Mezivládní panel pro změnu klimatu

Mezivládní panel pro změnu klimatuněkdy i Mezivládní panel pro změny klimatu (zkratkaIPCC, zkratka z anglickéhoIntergovernmental Panel on Climate Change) je vědecký mezivládní orgán,který byl založen v roce1988k vyhodnocování rizikzměny klimatudvěma organizacemiOSN–Světovou meteorologickou organizací(WMO) aProgramem OSN pro životní prostředí(UNEP), později byl potvrzenValným shromážděním OSN.Členství je otevřeno všem členským státůmWMOaOSN;v roce 2021 mělo IPCC 195 členských zemí.Předsedou IPCC je od října 2015 jihokorejský ekonom Hoesung Lee.
Posláním IPCC je poskytovat komplexní vědecké posouzení současných vědeckých, technických a sociálně-ekonomických informací z celého světa o nebezpečíklimatických změnzpůsobených lidskou činností, o jejich potenciálních environmentálních a sociálně-ekonomických důsledcích a o možnostech přizpůsobení se těmto důsledkům nebo o možnostech zmírnění jejich účinků.
IPCC neprovádí původní výzkum ani přímo nesleduje změny klimatu, ale provádí systematický přehled veškeré relevantní publikované vědecké literatury s cílem poskytnout komplexní aktualizované informace o změnách klimatu, jejich účincích a možných strategiích.Tisíce vědců a dalších odborníků přispívá (na dobrovolné bázi, aniž by je IPCC platila)autorstvím a recenzemi ke vzniku jednotlivých zpráv, které jsou poté recenzovány zástupci vlád členských zemí IPCC. V případě „Shrnutí pro politické představitele“ je výsledný text schvalován řádek po řádku konsenzem všech přítomných zástupců členských zemí, kterých bývá pravidelně více než 120.V letech 2021 a 2022 vychází jižŠestá hodnotící zpráva.
Činnost IPCC spočívá v publikování speciálních zprávpro implementaciRámcové úmluvy OSN o změně klimatu, což je mezinárodní dohoda, která uznává možnost nepříznivého dopadu klimatických změn. Rámcová úmluva OSN nakonec vedla k přijetíKjótského protokolu. IPCC zakládá své posouzení hlavně na přezkoumané a publikované vědecké literatuře.
IPCC představuje mezinárodně uznávanou autoritu v oblasti klimatických změn,vytváří zprávy, které jsou dohodou předních klimatologů a konsensu zúčastněných vlád. To poskytuje směrodatné politické poradenství s dalekosáhlými důsledky pro ekonomiku a životní styl. Vlády pomalu realizují tyto rady.V prosinci2007získal IPCC v Oslu za svou práciNobelovu cenu za mír, spolu s bývalým viceprezidentem Spojených států americkýchAl Gorem.
V srpnu 2021 zveřejnila první pracovní skupina svůj příspěvek proŠestou hodnotící zprávu,Fyzikální vědecké základy změny klimatu. DeníkGuardianzprávu popsal jako „dosud nejostřejší varování“ před „velkými nevyhnutelnými a nezvratnými změnami klimatu“,tento názor se opakoval v mnoha médiích po celém světě.
IPCC poskytuje na základě příslušných rozhodnutíVýkonné radySvětové meteorologické organizacea Řídící radyUNEPpodporu procesuRámcové úmluvy OSN o změně klimatu. Cílem IPCC je poskytovat vědecké informace, které se týkají:
Předsedou IPCC bylRajendra K. Pachauri, který v květnu2002vystřídal na této poziciRoberta Watsona. Roku2015odstoupil pro sexuální skandál a vystřídal hoHoesung Lee. S předsedou se podílí na vedení volený výbor včetně místopředsedů, vedoucí jednotlivých pracovních skupin a sekretariát.
