. Kromě toho se v knížectví mluví a mnozí obyvatelé rozumímonatsky(dialektligurštiny),anglickyaitalsky.
S rozlohou 2,02 kmje poVatikánudruhým nejmenším suverénním státemna světě. Se svými 18 900 obyvateli/kmjenejhustěji osídleným suverénním státem na světě. Jeho šířka se pohybuje mezi 350 a 1 700 m a nejvyšším bodem státu je pěšinaChemin des Révoiresna svazích horyMont Agelv nadmořské výšce 161 m n. m. Knížectví leží asi 8 km od hranic s Itálií.Od roku 2013 se skládá z devíti správních čtvrtí, z nichž největší jeMonte Carloa nejlidnatějšíLarvotto. Díky probíhajícímu záboru moře, která začal v roce 1861 a zrychlil se v 60. letech 20. století, se rozloha Monaka zvětšila o 20 %.
Knížectví je spravováno formoukonstituční monarchie, v jejímž čele stojí knížeAlbert II., který má navzdory svému ústavnímu postavení obrovskou politickou moc. Premiérem, který stojí včele vlády, může být buď monacký, nebo francouzský občan; panovník před jmenováním konzultuje své rozhodnutí s francouzskou vládou. Klíčovými členy monackého soudnictví jsou detašovaní francouzští soudci.Rod Grimaldiůvládne Monaku s krátkými přestávkami od roku 1297.Svrchovanost státu byla oficiálně uznána francouzsko-monackou smlouvou z roku 1861, plnoprávným členemOrganizace spojených národů(OSN) s hlasovacím právem se Monako stalo v roce 1993. Navzdory nezávislosti Monaka a jeho samostatné zahraniční politice je za jeho obranu kromě udržování dvou malých vojenských jednotek zodpovědná Francie.
Hospodářský rozvoj Monakabyl podpořen koncem 19. století otevřením prvního kasina v zemi, kasina Monte Carlo, a železničním spojením s Paříží.Od té doby přispěly mírné podnebí, krajina a možnostihazarduk tomu, že se Monako stalo turistickým a rekreačním centrem pro bohaté. V posledních letech se Monako stalo významným bankovním centrem a snaží se diverzifikovat své hospodářství dosektoru služeba malých průmyslových odvětví s vysokou přidanou hodnotou, která neznečišťují životní prostředí. Monako je známé jako daňový ráj, neboť v knížectví není zavedenadaň z příjmu fyzických osob(s výjimkou pro francouzské občany) a daně z podnikání jsou nízké. Více než 30 % obyvatel jsou milionáři,přičemž ceny nemovitostí v roce 2018 dosahovaly 100 000 eur za metr čtvereční. Monako je považováno za globální centrumpraní špinavých peněza v únoru 2023 bylo zařazeno do přezkumu mezivládní kontrolní organizaceFinancial Action Task Forces hrozbou zařazení na její "šedou listinu" kvůli selhání finančního dohledu a reforem, které mají bránit globální kriminalitě a financováníterorismu.
Monako není formálně součástíEvropské unie(EU), ale podílí se na některých jejich politikách, včetně celních a hraničních kontrol. Díky vztahu s Francií používá Monako jako jedinou měnu euro; dříve používalomonacký frank, který byl do ledna 2002 vázán nafrancouzský franka byl s ním směnitelný. V roce 2004 vstoupilo Monako doRady Evropya je členemMezinárodní organizace frankofonie. Je také hostitelem každoročního automobilového závodu,Velké ceny Monaka, jedné z původních velkých cenFormule 1. Místní asociace motoristického sportu dala jménoRallye Monte Carlo, která se koná v lednu vefrancouzských Alpách. Knížectví má klubový mužský fotbalový týmAS Monaco, který soutěží vefrancouzské lize, a mužský basketbalový tým, který hrajeEuroligu. Monako je centrem výzkumu v oblasti ochrany mořského prostředí, nachází se zde jeden z prvních chráněných mořských biotopů na světě[,Oceánografické muzeum a laboratořeMezinárodní agentury pro atomovou energiipro životní prostředí, které jsou jedinoumořskou laboratoříve struktuře OSN.
