davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Surah Al-Jumu'ah

Surah Al-jumu’ah (basa Arab:الجمعة) nyaéta surah ke-62 dina Al Qur'an. Surah ieu kagolongkeun surah Madaniyah anu diwangun ku 11 ayat. Dingaranan Al Jumu’ah anu hartina poé jumaah dicokot tina kecap Al Jumu’ah anu aya dina ayat ka-9 surat ieu.
Maksudna, lamun imam naék mimbar sarta muazzin geus azan dina poé jumaah, mangka kaum muslimin kudu geura nedunan panggero muazzin éta sarta ninggalkeun kabéh urusanana.
Tafsirna, panggero Alloh ka jalma-jalma nu ariman atawa umat Islam anu geus minuhan sarat-sarat minangka mukallaf pikeun ngalaksanakeun solat jumaah umat Islam diwajibkeun pikeun ninggalkeun sagala urusanana, kawas nungtut élmu sarta jual beuli. Umat Islam anu minuhan panggero Alloh kasebut tangtu baris nampa réa hikmah.
Umat Islam anu geus réngsé ngalakukeun solat diparentahkeun ku Alloh pikeun usaha atawa digawé sangkan nampa karunia-Na, kawas élmu pangaweruh, harta banda, kaséhatan sarta nu séjén-séjénna. Di mana waé sarta iraha waé jeung naon waé nu dipigawe ku kaum muslimin, maranéhanana ditungtut ku agamana supayah inget ka Alloh. Nujul kana ayat 9-10, umat Islam diparéntahkeun ku agamana supayah disiplin dina ngalakonan ibadah wajib kawas solat, sarta kudu giat usaha atawa digawé luyu jeung papagon Islam kawas digawé nu bener sarta diajar nu soson-soson. Syamsuri, 2004: 25
Sajaba eusi paréntah pikeun ngalaksanakeun solat juamah ieu surah ogé maréntahkeun sakabéh umat Islam pikeun usaha atawa digawé néangan rejeki minangka karunia Alloh SWT. Surah ieu maréntahkeun manusa pikeun nyaimbangkeun kahirupan di dunya jeung persiapan kahirupan di ahérat jaga. Carana, sajaba kudu ngalaksanakeun ibadah, ogé kudu getén digawé minuhan kaperluan hirup. Bachrul Ilmy, 2006: 15
Pulpén

Pulpén nyaéta gagang péna anu dijieunna dieusi mangsi. Pulpén asalna tina basa Walndana vulve anu hartina alat tulis, anu mangrupa péna anu tungtungna méncos anu aya gagangan anu eusina kantong tinta anu bisa dieusian deui.
Mimitina pulpén téh bentukna dilengkepan ku kantong persisna abad ka-10. Dina taun 953, khalifah Ma'ād al-Mu'izz ti Mesir aya kahayang yn péna anu teu ngotoran leungeun jeung baju. Dina taun 1696 Daniel Schwenter salah saurang kabangsaan Jerman, nyieun péna anu ditungtungna aya bulu, jeung dina tanggal 25 Mei 1827 Rumania Petrache Poenaru urang Perancis munggaran nyieun pulpén kalayan kartrij anu bisa diganti. Désain pulpén anu anyar ngababarikeun jalma pikeun nulis ku sabab moal ngarasa hariwang kotor jeung rusak kertasna alatan tintana teu ucrat-acrét. Ti mimiti taun 1850-an, produksi pulpén jadi loba. Sanajan pulpén jadi kasohor sanggeus ayana péna tina emas. Dina taun 1880 nepi ka 1920-an pulpén mérek Waterman, produksi Amérika Serikat ngeuyeuban pasr pulpén jeung Wirt asal Bloomsburg, Pennsylvania urutan kadua. Nalika éta, pulpén sawaréhna dieusian ku cara muka bagian gagang tinta, jeung ngeclakeun mangsi kana wadahna ku cara maké pipet. Cara ngeusian tinta ieu kawilang hésé jeung teu rapih. Abad ka-20, pulpén geus aya kamajuan teu saperti baheula deui anu cara ngeusian mangsina kawilang hésé, ieu téh jasana A. A. Waterman, Walter A. Sheaffer, jeung Parker. taun 1929 di Éropa, anu ngawanohkeun pulpén nu munggaran asalna ti Jerman anu disebutna Pelikan. Saencana pelikan meuli paten pikeun pulpén anu maké mangsina padet ti pabrik Slavoljub Penkala di Kroasia. Pulpén mimitina diproduksi kalayan loba warna jeung modélna, sanggeus seluloida pulpén téh malapah gedang mimitina ngaganti karét pikeun gagang pulpén. Duofold jeung Vacumatic ti Parker, sarta Pelikan 100 nyaéta modél-modél pulpén anu kasohor dina masa-masa antara Perang Dunia I jeung Perang Dunia II. Sanajan geus kapanggih bolpén, pulpén masih kénéh loba nu maké dina taun 1940-an jeung 1950-an. Bolpén masih mahal, jeung mangsina osok bocor atawa macét, sedengkeun téknologi mangsi geus loba diproduksi massal. Modél-modél anu kawentar dina taun 1950-an nyaéta Parker 51, Snorkel ti Sheaffer, jeung Skyline ti Eversharp. Dina taun 1960-an, téknologi bolpén mekar jeung ngagantikeun pulpén pikeun dipaké sapopoé. Ayeuna, produsn pulpén anu msih kénéh aya nyaéta Montblanc jeung Pelikan leuwih loba nu ngagunakeun pulpén pikeun barang koléksi atawa simbol status dibandingkeun pikeun alat tulis.
Bandung TV