Panel IPCC se skládá ze zástupců vlád jednotlivých členských zemí a organizací. Plenární zasedání IPCC a pracovních skupin IPCC probíhají na úrovni vládních představitelů. Nevládní a mezivládní organizace se mohou účastnit jako pozorovatelé. Zasedání výboru IPCC, semináře, setkání expertů a hlavních autorů jsou pouze na pozvání.
Od roku1993byl zástupcem ČR v IPCCJan PretelzČHMÚ. V roce2009byl odvolána nahradil hoLadislav Metelka. Od dubna 2014 je zástupcem ČR v IPCCRadim TolaszzČHMÚ.
IPCC je financována z UNEP a WMO a dále pak dobrovolnými příspěvky jednotlivých vlád. Sekretariát sídlí ve WMO v Ženevě.
IPCC připravuje v pravidelných cca šestiletých intervalechHodnotící zprávy, které shrnují nejnovější poznatky zklimatologie. Kromě toho připravuje také další specializované zprávy ke konkrétním problémům.
Hodnotící zprávy tvoří podrobný výtah a posouzení recenzované a publikované vědecké literatury, která se zabývá změnami klimatu. Nejedná se tedy o samostatný výzkum.
Výjimečnost Hodnotících zpráv IPCC oproti jiným textům věnovanýmklimatické změněspočívá v tom, že je výsledkem spolupráce předních světových klimatologů s vládními experty (zástupci jednotlivých zemí), a poskytuje tak informace, jež jsou z vědeckého hlediska správné a zároveň jsou srozumitelné politikům, kteří potom mohou na jejich základě dělat zásadní rozhodnutí.
Přípravě Hodnotící zprávy vždy předchází vědecký výzkum zaměřený na oblast klimatické změny, který probíhá v mnoha zemích světa. Zároveň s tím dochází také k jeho přezkoumávání a ověřování. Teprve ověřené výsledky jsou pak základem pro Hodnotící zprávu IPCC.
První Hodnotící zpráva IPCC byla publikována v roce 1990. Každá z hodnotících zpráv se skládá ze tří částí, které odpovídají jednotlivým pracovním skupinám panelu.
Připomínky recenzentů jsou v veřejně přístupných archivech uloženy po dobu 5 let.
Existuje několik typů potvrzení, které dokumenty obdrží:
Procedury IPCC byly různými způsoby kritizovány. Některé připomínky byly přínosnézatímco jiné byly pouze kritické.Některé komentáře navrhovaly změny procedur IPCC.
Každá kapitola má větší množství autorů, kteří jsou odpovědní za sepsání a editaci materiálu. Každá kapitola má typicky dva „koordinující hlavní autory“, deset až patnáct „vedoucích autorů“ a větší množství „přispívajících autorů“. Koordinující hlavní autoři jsou zodpovědní za sestavení příspěvků ostatních autorů, zajišťují, že tyto příspěvky splňují stylistické a formátovací požadavky. Podávají zprávy o postupu prací vedení Pracovní skupiny. Vedoucí autoři jsou zodpovědní jednotlivé sekce kapitol. Přispívající autoři připravují text, grafy a další data pro vedoucí autory.
Autoři pro zprávy IPCC jsou vybráni ze seznamu výzkumníků, který připravují vlády členský zemí, zúčastněné organizace, řídící výbory jednotlivých pracovních skupin, jakož i další odborníci, známí na základě jejich publikační činnosti. Výběr autorů by měl zahrnout celou řadu názorů, odborných znalostí a zeměpisného zastoupení, musí být zajištěno zastoupení odborníků z rozvojových i rozvinutých zemí a ze zemí s transformující se ekonomikou.
Klíčovými výsledky práce IPCC jsou komplexní tzv. hodnotící zprávy, které panel publikuje vždy s odstupem několika let, a každá zpráva se skládá ze tří částí, které odpovídají jednotlivým pracovním skupinám panelu
První hodnotící zpráva (FAR) byla publikována v roce1990a posloužila jako podklad pro vznikRámcové úmluvy OSN o změně klimatu.Doplněk první zprávybyl publikován v roce1992.