V5. století př. n. l.byla na území dnešního Monaka založenafénickáobchodní stanice, kterouŘímanénazvali podle Héraklova chrámuHerculis Monoeci portus. V6. stoletíovládli území Monaka dočasněVizigóti, poté patřilo kFrancké říši. Roku1162obdrželijanovštíkupci v Monaku právo skladu. Na konci13. stoletípadla monacká pevnost do rukouFrançoise Grimaldiho, poté, co (podle legendy) využil lsti, žádaje o vstup do pevnosti v roušefrantiškánskéhomnicha. Monako Grimaldiovci definitivně ovládli v roce1419, od15. stoletípřevážně pod francouzskou ochranou (vláda tohoto rodu, s výjimkou několika kratších období, pokračuje dodnes). V roce1793bylo Monako francouzskými revolučními vojsky dobyto a pod francouzskou správou zůstalo až do roku1814. V roce1815bylo naVídeňském kongresudohodnuto, že nadále bude Monako pod protektorátemSardinie. Vrevolučnímroce1848přišlo Monako o 95 % svého území, když dvě monacká městaMentonaRoquebrunevyhlásila samostatnost a oddělila se od něj. Zbývající část Monaka získala svrchovanost v roce1861, kdy byla s Francií uzavřena francouzsko-monacká smlouva. Od roku1850se ale Monako potýkalo s těžkou hospodářskou situací, jelikož územní ztráta z roku1848znamenala i ztrátu ekonomickou, především omezením výnosů z prodejecitronů,pomerančůaoliv. MonackýknížeKarel III. Monackýse rozhodl ekonomickou situaci své malé země za každou cenu zlepšit a tak byly v roce1856na území Monaka vybudovány prvnípřímořské lázněskasinem. Skutečný rozkvět pak přišel se založením čtvrtiMonte Carlo, kde bylo kasino otevřeno v roce1866, a napojením Monte Carla na železnici z Francie. Od roku1865bylo Monako v celní unii s Francií. Od roku1949do roku2005vládl knížeRainier III., který liberalizoval ústavu a posílil práva Národní rady. Po jeho smrti vládne jeho synAlbert II.V letech1963až1993byla nejsilnější stranou Národní a demokratická unie (UND), od roku1993má absolutní většinu Campora. V témže roce se Monako stalo členemOSN.
Monacká vlajka je tvořena listem o poměru stran 4:5 (užívá se i poměr 2:3) se dvěma vodorovnými pruhy, červeným a bílým, jejichž barvy jsou odvozené z barev znaku knížat z roduGrimaldi.
Je totožná sindonéskou vlajkou, proti jejímuž zavedení roku1945Monako protestovalo.
Monacký státní znak je rodový knížecí erb domuGrimaldi. Štít,routovanýstříbrně a červeně a ovinutý řetězemŘádu sv. Karla, položený na červený plášť, podšitý hermelínem a převýšení knížecí korunou.Štítonošijsou dva bratřiminorité, vlasatí, vousatí a obutí, každý třímá v ruce tasený meč, pod nimi je stuha s latinským heslem: DEO JUVANTE (českyS pomocí Boží).
Monacká hymna je píseňHymne Monégasque(českyMonacká hymna), známá i jakoA Marcia de Muneghu(českyMonacký pochod). Původní francouzský text i melodii napsalThéophile Bellando de Castro. Současné hudební aranžmá složilLéon Jehin. Současné oficiální texty, které jsou v jazycemonégasque, napsalLouis Notari.
