Den boje za svobodu a demokracii a Mezinárodní den studentstva

Den boje za svobodu a demokracii a Mezinárodní den studentstvajestátní svátek České republikypřipadající na17. listopad. Je daný zákonem č. 245/2000 Sb., účinným od 9. srpna 2000,jakožto připomínka začátkusametové revolucev roce 1989 auzavření českých vysokých škol nacistyv roce 1939. Události z podzimu 1939 celosvětově připomínáMezinárodní den studentstva.
Na Slovensku je 17. listopad jakožto Den boje za svobodu a demokracii (slovenskyDeň boja za slobodu a demokraciu) rovněžstátním svátkem.
Svátek je slaven jako připomenutí dvou událostí moderních českých dějin, spojených se studenty českých vysokých škol.
Na začátkudruhé světové válkyv reakci nademonstrace 28. října 1939a nepokoje, spojené s pohřbem studentaJana Opletala, rozhodlo vedenínacistického Německaouzavření českých vysokých školna tři roky. V noci z 16. na 17. listopadu provedly nacistické bezpečnostní složky razie v Praze, Brně aPříbramis cílem dopadnout vedoucí studentských organizací a internovat ostatní studenty. Devět představitelů studentských vůdců (Josef Adamec,Jan Černý,Marek Frauwirth,Jaroslav Klíma,Bedřich Koula,Josef Matoušek,František Skorkovský,Václav ŠaffránekaJan Weinert) bylo bez soudu popraveno vruzyňskýchkasárnách. Celkem 1200 zatčených studentů bylo poté převezeno dokoncentračního tábora Sachsenhausen-Oranienburg, odkud jich byla většina propuštěna koncem roku 1942, zbytek pak v lednu 1943. Z těchto 1200 studentů nepřežilo útrapy koncentračních táborů 35.
Ústřední svaz československého studentstva vyvíjel po roce 1939 v zahraničí za pomocičeskoslovenské exilové vládyaktivní činnost, jejímž vyvrcholením byla londýnská schůze Mezinárodní studentské rady v roce 1941, která přijalaProhlášení spojeneckých studentů k 17. listopadu, jež vyhlásilo tento denMezinárodním dnem studentstva.
Druhá událost se odehrála 17. listopadu 1989, kdy připomínka 50. výročínacistických represípřerostla v demonstraci protičeskoslovenskému komunistickému režimu, která zahájilasametovou revoluci. V pátek 17. listopadu se na pražskémAlbertověsešli studenti pražských vysokých škol. V 15:40 se na Albertově nacházelo přibližně 500 až 600 lidí, ale jejich počet poměrně rychle narůstal.Manifestace začala v 16:00 zpěvem studentské písně „Gaudeamus igitur“ a projevemMartina Klímyz uskupeníNezávislých studentů.Státní bezpečnost(StB) odhadovala počet účastníků až na 15 000 lidí,ale další zdroj hovoří o davu až 50 000 lidí.V 16:40 byla tato část manifestace ukončena a pořadatelé vyzvali k pochodu naVyšehradke hrobuKarla Hynka Máchy. Část lidí chtěla ale směřovat naVáclavské náměstí, kam měli původně demonstrující dojít,jak hlásal leták vytištěný k manifestaci.Mezi odhodlanými byl i poručík StBLudvík Zifčák,který byl pozdějipokládán za mrtvého studenta Martina Šmída.Na Vyšehrad postupně dorazil dav přibližně 10 000 lidí, kteří zcela zaplnili prostranství předkostelem. V 18:15 byla demonstrace oficiálně ukončena.
