Katedrála svatého Michaela archanděla a svaté Guduly

Katedrála sv. Michaela a sv. Guduly(fr.Cathédrale Saints-Michel-et-Gudule,niz.Sint-Michiels- en Sint-Goedelekathedraal) je středověkářímskokatolickákatedrálavbelgickémBruselu. Je zasvěcenasv. archandělu Michaeloviasvaté Gudule,patronůmBruselu, a je považována za jeden z nejlepších příkladůbrabantskégotické architektury.
Stavba kostela začala v 11. století a do 16. století byla z velké části dokončena, i když její interiér byl v následujících stoletích často upravován. Kostel dostal status katedrály v roce 1962 a od té doby bylkonkatedrálouarcidiecéze Mechelen-Bruselspolu s katedrálou sv. Rumbolda vMechelenu.Od poloviny 20. století, po vybudováníspojení sever-jih, se nachází na Parvis Sainte-Gudule/Sinter-Goedelevoorplein, východně od Boulevard de l'Impératrice/Keizerinlaan. Tuto oblast obsluhujebruselské hlavní nádraží.
Kaplezasvěcenásvatému Michaelovibyla pravděpodobně postavena na kopciTreurenbergjiž v 9. století. V 11. století byl nahrazenrománskýmkostelem. V roce 1047 založilLambert II., hrabě z Lovaně a jeho manželkaOda z Verdunukapituluv tomto kostele a zorganizovali k němu přepravuostatkůmučednicesv. Guduly, které byly předtím uloženy v kostele sv. Gaugerika na ostrově sv. Géryho. Patroni kostela,archanděl Michaelasv. Gudula, jsou zároveň patrony městaBruselu.
Ve 13. století nařídilbrabantský vévodaJindřich I.přistavět ke kostelu dvě okrouhlé věže.Jindřich II.zahájil v roce 1226 výstavbukolegiálního kostelave stylu brabantské gotiky.Chórbyl postaven v letech 1226 až 1276.Loďatranseptpocházejí ze 14. a 16. století. Dokončení celého kostela trvalo asi 300 let. Hlavní stavba byla dokončena těsně před začátkem vlády císařeKarla V.v roce 1519.
V 16. a 17. století byly přidány některé kaple: kaple Nejsvětější svátosti zázraků (1534–1539), kaple Panny Marie vysvobození (1649–1655) a kaplesv. Máří Magdalény(nazývané také kaple Maes / Chapelle Maes) (1672–1675). Dne 6. června 1579 byl kolegiátní kostel vydrancován a zničenprotestantskýmiGézy(„Žebráci“) a ostatky sv. Guduly byly vyhrabány a rozptýleny.
V 19. století byly provedeny restaurátorské práce pod vedením architektaTilmana-Françoise Suysy, který v letech 1839 až 1845 obnovil věže aportály, a znovu ve 20. století pod vedenímJeana Rombauxe, potéViktora Gastona Martinyho, hlavního architekta městProvincie Brabanta člena Královského výboru pro památky a sídla. Katedrála byla znovu důkladně renovována v letech 1983 až 1999. Při této příležitosti byly pod současným chórem objeveny zbytky románského kostela akrypty.
Dne 5. března 1936 byla katedrála označena jako historická památka.V roce 1962, s vytvořenímarcidiecéze mechelensko-bruselské, se stal sídlemarcibiskupa, spolu skatedrálou svatého RumboldavMechelenu, byl kolegiátní kostel povýšen do hodnostikonkatedrály.
Katedrála je postavena z kamene zlomuGobertange, který se nachází v dnešnímValonském Brabantu, přibližně 45 km jihovýchodně od lokace katedrály. Vnější délka budovy je 114 metrů a její vnitřní délka je 109 metrů. Exteriér chóru je široký 57 metrů a jeho interiér široký 54 metrů.
Západní fasáda se třemiportálypřevyšovanýmištítya dvěma věžemi o výšce 64 metrů je typická pro francouzský gotický styl, ale bezrozety, protože místo toho má velké okno v brabantském gotickém stylu. Celá struktura je podepřena robustními létajícími pilíři s dvojitým rozpětím, ovlivněnýmKatedrálou svatého Gervásia a Protásia, korunovanoufiálamiachrliči.