Monako je suverénní městský stát rozdělený na pět čtvrtí, ležící na francouzské riviéře v západní Evropě. Maléknížectvíse prostírá naAzurovém pobřeží(fr.Côte d’Azur) jen 8kmoditalskéhranice na výběžkuPřímořských Alp. Území má rozlohu pouhých 202 hektarů s šířkou od 340 m do 1 700 m. Od skalnatého pobřeží stoupá terén terasovitě k pobřežnímu pohoří, jehož první hřeben přímo nad městem dosahuje výšky okolo 600 metrů – ten už ale leží ve Francii; nejvyšší bod monackého území je na úbočí ve výšce 170 mn.m.Stejně příkře sráz pohoří pokračuje i pod vodní hladinou, takže hloubka moře se vzdáleností od monackého přístavu rapidně narůstá (což mimo jiné umožňuje i kotvení lodí s většímponorem).
Monako má několik městských částí: vlastní Monako se starým městem,knížecím palácemze13.a16. století, s novorománskouKatedrálou Neposkvrněné Matky Božíaoceánografickýmmuzeem, založeným v roce1910; Nové m. La Condamine spřístavem,bankamia obchodní čtvrtí; luxusní lázně Monte Carlo s hernou (vybudováno v letech1878–1879) a kongresovým centrem a městskou tratíFormule 1, dále také na náspu do moře vznikléFontvieilles obytnými a průmyslovými stavbami, přírodnímparkemasportovnímiareály i novým jachtovým přístavem. Mírné přímořsképodnebídovoluje růst i velmi pestré mediteránní vegetaci.
Monako jeměstský stát- tvoří jej tedy jediné město. Prakticky celé území státu je zastavěno, cena půdy je v Monaku velmi vysoká. Zástavba Monaka a sousedních francouzských obcí (Beausoleil,La Turbie,Cap-d'Ail) je prakticky souvislá. Na mnoha místech prochází státní hranice ulicemi, aniž by byla nějak viditelně vyznačena.
Monako má teplé středomořské klima, které ovlivňuje oceánské,vlhké subtropické podnebí. V důsledku jsou zde teplá a suchá léta a mírné, deštivé zimy. Deštivé období přichází v měsíci říjnu a listopadu. Chladných sezon je ovšem v poměru s těmi teplejšími mnohem méně. Letní odpoledne nebývají obzvlášť horká. Teplota zřídka překročí 30 °C. Nejteplejším a nejsušším měsícem je červenec. Noční teploty jsou také mírné a to díky poměrně vysokým teplotám moře v letních obdobích. Celkově se v tomto období pohybujeme mezi 20–30 °C. Co se týče zimy, sníh a námraza jsou zde velmi vzácným jevem. S tím se můžeme setkat maximálně jednou, až dvakrát za deset let.
Podle ústavy z roku1962je Monako dědičnoukonstituční monarchií– vláda přechází na mužského potomka hlavy státu. Tím jekníže, jako poradní orgány má k dispozici korunní radu (11 členů) a státní radu (12 členů). Výkonnou moc má pod autoritou knížete jeden státní ministr se třemi vládními rady.Zákonodárnou mocvykonává kníže spolu s parlamentem, Národní radou s 18 volenýmiposlanci. V zahraničních vztazích zastupuje MonakoFrancie. Také právní systém je vybudován podle francouzského vzoru.
Monako je druhý nejmenší a zároveň nejhustěji osídlený stát na světě. Skládá se pouze z jedné samosprávní obce. Mezi státem a městem Monako neexistuje žádný geografický rozdíl. Monako se dělí na 4 historické městské čtvrti (Monaco-Ville,Monte Carlo,La Condamine,Fontvieille). Monaco-Ville je původní, staré město známe také jako „skála Monaka“. Monte Carlo - jedna z hlavních obytných a rekreačních čtvrtí. La Condamine - jihozápadní část Monaka, jejíž součást tvoří přístavPort Hercules. Fontvieille - nejnovější čtvrť vystavěna z převážné části na nové ploše získané na úkor moře. Od roku 2013 je stát rozdělen do 9 městských čtvrtí:
Největší část tvoří Francouzi (28,4%), následně tzv. Monegaskové (21,6%) obyvatelé, kteří se narodili na území knížectví, Italové (18,7%), Britové (7,5%), Belgičané (2,8%), Němci (2,5%), Švýcaři (2,5%) a Spojené státy zastupuje 1,2% .