Bandung TV nyaéta setasion televisi (TV) lokal swasta munggaran di dayeuh Bandung, Jawa Kulon. Minangka wadah kréativitas masarakat Sunda, Bandung TV, télévisi lokal munggaran di Bandung sarta Jawa Kulon nitikbeuratkeun program acarana dina usaha nyaangan masarakat dina sagala aspék kahirupan kalawan dadasar seni budaya. Titik beurat ieu dipilih alatan seni budaya mangrupa titik puseur kahirupan anu ngusikkeun diménsi sosial sarta ékonomi masarakat. Kalawan ayana usaha ngahirupkeun deui jatidiri wewengkon Jawa Kulon, nangtungna Nagara Républik Indonésia dina kabinékaan baris kabiruyungan.
Setasiun ieu bisa diaksés ngaliwatan parigi (saluran) 38 UHF. Sloganna JATI DIRI PASUNDAN ditujukeun pikeun ngangkat deui ajén-inajén budaya sarta poténsi lokal anu aya di Jawa Kulon umumna sarta Bandung hususna minangka dayeuh puseur propinsi. Logo Bandung TV diwangun ku sawatara unsur nyaéta Kembang Cangkok Wijayakusumah, Kujang, sarta tulisan BANDUNG mangrupa manunggaling Tri Tangtu di Buana, nyaéta sang Rama, sang Resi, sarta sang Ratu, atawa mangrupa hakékat tina sipat manusa linuhung anu silih asih, silih asah, sarta silih asuh.
Sawatara ti antara program-program Bandung TV anu ngarojong usaha ngangkat budaya lokal nyaéta:
Pamilihan umum présidén Monténégro 2013

Citakan:Politics of Montenegro
Pamilihan umum présidén diayakeun di Monténégro kaping 7 April 2013. Présidén incumbent Filip Vujanović ti Partéy Démokrasi Sosialis (PDS) ditantang ku kandidat indepénden Miodrag Lekić, anu minangka kandidat umum nu dirojong ku oposisi.
Dina 8 April 2013, Pupuhu Komisis Pamilihan Umum Ivan Kalezić ngabéwarakeun yén Vujanović janten jawara dina pamilihan umum ieu kalawan 51,2% jumlah sora. Wakil Lekić nyebutkeun yén pihak manéhna heuntue bakal ngakuan hasil pamilihan umum sarta enggeus ngajukeun pangétangan ulang di sadaya kacamatan.
Saméméh diumumkeunana hasil pamilihan umum sacara resmi, Filip Vujanović jeung Miodrag Lekić ngaklaim jawara pamilihan umum ieu. Dumasar kana pangétangan sora ti Partéy Démokrasi Sosialis Monténégro, Vujanović ngaklaim nampi 51,3% sora, dibandingkeun 48,7% pikeun Miodrag Lekić. Tatapi, pihak oposisi ti Fron Démokrasi nyebutkeun yén Miodrag Lekić téh jawara pamilihan umum ieu, nampi 50,5% sora dibandingkeun sora Vujanović 49,5%, sarta nganggep klaim unggulna Vujanovic salaku "kudéta".
Citakan:Montenegrin elections
Pamilihan umum présidén Géorgia 2013

Galat Lua: bad argument #2 to 'title.new' (unrecognized namespace name 'Templat').
Pamilihan umum présidén Géorgia 2013 dilaksanakeun kaping 27 Oktober 2013. Pamilihan umum ieu mangrupa pamilihan umum présidén anu ka-6 sanggeus réstorasi kamerdikaan Gérgia ti Uni Soviét taun 1991. Pamilihan umum ieu dilaksanakeun dina sistim dua jirangan. Giorgi Margvelashvili meunang dina jirangan kahiji.
Pamilihan umum Présidén Indonésia 2024