Druhá hodnotící zpráva (SAR) byla zveřejněna v roce1995.
Třetí hodnotící zpráva (TAR) byla publikována v roce2001.
Čtvrtá hodnotící zpráva (AR4) pochází z roku2007.
Pátá hodnotící zpráva byla publikována postupně v letech 2013 až 2014.
Šestá hodnotící zpráva začala být publikovaná v srpnu 2021 (1. část – Fyzikální základy) a měla by být postupně zveřejňovaná do roku 2022.
Kromě hodnoticích zpráv vydává IPCC také speciální zprávy k různým konkrétním problémům.
Zpráva byla vydána dne 8. října 2018 a je zaměřena na dopady oteplení o více než 1,5 °C a na scénáře snižování emisí skleníkových plynů, které budou směřovat ke splnění cíle 1,5 °C zPařížské dohody. Zpráva byla předložena na 48. zasedání Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) jako „autoritativní, vědecká příručka pro vlády“, která se bude zabývat změnou klimatu.Závěry zprávy uvádějí, že je třeba podniknout v krátkém časovém úseku drastické kroky, aby se zabránilo závažným důsledkům změny klimatu.
Dne 8. srpna 2019 byl publikována „Zvláštní zpráva o změně klimatu a krajině“ (SRCCL) s úplným názvem „Zvláštní zpráva o změně klimatu, dezertifikaci, degradaci půdy, udržitelném hospodaření s půdou, zabezpečení potravin a toky skleníkových plynů v suchozemských ekosystémech“.Zpráva se skládá ze sedmi kapitol, 1 – Rámování a kontext, 2 – Vztahy mezi krajinou a klimatem, 3 – Desertifikace, 4 – Degradace půd, 5 – Bezpečnost potravin, 6 – Souvislosti mezi dezertifikací, degradací půdy, bezpečností potravin a toky skleníkových plynů: synergie, kompromisy a možnosti integrovaných reakcí a 7 – Management rizik a rozhodovací procesy ve vztahu k udržitelnému rozvoji.
Zpráva byla vydána v rámci 51. zasedání IPCC (IPCC-51) v září 2019 vMonaku.Souhrn SROCC pro tvůrce politik (SPM) byl schválen 25. září 2019.Zpráva má 1 300 stránek, podílelo se na ní 104 autorů a redaktorů zastupujících 36 zemí se odvolává se na 6 981 publikací.
V prosinci 2007 dostal IPCCNobelovu cenu míruza "úsilí vybudovat a šířit hlubší poznání člověkem způsobené změny klimatu, a položení základů pro opatření, které jsou potřebné k vyrovnání se s takovou změnou". Spolu s IPCC dostal v roce 2007 cenu také bývalý americký viceprezidentAl Goreza jeho práci na problému klimatické změny a za dokumentNepříjemná pravda.
IPCC byla kritizována jak za specifický obsah jednotlivých zpráv, tak i za procedury při přípravách těchto zpráv. Většina vědeckých expertů pokládá připomínky k obsahu za nepodstatné. To vyjádřilo také 250 amerických vědců ve svém otevřeném dopise americké vládě v roce 2010, kde přímo říkají „žádné z pár chybných tvrzení (mezi stovkami a stovkami nezpochybnitelných) nevede k zpochybnění závěrů, žeoteplení klimatického systému je jednoznačnéa ževelmi pravděpodobně je většina pozorovaného vzestupu teplot od poloviny 20. století způsobena antropogenním zvýšením skleníkových plynů.“
V roce 2010 vypracoval InterAcademy Council nezávislý audit IPCC, který vzal v úvahy jak připomínky expertů, tak i běžných občanů. Audit konstatoval rostoucí komplexnost a intenzitu veřejné debaty a doporučil některé reformy struktury IPCC k posílení rozhodovacích procesů, zvýšení transparentnosti a k pokrytí plného rozsahu vědeckých pohledů. Také navrhl další procedurální zlepšení k minimalizaci chyb do budoucna.IPCC postupně implementuje tato doporučení.