Oficiálními jazyky Monaka jsou francouzština a italština. Angličtinu využívá americká, britská, kanadská a irská část obyvatel. Tradičním, národním jazykem jeMonégasque, dialektrománského jazyka, kterým se také, pod názvemligurština, hovoří v italské oblastiLigurie. V Monaku je to jazyk, kterým mluví velmi málo obyvatel. S dialektem se například můžeme setkat při pohledu na pouliční reklamy v původním, opevněném a zároveň hlavním městě knížectví.
Křesťanství 83,2 %, bez vyznání 12,9 %, judaismus 2,9 %, islám 0,8 %, jiné vyznání 0,5 %.
Oficiálním náboženstvím je katolictví se svobodou jiných náboženství. V Monaku se nachází pět římskokatolických farností a jedna katedrála, která je kostelem monackého arcibiskupa.
V Monaku se nachází jeden anglikánský kostel, ležící na Avenue de Grande Bretagnee v Monte Carlu.
Muslimská populace Monaka se skládá asi z 280 lidí. Příslušníci tohoto náboženství však nejsou občany,ale pouze obyvateli knížectví. Většina muslimských obyvatel jsou Arabové. Další část tvoří turecká menšina. V Monaku se nenachází žádná mešita.
Nejdůležitějším hospodářským odvětvím knížectví je celoročnícestovní ruch. Velký význam má kromě toho i sektorslužeb,bankovnictvíapojišťovnictví. Státní příjmy vytváří převážnědaň z přidané hodnotyadaň z obratu, dále státní monopoly jakotelefon,pošta,daň z tabákových výrobků, vydáváníznámekaj.Přímé daněse pro občany Monaka nevybírají (jen Francouzi podléhají francouzským daňovým předpisům). V průmyslovém sektoru převládají malé a střední podniky v oboruchemie(hlavněfarmacieakosmetika), dále v produkciplastickýchhmot a elektroniky. S Francií je Monako spojeno měnovou, hosp. a celní unií.HDPpodle parity kupní síly představuje asi 870 mil. US $, tj. 27 188 na 1 obyvatele (2003).
Historickou úlohu v jeho dějinách sehrálo vyhlášenékasino, které po ztrátěMentonuaRoquebrunepomohlo Monaku postupně se přeorientovat nacestovní ruch. Na konci19. stoletíbyly výnosy z kasina dostatečné na to, aby mohly být uvolněny některé daně pro místní občany. Tehdy kasino generovalo většinu příjmů do státní pokladny. V současnosti je to zhruba 4 % a většinu přebral sektor služeb. V Monaku sídlí mnohobank, finančních společností, peněžních ústavů a jiných společností. Neméně významnou složkou příjmů státu jecestovní ruch, orientovaný pro bohatší i běžné návštěvníky, pro které je Monako jen krátkodobá zastávka v rámci delšího výletu. Viditelná je i snaha Monaka hostovat významné evropské i celosvětové události z oblasti kultury a sportu. Některé vybrané monacké závody vyrábějí delikátní zařízení pro evropskou a americkou kosmickou agenturu.
V Monaku se narodil básník, šansoniér a hudební skladatelLéo Ferré, skladatelHonoré Langléči dirigentFranz Schreker.Francouzská zpěvačkaSéverinevyhrála jako reprezentantka Monaka v roce 1971 soutěžEurovision Song Contest.Krátkou úspěšnou pěveckou kariéru prožila princeznaStéphanie Monacká, dcera knížeteRainiera III.a jeho ženy, bývaléhollywoodskéherečky,Grace Kellyové. Nahrála i duet s Michaelem Jacksonem.Monako má též operní důmOpéra de Monte-Carlo, který je jediným operním domem na světě, jež je součástí kasina. Rodákem je také sochař 19. stoletíFrançois Joseph Bosio, autor sousoší naNapoleonověvítězném oblouku v Paříži (Arc de Triomphe du Carrousel). Průkopníkem literatury v jazykumonégasque, který je pro Monako typický, bylLouis Notari. Je rovněž autorem textumonacké hymny.