Citakan:Politik Indonesia Pamilihan umum Présidén 2024, disebut ogé Pamilihan Présidén 2024, nyaéta pamilihan présidén anu ngangge sistem démokrasi anu tos kalima kalina di laksanakeun di Indonésia pikeun milih Présidén jeung Wakil Présidén Republik Indonésia kanggé wanci taun 2024-2029 anu dilaksanakeun dina dinten Rebo, 14 Pébruari 2024. Pamilihan ieu mangrupa kontes pulitik pikeun milih Présidén anyar pikeun ngagantikeun Joko Widodo, anu pensiunan ti jabatanna sanggeus dua periode jadi presiden.
Pamilihan umum ieu baris dilaksanakeun babarengan jeung Pamilihan Anggota DPR RI, DPD RI, jeung DPRD sakuliah Indonésia. Pamilihan Umum Kapala Daérah badé dilaksanakeun dina poé Rebo, 27 Nopémber 2024.
Pamilihan umum Malaysia 2013

Pamilihan umum Malaysia 2013 lumangsung dina 5 Méi 2013 sanggeus dibubarkeunana Parlemén ku Perdana Mentri 2 poé sateuacanna. Pangajuan kandidat pamilihan umum dilaksanakeun 20 April 2013 sarta kampanye lumangsung nepi ka 4 Méi 2013 (15 hari). Warga nagara Malaysia nu minuhan sarat tiasa milih anggota Dewan Rakyat jeung Dewan Undangan Negeri.
Pamilihan umum présidén Italia 2013

Pamilihan umum présidén teu langsung dilaksanakeun di Italia dina 18 nepi ka 20 April 2013. Giorgio Napolitano kaluar salaku jawara, Présidén Italia anu kahiji anu kapilih dua kali.
Dina 3 jirangan anu kahiji, sora anu dibutuhkeun nyaéta 672 sora. Jirangan salajengna ngan butuh sora mayoritas nyaéta 504 sora.
Sanggeus hasil pamilihan diumumkeun, unjuk rasa lumangsung di luar Palazzo Montecitorio nolak kapilihna deui Napolitano. Sabagian urang mangrupa pangrojong Gerakan 5 Béntang dipingpin ku Beppe Grillo. Grillo nolak kapilihna deui Napolitano, nyebatkeun yén ieu téh "kudéta."
Pier Luigi Bersani geus jangji pikeun mundur ti kalungguhan Partéy Démokrat lantaran kirangna pangrojongan koalisina pikeun Romano Prodi, calon pilihan partéyna pikeun jirangan ka-4.
Tenate

El tenate o tanate (náhuatl, tanahtli, mismo significado) es una cesta o canasta típica de México hecha de palma (Chamaerops humilis) o de tule (Schoenoplectus acutus). En el tenate se guardan tortillas, diversas semillas, granos o fruta. Es similar al chiquihuite (chiquihuitl) que, a diferencia del tenate, es cuadrado y no redondo. Ambos son elementos muy populares de la artesanía mexicana tradicional.
En Hidalgo y en otros estados del centro del país, los tenates también se usan para moldear el queso.​ Para hacer el «queso de tenate», el tenate se esterliza en agua hirviendo, se llena de la cuajada derivada de coagular y cocer la leche, se tapa con una manta y se prensa.
En 1571, Alonso de Molina definió tanatli en su diccionario náhuatl como «espuerta hecha de palmas».​​ En sentido vulgar, tanate quiere decir 'testículo'.
Tortilla Flat

Tortilla Flat es una novela picaresca​ publicada en 1935 por John Steinbeck y considerado su primer éxito comercial.​ Ambientada en Monterey (California), relata las vivencias de unos paisanos, consideradas caricaturas de los caballeros de la Mesa Redonda del rey Arturo.​
La novela fue adaptada para el teatro en 1938​ y llevada al cine en 1942, dirigida por Victor Fleming y protagonizada por Spencer Tracy, Hedy Lamarr.​
La novela relata el estilo de vida de un grupo de habitantes muy pobres de la zona de Monterey que aprenden por los acontecimientos cuya única posesión es su libertad personal. Valoran la amistad por encima del dinero. El incidente principal gira sobre la herencia de dos casas viejas por parte de Danny​ y el libro comienza con las palabras «Esta es la historia de Danny y los amigos de Danny y de la casa de Danny...».​
Denisse de Kalafe