Ztranseptu, na každé straně chóru, dvě velké pozdně gotickékaple, přidané v 16. století (pro severní kapli Nejsvětější svátosti zázraku), a 17. století (pro jižní kapli Panny Marie z Vysvobození), vyčnívají. Velká velikost těchto kaplí budí dojem, že budova má tři chóry. Zaapsidou, na střední ose kostela, byla v letech 1672–75 mezi opěrami vložena kaplesv. Máří Magdalény(nazývaná také kaple Maes) vbaroknímstylu s osmibokým půdorysem s kupolí alucernou.
Dvě věže postavené v letech 1470 až 1485, jejichž horní části jsou uspořádány na terasách, jsou připisovány Janu Van Ruysbroeckovi, dvornímu architektoviFilipa Dobrého,který také navrhl věžbruselské radnicea Kolegiátní kostel sv. Petra a sv. Guida vAnderlechtu. Jsou nedokončené a měly být mnohem vyšší, ve stylu blízkém radniční věži nebo severní věžikatedrály Panny MarievAntverpách.
Monumentální schodiště před katedrálou, navržené Pieterem Paulem Merckxem, bylo umístěno v období let 1702–07. Toto schodiště, dar od Bruselu, bylo původně postaveno proti městským hradbám, aby umožňovalo přístup na promenádu ​​v úseku mezi Laekenskou bránou a Schaerbeekovou bránou.
Uprostřed zahrad před náměstí katedrály stojí bustakrále Baudouina. Je dílem sochaře Jana van Delena. Busta byla dokončena 6. června 1996 a zůstala ve správním centru hlavního města Bruselu, dokud nebyly dokončeny silniční práce na Rue Sainte-Gudule/Sinter-Goedelestraat.
Hlavní loď katedrály má všechny vlastnosti brabantské gotiky: čtyřdílnéklenbyjsou středně vysoké a robustní válcovité sloupy, které lemujístřední uličkuhlavní lodi, jsou zakončeny hlavicemi v podobě zelných listů. Na sloupech jsou připevněny sochy 12apoštolů. Tyto sochy pocházejí ze 17. století a vytvořili jeLucas Faydherbe,Jerôme Duquesnoymladší, Johannes van Mildert a Tobias de Lelis, všichni známí sochaři své doby. Tyto sochy nahradily sochy zničené ikonoklasty v roce 1566. V lodi je takébarokníkazatelnaze 17. století, kterou vytvořilantverpskýsochař Hendrik Frans Verbruggen v roce 1699. Základna představujeAdama a Evuvyhnaného zrajské zahradypo utrhnutízakázaného ovoce. Nahoře Panna a dítě, které hada probodly, symbolizujívykoupení.
Napravo od portálu severního transeptu je elegantní socha ze 17. století zobrazujícíVzdělání Panny Marie od svaté Annyod Jerôme Duquesnoye mladšího po malběRubense. Boční uličky obsahujízpovědniceze 17. století z dubu od sochaře a architekta Jana van Delena.
Katedrála obsahuje neoznačené pohřebiště Dermota O'Malluna, posledního náčelníka irského původu jména O'Moloney sept Thomond.
Chór katedrály je gotický a má tři obdélníkové klenební pole a pětibokouapsidu. Obsahuje takémauzoleavévodů z Brabantu arakouského arcivévody Arnoštaod Roberta Colyna de Nole v 17. století. Jeho výška je na třech úrovních: velké arkády spojené schórovým ochozem,triforiuma vysoká okna.
Vlevo od chóru je okázalá gotická kaple Nejsvětější svátosti zázraku (1534–39). Nyní se v ní nachází Poklad katedrály, kde je uložen slavný Drahmalský kříž (také známý jako Bruselský kříž), anglosaský křížovýrelikviářz počátku 11. století.