V Monaku se narodil i filmařArmand Gatti. V současnosti patří k nejvýznamnějším monackým umělcům filmová režisérkaDanièle Thompsonová. Od roku 1961 se každoročně konáMezinárodní televizní festival v Monte Carlu. Hlavní cena se nazývá Zlatá nymfa a jde patrně o nejprestižnější evropské televizní ocenění vůbec. Hlavně v 60. letech 20. století tuto cenu několikrát získaly i české televizní filmy.Festival se koná v kongresovém centruGrimaldi Forum, kde je rovněž domácí scéna Filharmonie Monte Carla, a kde se také mimo jiné tradičně konají rozlosování evropských pohárových soutěží pořádaných federacíUEFA.
K nejvýznamnějším vědeckým institucím v Monaku patří Oceánografické muzeum (Musée océanographique).Jeho ředitelem byl v letech 1957-1988Jacques-Yves Cousteau.
Kuchyně Monakaje podobnáitalské kuchyni, hojně používárybya mořské plody. Nejznámějším tradičním pokrmem v Monaku jsou taštičkybarbajuan.Je to pečivo nejčastěji naplněné sýrem, rýži, pórkem nebo špenátem. Národním jídlem jestocafi, pokrm ze sušenétresky, která je uvařená v rajčatové omáčce s černými olivami, česnekem a další zeleninou.Omáčka se dolévá vínem nebo koňakem. Jako příloha jsou podáványbrambory. Oblíbený je též Pan Bagmat, což je sendvič s masem a čerstvou zeleninou. Často je obložentuňákemnebo ančovičkami. Dále může obsahovat vařenávejce,kapary, zelený salát, plátkyrajčat, olivy a olivový olej na zálivku. Spolu s Francouzi milují Monačanébouillabaissu, tradičnírybí polévku, s Italypanini, předpečené pečivo se šunkou, sýrem a zeleninou. Známým dezertem jeCrepe Suzette, což jsoupalačinkypolité likérem Grand Marnier a zapálené. Toto sladké jídlo objevil v roce 1896 šéfkuchař Henri Charpentiera. Servíroval je budoucímu králiAnglieEdwardu VII.Omylem jídlo zapálil, přesto jej králi nabídl. Králi a jeho dívce Suzette palačinky chutnaly, proto jsou po ní pojmenovány. Dalšími známými sladkostmi jsoufougasse, sladké pečivo ochucenépomeranči, zdobenéoříšky,rozinkamineboanýzem, akoláčkysoccazkukuřičnémouky. K nejoblíbenějším nápojům patří francouzská a italská vína.
Sportovním klenotem malého státu je fotbalový klubAS Monaco, který hrajefrancouzskou ligu. Své zápasy hraje naStade Louis II.Klub je osminásobnýmmistrem Francie, finalistaLigy mistrů 2003/04nebo finalistaPoháru vítězů pohárů 1991/92. Hrála za něj řada slavných, především francouzských, fotbalistů jakoManuel Amoros,Lilian Thuram,Youri Djorkaeff,Thierry HenryneboKylian Mbappé. Z hráčů jiných národností lze jmenovat legendárníhoargentinskéhostřelceDelio Onnise, NěmceJürgen Klinsmanna,LiberijceGeorge Weaha, ŠpanělaFernanda Morientese, KolumbijceRadamela Falcaa. Z Čechů v klubu působilJaroslav Plašil.Trénovali ho osobnosti jakoArsène WengerneboDidier Deschamps.