Denisse de Kalafe (algunos autores escriben Kalaffe; Ponta Grossa, Paraná; 1949) es una cantautora mexicana nacida en Brasil.​​
El nombre original de la artista fue Denise y ella agregó la segunda s en 2005 por recomendación de la numeróloga Aparecida Liberato.
Al llegar a su patria de adopción en 1972 y habiéndose convertido rápidamente en brasicana (nombre que se asigna a los brasileños avecindados en México) fue apoyada artísticamente por Marco Antonio Muñiz y por sus compatriotas Roberto Carlos y el escritor Paulo Coelho.
En 1969 participó en el I Festival Mundial de la Canción Latina, quedando en segundo lugar. Uno de sus temas clásicos, «El amor... cosa tan rara», le valió el primer premio del Festival OTI de 1978 y le hizo cobrar fama internacionalmente. Más tarde, en 1982, cobró nuevamente notoriedad al componer Señora, señora, en honor a su madre. Este tema es hasta la fecha muy cantado en ocasión al 10 de mayo, Día de las Madres en México y otros países.
Otros temas e interpretaciones que han cobrado fama y han ganado el favor del público hacia Denisse de Kalafe fueron El Asunto; Al revés y al derecho (que fue incluida en el álbum del mismo nombre y que le permitió ganar El Disco de Oro de 1983.
Participó exitosamente en los programas televisivos de Siempre en Domingo con Raúl Velasco y 24 Horas, con Jacobo Zabludovsky.
Denisse reside en Holbox, Quintana Roo, México, donde sigue componiendo canciones y es invitada a varios festejos que se realizan en el lugar.
Todos los temas son de autoría de Denisse.
Todos los temas son de autoría de Denisse.
Con las excepciones marcadas abajo, todos los temas son de autoría de Denisse.
Todos los temas son de autoría de Denisse.
Con las excepciones marcadas abajo, todos los temas son de autoría exclusiva de Denisse.
Todos los temas son de autoría de Denisse.
Todos los temas son de autoría de Denisse.
Con las excepciones marcadas abajo, todos los temas son de autoría exclusiva de Denisse.
Con las excepciones marcadas abajo, todos los temas son de autoría exclusiva de Denisse.
Un homenaje a Roberto Carlos. Disco 1 en español y disco 2 en portugués.
También participó en los siguientes álbumes colaborativos:
Camp Pine Knot

Camp Pine Knot, also known as Huntington Memorial Camp, on Raquette Lake in the Adirondack Mountains of New York State, was built by William West Durant. Begun in 1877, it was the first of the "Adirondack Great Camps" and epitomizes the "Great Camp" architectural style. Elements of that style include log and native stonework construction, decorative rustic items of branches and twigs, and layout as a compound of separated structures. It is located on the southwest tip of Long Point, a two-mile long point extending into Raquette Lake, in the Town of Long Lake in Hamilton County, New York.
The camp consists of some two dozen buildings, including a seven-room "Swiss Cottage," four "Log Cottages" of one to three rooms, two frame cottages of three and five rooms, a "Glass Dining Room," and a five-stall horse barn and wagon shed. Covered walkways connect many of the buildings. There was also the "Barque," a 20 by 60 foot four-room bark cabin built on a log raft, used to escape from the dreaded black fly in the spring; it was fully equipped, with a kitchen, bath, and running water.
Pine Knot was started by Durant's father, railroad developer Thomas C. Durant, as a showplace to draw investors to Durant's holdings, but it was William West Durant who would develop it into the remarkable model for Adirondack Great Camps to follow. In 1895, William West Durant sold the camp to wealthy industrialist Collis P. Huntington.
The camp went unused from the start of the 20th century until 1947, when it was sold to the State University of New York at Cortland for 1 dollar, for use as their Outdoor Education center. Due to the soundness of its construction, despite its long disuse, the buildings required little repair. The Barque is being rebuilt.
The camp was included in a multiple property submission for listing on the National Register of Historic Places in 1986, was in fact listed in 1986, and was declared a National Historic Landmark in 2004.
Jensen Alvarado Ranch

The Jensen Alvarado Ranch is a historic park and museum in Jurupa Valley, California, USA, and is operated by the Riverside County Regional Park and Open-Space District. It can be accessed from 4350 Riverview Drive, or 4307 Briggs Street. It was the first kiln-fired brick building built in Riverside County, and is the oldest non-adobe structure in the Inland Empire.
The Danish sea captain Cornelius Jensen settled in Agua Mansa around 1854 where he ran a store, and he married Californio Mercedes Alvarado soon thereafter. After the Great Flood of 1862, most of the town was destroyed with the exception of the cemetery, the chapel, and Jensen's store. Some years later, Jensen bought a part of the Rubidoux ranch. Jensen and Alvarado bought land in Agua Mansa in 1865.
They built their Danish vernacular style home between 1868 and 1870 on a ranch of 300–400 acres (120–160 ha). Jensen built his home on this land using traditional bricks, having learned from the 1862 flood that adobe bricks dissolve in water. Their home, which served as the area's general store, post office, and stage stop, was built next to the town's chapel. The ranch, valued at one time at approximately $30,000, was the second-most valuable in Riverside County.
The home's architectural style, Danish vernacular, reflected Jensen's Sylt birthplace, while also incorporating a front porch, which reflected Mercedes' influence as a Californio. The house was the first kiln-fired brick building in the county. It was also one of California's first clay brick buildings, and it used clay found on the ranch itself. The rock foundation and the lime used in the mortar were from a Jensen's quarry north of the house. The wood for the house beams came from the San Bernardino Mountains. The house has high ceilings, but only one closet.
There are several other brick buildings on the ranch, including a winery, which now serves as a museum.
In addition to apricot and orange orchards, growing wheat, and raising sheep on the Agua Mansa ranch, the Jensens had another 400 acres (160 ha) in Temecula. While Riverside was a temperance city, the Jensen's Agua Mansa ranch, on the other side of the Santa Ana River, had a vineyard; 2,000 US gallons (7,600 L) of wine were produced and sold each year.
The ranch and home are part of the 32 acres (13 ha) Jensen Alvarado Ranch Historic Park and Museum, an 1880s living history interpretive museum administered by Riverside County Parks. Tourists are led by interpreters, dressed in period clothing, who demonstrate butter churning and cooking tortillas.
The property is a registered California Historical Landmark (Cornelius and Mercedes Jensen Ranch, No. 943) and was listed on the National Register of Historic Places on September 6, 1979. It is notable for the architecture, and agricultural development of the time, as well as Jensen's settlement here, and his career in government.
List of Blue's Clues episodes