Po skončení oficiální části demonstrace se dav neplánovaně vydal do centra města. Přibližně 5 000 lidí pokračovalo směrem naKarlovo náměstí. Přibližně v 19:12 přišel rozkaz, že se má dav na vhodném místě zablokovat.Policejní kordon zatarasilMost 1. máje, čímž zabránil davu odbočit směrem naPražský hrad, demonstrující proto zahnuli kolemNárodního divadlanaNárodní třídua pokračovali směrem na Václavské náměstí. V 19:25 byla kordonem přehrazena Národní třída v prostoru Perštýna. Když bylo čelo demonstrace zastaveno, účastníci si sedli na zem před pořádkové jednotky. Dívky začaly spontánně zasunovat za štíty příslušníkůpohotovostního plukukvětiny.Jelikož se policejní velitelé obávali opakování předchozí situace z Vyšehradské ulice, kdy dav uzávěru obešel, došlo o čtvrt hodiny později k uzavření ulic Mikulandské a Voršilské, a k zablokování ústupu Národní třídou zpět směrem k Národnímu divadlu. Přibližně 10 000demonstrantů tak bylo uzavřeno mezi dva policejní kordony. Demonstrující pokračovali v pokojné a nenásilné demonstraci za provolávání hesel jakoMáme holé ruce.V této části demonstrace byl ještě demonstrantům umožňován jednotlivě volný odchod.
Přibližně ve čtvrt na devět došlo ke změně situace, kdy již nebylo možné obklíčení opustit a policejní kordon postupující směrem od Národního divadla začal prostor zahušťovat. Pohotovostní plukVeřejné bezpečnostia Odbor zvláštního určení (tzv.červené barety) následně začaly demonstrující surově bít obušky. Třebaže byli účastníci demonstrace vyzývání k rozchodu, jediné únikové cesty vedly skrz tzv. uličky, v nichž byli demonstranti brutálně biti.Do 21:20 byla tímto způsobem demonstrace násilně rozptýlena;někteří účastníci byli následně zatčeni a naloženi do připravených autobusů.I po rozehnání demonstrace docházelo ze strany pořádkových jednotek k napadání jednotlivců či skupinek přihlížejících. Nezávislá lékařská komise později uvedla, že během zásahu bylo zraněno 568 lidí.
Mezičeskoslovenské svátkybyl 17. listopad zařazen již krátce po pádukomunistického režimu, a to na základě novelizačního zákona č. 167/1990 Sb., s účinností od 10. května 1990. Stal se významným dnem s názvem Den boje studentů za svobodu a demokracii.Porozpadu Československas koncem roku 1992 převzalo samostatné Česko beze změn československý zákon. Na základě nového svátkového zákona č. 245/2000 Sb., s účinností od 9. srpna 2000, byl 17. listopad prohlášenstátním svátkempod názvem Den boje za svobodu a demokracii.Pro výraznější odkaz na události z roku 1939 schválilaPoslanecká sněmovnav březnu 2016 přejmenování státního svátku, nově byl navržen název „Mezinárodní den studentstva a den boje za svobodu a demokracii”. Tento krok byl kritizován některými pravicovými opozičními poslanci a historiky.Poslanecký návrh zákona nakonec zamítlSenáta poslanci nedokázali jeho veto v dubnu 2016 přehlasovat.Změna nastala až v prosinci 2018, kdy Poslanecká sněmovna schválila změnu názvu svátku na „Den boje za svobodu a demokracii a Mezinárodní den studentstva“,což následně úspěšně prošlo i zbytkem legislativního procesu. Novelizační zákon č. 48/2019 Sb. vstoupil v účinnost 15. února 2019.
Samostatné Slovensko přijalo již krátce po svém vzniku vlastní svátkový zákon č. 241/1993 Z. z., účinný od 27. října 1993, kde byl 17. listopad zařazen mezislovenské svátkyjakožto památný den pod názvem Den boje proti totalitě (slovenskyDeň boja proti totalite).Státním svátkem s názvem Den boje za svobodu a demokracii (slovenskyDeň boja za slobodu a demokraciu) se stal na základě zákona č. 442/2001 Z. z., účinného od 15. listopadu 2001.
Vzpomínkové akce se konají po celé České republice, často pod hlavičkou Festivalu svobody. V Praze se v jeho rámci uskutečňuje například uctění 17. listopadu na Albertově, akceKorzo Národníči Koncert pro budoucnost na Václavském náměstí.Na Národní třídě také zaznívá živě zpívaná píseň „Modlitba pro Martu“, neformální hymna sametové revoluce.
Svátku dříve využívali k demonstracím a sebepropagaci příslušnícikrajní pravice, přičemž někdy docházelo i ke střetům, např. sanarchisty.