Basketbalový klubAS Monacov roce 2023 poprvé v historii postoupil do Final FourEuroligy.Nakonec skončil na třetím místě.V roce 2021 vyhrálEurocup, druhou nejvýznamnější evropskou klubovou soutěž.Klub má přezdívku Roca Team nebo Roca Boys. Přezdívka je dokonce ve znaku klubu.
V Monaku se každoročně konáGrand Prix Monaka, jež je součástí seriáluFormule 1. Jezdí se na okruhuCircuit de Monaco, který je tvořen ulicemi Monte Carla. Jde o jeden ze závodů Formule 1, který se jezdí v ulicích města a nikoli na specializovaném autodromu. Díky tomu je milován fanoušky a občas proklínán závodníky, kteří si stěžují na malou možnost v úzkých ulicích předjet soupeře.Nelson Piquetto komentoval proslulou větou: „Automobilové závody v Monaku jsou jako jízda na kole po obýváku.“V roce 1955 dokonceAlberto Ascaripři vyjetí z trati spadl do moře.
Dalším významným závodem jeRallye Monte Carlo, jedna z nejstarších soutěží vrallye, založená roku 1911 princemAlbertem I. Monackým. Byla součástíMistrovství světa v rallye, v posledních letech pak šampionátuIntercontinental Rally Challenge.
Automobilový sport má v Monaku vůbec silné zázemí, nejslavnějšími monackými sportovci jsou právě automobiloví závodníci, jako napříkladmeziválečnálegendaLouis Chiron. Jeho nezapomenutelný styl jízdy dal již ve 30. letech vzniknout okřídlenému rčení „jede jako Širón“, jímž jsou i v současnosti častováni rychle a riskantně jedoucí šoféři.Z Monaka pochází rovněž pilotFormule 1Charles Leclerc, celkově druhý vsezóně 2022, neboDaniel Elena,rallyový navigátora spolujezdecSébastiena Loeba, s nímž získal devět titulů mistra světa.
Moldavský emigrantGhenadie Tulbeavybojoval pro Monako v roce 2014 historickou první medaili zmistrovství Evropy v judu.
Zajímavostí je, že i panovníkAlbert II. Monackýje vášnivým sportovcem. V letech1988,1992,1994,1998a2002se zúčastnilzimních olympijských hervjízdě na bobecha v letech1985a1986se účastnilrallye Paříž-Dakar. Dne16. dubna2006pokořil jako první úřadující hlava státuseverní pól, v lednu2009dobyljižní póla stal se tak první hlavou státu, která stanula na obou pólech planety.Od roku1994je předsedou Monackého olympijského výboru a je také osobním přítelem řady sportovců, kteří se rozhodli v Monaku žít - jakkoli jsou obvykle podezíráni z toho, že tak činí jen kvůli tomu, aby se vyhnuli vyšším daním ve svých mateřských zemích. K takovým monackým rezidentům patřili a patříLewis Hamilton,Björn BorgneboNovak Djoković.Z českých sportovců je toPetra Kvitová,Tomáš BerdychneboJan Koller.
Monacké knížectví hostí významné mezinárodní akce, jako jsou:
Monako má deset státem provozovaných škol, včetně sedmimateřskýchazákladních škol, jednéstřední školy, Collège Charles III,jednoholycée, které poskytuje všeobecné a technologické vzdělání,Lycée Albert 1er,a jednoholycée, které poskytuje odborné a hotelové vzdělání, Lycée technology et hôtelier de Monte-Carlo.Jsou zde také dvě grantově podporované denominační soukromé školy, Institution François d'Assise Nicolas Barré a Ecole des Sœurs Dominicaines, a jednamezinárodní škola,International School of Monaco,založená v roce 1994.
V Monaku se nachází jedna univerzita, a toMonacká mezinárodní univerzita(IUM), univerzita vyučující v anglickém jazyce specializující se na obchodní vzdělávání a provozovaná skupinouInstitut des hautes études économiques et commerciales(INSEEC).
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuMonacona anglické Wikipedii.