Blue's Clues is an American live-action/animated educational children's television series that premiered on Nickelodeon on September 8, 1996. Producers Angela Santomero, Todd Kessler, and Traci Paige Johnson combined concepts from child development and early-childhood education with innovative animation and production techniques that helped their viewers learn. It was hosted originally by Steve Burns, who left in 2002 and was replaced by Donovan Patton. The show follows an animated blue-spotted dog named Blue as she leaves a treasure hunt for the host and the viewers. Blue's Clues became the highest-rated show for preschoolers on American commercial television and was critical to Nickelodeon's growth. It has been called "one of the most successful, critically acclaimed, and ground-breaking preschool television series of all time."
During the course of the series, 143 episodes of Blue's Clues aired over six seasons.
Ar Rouz

Ober a ra dave an anv-tiegezh brezhonek ar Rouz d'un den rous. Rouz zo ur stumm all.
Gallekaet eo bet e Le Roux ha Roux gant marilh gall ar boblañs. Le Roux zo un anv gallek ivez, a gaver e Normandi hag e Suafrika dreist-holl. An anv Roux a vez douget e Bro-C'hall hag e Suis.
Ar Rouzig hag ar Ruz zo adstummoù eus ar Rouz.
Jim Sevellec

Jim Sevellec (Eugène Sévellec en ti-kêr) ganet d'an 21 a viz Genver 1897 e Kameled, a oa un treser ha livour breizhat, a weler e anv war meur a levr brezhonek eus ar bloavezhioù 1950.
Yaouank-tre, da 11 vloaz, e rae dija tresadennoù eus tiez ha straedoù e gêr c'henidik gant skoazell arzourien all. Studioù a reas e Brest goude marv e dad. Gant skoazell e vignon, ar barzh Saint-Pol-Roux, e labour Jim gant Henriot e Kemper adalek 1928. E-pad ar brezel e voe implijet evit komz gant Skosiz hag Amerikaned, ha "Jim" a veze graet eus "Eugène" ganto, dre ma oa aesoc'h da zistagañ. Mirout a reas an anv-bihan-se goude. Goude ar brezel e labouras evit ar PTT. Aet eo da anaon d'an 21 a viz Mae 1971 e Brest.
Tad e oa da Joël-Jim Sévellec, arzour ivez.
Beg ar Vann

Ur beg-douar pe ur c'hab, dezhañ ul ledanded bihan a-walc'h, eo Beg ar Vann e gwalarn kumun Kledenn-ar-C'hab (Bro-Gerne - Penn-ar-Bed). Ur chapelig vihan dediet da sant Tei, div feunteun en he c'hichen, unan gouestlet da sant Tei hag eben da sant Vazhev, a zo bet savet nepell diouzh riblenn an tornaod, 50 m a uhelded dezhañ.
Eus al lein e vez gwelet ur panorama dispar gant Beg ar Raz ha Bae an Anaon er Su, Enez-Sun dirak ha Ledenez Kraozon en Norzh. Etre Bae an Anaon ha penn kornôkañ ar beg ez eus ur porzhig, an Dourlenn.
Tremen a ra ar GR 34 a-hed lein an tornaod.
Godez beg plat

Ar Godez beg plat (liester: Godezed beg plat), pe God (liester: Goded), a zo un evn-mor, Alca torda an anv skiantel anezhañ. Ar spesad nemetañ eo er genad Alca.
Blotviled, kranked ha pesked tapet gantañ dre splujañ.
Bevañ a ra al labous tost aodoù hanternoz ar Meurvor Atlantel.
Klask ha distruj