Napravo od sboru je kaple Panny Marie vysvobozené (1649–1655), postavená v pozdně gotickém stylu sbaroknímoltářem Jana Voorspoela (1666). Za sborem je barokní kaple zasvěcenásv. Máří Magdaléně(nazývaná také kaple Maes) z let 1672–75 a mramorový a alabastrový oltář zobrazujícíUmučení Kristaod sochaře Jeana Moneho z roku 1538.
Katedrála mávitrážez 16., 17. a 19. století. Obzvláště pozoruhodné je velké okno na západní stěně představujícíPoslední soud. Vyrobil jejantverpskýsklář Jan Haeck na základě kresebBernarda van Orleye. Haeck a Van Orley byli také zodpovědní za okna zdobící severní a jižnítranseptickélodě. Severní okno pochází z roku 1538 a představujeKarla V.a jeho manželkuIsabellu Portugalskáv adoraci k Nejsvětější svátosti a v doprovodu jejich patronůKarla VelikéhoaAlžběty Durynské. Jižní okno pochází z roku 1538 a představuje Karlova švagraLudvíka JagellonskéhomanželkouMarií Habsburskouv adoraciNejsvětější Trojicea v doprovoduLudvíka IX. FrancouzskéhoaPanny Marie. Za zmínku stojí také působivá řada patnácti vitráží z 19. století v uličkách od Jean-Baptiste Capronniera. Byly vytvořeny v roce 1870 k oslavě pětistého výročí Legendy o zázračné svátosti.
Velké varhany v lodi byly slavnostně otevřeny v říjnu 2000. Varhany mají 4300 píšťal, čtyři manuály a plný pedál. Tento nástroj je dílem německého stavitele varhanGerharda Grenzingaa jeho španělských asistentů zBarcelony.
Obě věže mají zvony. Jižní věž mázvonkohruse 49 zvonky od slévárny Royal Eijsbouts z roku 1966, na které se často konají nedělní koncerty. Ze všech zvonů zvonkohry může zvonit pouze 7 z nich. Jsou seřazeny od nejtěžších po nejlehčí: Fabiola, Maria, Michael, Gudula, Philippe, Astrid a Laurent. Fabiola, Philippe, Astrid a Laurent jsou pojmenovány po členech belgické královské rodiny.
Severní věž obsahuje jediný bourdon zvaný Salvator, který byl vytvořen Peterem van den Gheynem v roce 1638. Existuje také další prázdný prostor, kde býval druhý bourdon. Bourdon má hluboký klikový hřídel, ale protizávaží již byla odstraněna. Existují plány na opětovné zavěšení na rovnou osu pomocí létající klapky.
Na konci 90. let 20. století objevili bruselští ornitologové na věžích katedrály několik hibernačníchsokolů stěhovavých. V roce 2001 nainstalovali ornitologové z Královského belgického institutu přírodních věd (RBINS) ve spolupráci sFonds d’Intervention pour les Rapaceshnízdiště na kladení vajec ve snaze podpořit stavbu hnízd. Toto hnízdo nebylo nikdy použito, ale na jaře 2004 hnízdil na balkóně na severní věži katedrály pár sokolů. Na začátku března položila samice tři vejce.
V důsledku sledování tří mláďat provádějících akrobatické výkony na chrličích katedrály byl na konci května 2004 RBINS ve spolupráci sComision Ornithologique de Watermael-Boitsfortvyvinut projekt „Falcons for everyone“. Projekt nainstaloval kamery s živým video streamem na své webové stránky.
Katedrála sv. Michala a sv. Guduly slouží jako konkatedrálaarcidiéze mechelensko-bruselské,belgického primase, kterým je v současné době arcibiskupJozef De Kesel. Vzhledem ke svému významu a umístění v národním hlavním městě je katedrála často místem konání katolických obřadů národního zájmu, jako jsou sňatky členůkrálovské rodinyastátní pohřby. Například v roce 1999 to bylo místem svatby belgickéhoprince FilipasMathilde d'Udekem d'Acoz.
V tomto článku byl použitpřekladtextu z článkuCathedral of St. Michael and St. Gudulana anglické Wikipedii.