An droienn saoznek "Search and destroy" pe "Seek and Destroy" ("Klask ha distruj") berraet S&D a zo un oberiadur brezel lakaet da dalvezout evit ar wech kentañ e-pad brezel Vietnam gant lu Amerika.
Pal un oberiadur brezel doare Search and Destroy a zo douarañ soudarded troadegiezh pe strolladoù begenn war un dachenn enebour, da glask ha da zistrujañ an enebour ar buanañ ar gwellañ ha da skampañ kuit. An diaz a zo bet savet adal ar brezel-kuzh pe guerilla hag a vez sevenet gant an hent enebiñ dezho.
Seurt oberiadurioù brezel a zo kaset da benn dreist-holl gant strolladoù bihan begenn ul lu gant armoù lijer ha danvez-tarzh doare TNT pe C-4. Ar strolladoù a vez fiñvet dre bisaskellioù pe dre stumm harz-lammerien.
Muioc'h-mui e vez gwelet oberiadurioù Search and Destroy oc'h implij mekanikoù-nij nemetken (bisaskellioù, kirri-nij ha dronoù).
Politikerezh

Ar politikerezh a zo ar pezh a c'heller arsellout pa 'z eus etreober ar gevredigezh (pe ar c'horf sokial) gant ar frammoù denel o deus galloudoù warni. A wechoù e vez mesket ar frammoù-se gant ar riez, met galloudoù diframm a zo ivez (an oberioù armerzhel, da skouer). Savet eo bet politikerezh gant ar gresianeg , polis, politis, da lavaret eo ar geoded, pa oa riezoù bihan Henc'hres frammet war ur gêr-benn hepken. Eno ar geodedourien frank (ar bihañniver eus an annezidi) a gemere perzh e buhez politikel ar geoded dre vodadegoù ha votadegoù diehan.
Abaoe an Dispac'h gall ez eo deuet war-wel ur sell nevez evit renkañ ar strolladoù politikel hag an dud hervez al liv politikel warno.
Er bodad broadel c'hall ganet adal ar Reveulzi e veze adkavet dilennidi ar bobl o azezañ hervez o liv politikel er gambr:
Hiziv-an-deiz c'hoazh e vez gwelet ha renket ar bed politikel gant ar sell-se, lod strolladoù pe tudennoù ar bed politikel o kounariñ hervez e pelec'h e vezont lakaet da dalvezout.
Navy SEALs

An United States Navy's Sea, Air, Land Teams, anavezet gwelloc'h evel an Navy SEALs, a zo ar strollad-stourm begenn er brezel-kuzh d'an US Navy. Bez ez int ul lod eus an Naval Special Warfare Command ha d'an United States Special Operations Command.[3]
Kefridioù pennañ ar SEALs a zo da kas da benn oberiadurioù-brezel-kuzh gant strolladoù-stourm bihan.
Da zigentañ holl e oa oberiadurioù-brezel er sterioù, war-vor pe en arvorioù, liammet gant tachennoù an dour.
Ar renkoù soudard da heuil a zo reoù d'ar Seals nemetken
Kornôg Bengal

Kornôg Bengal (পশ্চিমবঙ্গ Poshchim Bônggo e banglaeg, distaget /poʃtʃim bɔŋɡo/) zo unan eus stadoù Unaniezh India. En-dro dezhi emañ Bangladesh er reter, Assam, Sikkim ha Bhoutan er biz, Orissa er mervent, Jharkhand ha Bihar er c’hornôg, ha Nepal er gwalarn. Er c’hreisteiz emañ Pleg-mor Bengal. Bangladesh ha Kornôg Bengal a ya, asambles, d’ober un unanenn istorel ha sevenadurel : Bengal.
Ouzhpenn 80 milion a dud zo o vevañ e Kornôg Bengal. E-keñver poblañs ez eo ar pevare stad vrasañ en India, met an hini gentañ eo pa seller ouzh stankter an dud. Kolkata eo ar gêr-benn.
Yezh ofisiel ar stad eo ar banglaeg (pe bengali), yezh an darn vrasañ eus an dud enni (85 %); bihanniveroù a gomz yezhoù all evel hindeg (7 %), ourdoueg (2 %) ha yezhoù all c'hoazh (santaleg, nepaleg...).
Etre an VIII hag an XIII kantved e oa poblet ar rannved-mañ gant hindoued. Goude se e voe ar vro e dalc’h an islam. An dud kentañ eus Europa a erruas e-pad ar XV kantved. Dont a reas India a-bezh, tamm-ha-tamm, da vezañ un drevadenn saoz.
Krouet e oa bet stad Kornôg Bengal e 1947 pa oa deuet India da vezañ digabestr ha pa oa bet rannet India ha Pakistan da vont d’ober div stad distag. Neuze e oa bet rannet Bengal e div lodenn : Kornôg Bengal, annezet gant hindoued dreist-holl, en India, pa oa reter Bengal, annezet gant muzulmaned dreist-holl, o vont d’ober lodenn reter Pakistan (aet da vezañ Bangladesh diwezhatoc’h). E-pad meur a viz e voe milionoù a dud o vont da glask repu eus an eil bro d’eben.
Diazezet eo armerzh Kornôg Bengal war al labour-douar dreist-holl. Kreñv eo ar strolladoù politikel eus an tu kleiz er vro, hag abaoe bloavezhioù eo renet gant un emglev strolladoù eus an tu kleiz, kaset war-raok gant Strollad Komunour India (Marksour).
Rannvro Kornôg Midlands

Arabat kemmeskañ ar Rannvro-mañ gant Kontelezh Kornôg Midlands
Unan eus 9 Rannvro Bro-Saoz eo Kornôg Midlands (West Midlands e saozneg). Ur Pastell Dilennel Europat eo ivez war un dro, hag a zilenn da Barlamant Europa.
Jean Guichard

Jean Guichard (French pronunciation: [ʒɑ̃ ɡiʃaʁ]), born in Paris, on April 28, 1952, is a French photographer known for his images of lighthouses. One series of seven pictures, titled La Jument, is world-famous; taken in 1989, it depicts the French lighthouse "La Jument" in a tempest. In the photograph, a wave is about to engulf the lighthouse as its keeper, thinking Guichard's was the rescue helicopter, looks out the open door.
Ta' Ċenċ Cliffs

The Ta' Ċenċ Cliffs, also known as Sanap Cliffs, form a 20 ha linear strip of cliffed coastline in Sannat, on the southern coast of the island of Gozo, Malta, in the Mediterranean Sea. The area consists of garrigue and steep and rugged cliffs, which rise from sea level to a height of 120 m. The cliffs are identified as an Important Bird Area (IBA) by BirdLife International because they support 800–1000 breeding pairs of Cory's shearwaters and 150–300 pairs of yelkouan shearwaters.
Archaeological remains have also been found close to the cliffs. These include Borġ l-Imramma (the remains of an Mġarr phase megalithic temple), two dolmens dating back to the Tarxien Cemetery phase and a number of cart ruts.
36°01′N 14°14′E﻿ / ﻿36.017°N 14.233°E﻿ / 36.017; 14.233
Myrtos Beach

Myrtos Beach (Greek: Παραλία Μύρτου [Míːrtɒs]) is in the region of Pylaros, in the north-west of Kefalonia island, in the Ionian Sea of Greece. Myrtos beach lies between the feet of two mountains, Agia Dynati and Kalon Oros (901m).
The surrounding sediment at Myrtos Beach is generally made up of marble material, a metamorphosed limestone. The beach is made up of round, white cobblestones. The sediment gradually becomes smaller as you approach the shoreline. Because the slope angle has an abrupt drop near the edge of the shoreline, the wave energy is very high and causes the gradation trends from cobbles to pebbles along the beach.
Longshore drift, along with wave energy, has shaped the shore. As waves curve along the beach they also pick up the finest bits of marble; this creates sediment plumes that follow the curve of the beach with the direction of the waves giving the water a shade of turquoise.
Myrtos has been described as "one of the most dramatic beaches in Greece", with its "mile-and-a-half long arc of dazzling white pebbles."
It was used as the location for the mine explosion episode in the film Captain Corelli's Mandolin.
Myrtos has been voted 12 times the best Greek beach while it regularly features in best beaches lists.
A steep, winding road, about 2 km in length and with hairpin turns, leads down to the beach from the village of Divarata.
During the high tourist-season in the summer, the Municipality of Pylaros runs a public bus service to and from Myrtos Beach, departing from the harbour area in Agia Efimia. Timetables can be found at the Tourist Information office in Agia Efimia and may also be listed online. The bus stops on the road leading down to the beach, with a brief walk down. Private-car parking is available at the base of the cliffs. There are several tavernas at the top of the road leading down to the beach in the village of Divarata.
38°20′34″N 20°32′10″E﻿ / ﻿38.3429°N 20.5362°E﻿ / 38.3429; 20.5362
Cape Martin

Cape Martin (French: Cap Martin) is a headland situated in the commune of Roquebrune-Cap-Martin, Alpes-Maritimes département, in southern France. It is situated on the Mediterranean Sea coast between Monaco and Menton. Cap-Martin, an affluent residential area of Roquebrune-Cap-Martin, was named after the headland.
43°44′59″N 7°29′14″E﻿ / ﻿43.74972°N 7.48722°E﻿ / 43.74972; 7.48722
Promontory

A promontory is a raised mass of land that projects into a lowland or a body of water (in which case it is a peninsula). Most promontories either are formed from a hard ridge of rock that has resisted the erosive forces that have removed the softer rock to the sides of it, or are the high ground that remains between two river valleys where they form a confluence. One type of promontory is a headland, or head.
Located at the edge of a landmass, promontories offer a natural defense against enemies, as they are often surrounded by water and difficult to access. Many ancient and modern forts and castles have been built on promontories for this reason.
One of the most famous examples of promontory forts is the Citadel of Namur in Belgium. Located at the confluence of the Meuse and Sambre rivers, the citadel has been a prime fortified location since the 10th century. The surrounding rivers act as a natural moat, making it difficult for enemies to access the fort.
Another example of a promontory fort is Fort Pitt, which was built by the English during the American Revolution on the site of the former Fort Duquesne, which belonged to the French during the French and Indian War. The fort was located at the confluence of the Allegheny and Monongahela rivers, providing an additional layer of defense. The surrounding area eventually became the city of Pittsburgh, Pennsylvania.
In Ireland, many promontory forts were built by the ancient Celts for defense against invaders. These forts were often located on isolated peninsulas or headlands and were difficult to access, making them ideal for defending against enemy attacks.
The ancient town of Ras Bar Balla in southern Somalia is another example of a promontory fort. Located on a small promontory, the town was part of the Ajuran Sultanate's domain during the Middle Ages and was strategically located to defend against potential invaders.
Washington Mills

Washington Mills AS (tidligere Orkla Exolon AS) er en norsk produsent av silisiumkarbid. Bedriften har ca. 135 ansatte, og holder til på Gjølme i Orkdal. Bedriften er en hjørnesteinsbedrift i kommunen.
Bedriften ble grunnlagt 4. juni 1962 med Orkla Grube Aktiebolag, Christiania Spigerverk og The Exolon Company, Tonawanda, New York, USA som eiere. I dag eies den av Washington Mills i USA.
Produktene brukes hovedsakelig til finkeramikk, skjæring, sliping og polering. Hovedproduktene brukes til skjæring av solcelleskiver og til bruk i produksjon av dieselpartikkelfiltre, som bidrar til å rense avgassen fra dieselbiler. Produksjonen går hovedsakelig til eksport, og bedriften eksporterer sine produkter til store deler av verden. I tillegg er det et markedet for silisiumkarbid i Norge.
Det er ytterligere en produsent i Norge, Fiven ASA produserer silisiumkarbid i Lillesand, med foredlingsbedrift på Eydehavn.
Silisiumkarbid fremstilles ved å brenne en blanding av petrolkoks og kvartssand i åpne bingeovner med temperatur på opptil 2 500 grader. Under brenningen skjer en kjemisk prosess. Kraftforbruket pr. tonn produsert SiC utgjør ca. 8 500 kWh og bedriften bruker totalt cirka 100 GWh pr. år.
Etter brenning knuses og siktes silisiumkarbid til forskjellige kornstørrelser, fineste kornstørrelse er i området 1 mikron (1/1000-dels millimeter). Det har vært en sterk dreining mot mikrokornprodukter de siste årene og bedriften produserer nå i all hovedsak mikrokorn.
De kjøper inn en del silisiumkarbid fra sin amerikanske eier til videreforedling i tillegg til egen produksjon.
Utslippstillatelsen fra Statens forurensningstilsyn (SFT) tillater utslipp av 150 tonn støv ved full produksjon. Bedriften hadde et utslipp på 83 tonn i 2005. For svoveldioksid (SO2) tillates utslipp av inntil 450 tonn ved full drift, utslippet i 2005 var på cirka 300 tonn. Bedriften har hatt en positiv utvikling i reduksjon på utslipp til luft, og overholder utslippskravene fra SFT.
Produksjon av silisiumkarbid har en relativt omfattende massetransport og produksjonsprosessen medfører utslipp av støvpartikler og SO2.
Multinasjonalt selskap

Et multinasjonalt selskap (eller transnasjonalt selskap) er et selskap som opererer i ett eller flere land utover hjemlandet. De største selskapene med kjente merkenavn er multinasjonale. Slike selskaper deles grovt opp i tre typer etter organisering:
Aktivitetsfokus til slike selskaper klassifiseres ofte i 4 hovedtyper:
3. divisjon fotball for menn 2013

3. divisjon fotball for menn 2013 var det fjerde nivået i norsk fotball 2013.
37 mål
31 mål
31 mål
30 mål
29 mål
27 mål
25 mål
24 mål
23 mål
22 mål
21 mål
20 mål
19 mål
18 mål
17 mål
16 mål
15 mål
14 mål
13 mål
12 mål
Dodge

Dodge er et amerikansk bilmerke eid av Stellantis. Den første bilen ble produsert i 1914, og før 1928 het merket Dodge Brothers Motor Vehicle Company.
Dodge-brødrene, John og Horace, var med å finansiere starten på bilmerket Ford i 1902, og produserte deler for Ford i begynnelsen. Fra 1914 produserte de personbiler, og fra 1917 produserte de lastebiler, først for den amerikanske hæren, men senere også kommersielt. I 2005 er 78% av produksjonen pickuper og lastebiler.
Dodge var tidligere eid av FCA US LLC (tidligere kjent som Chrysler Group LLC). Etter fusjonen mellom Groupe PSA og Fiat Chrysler Automobiles i 2021 er Dodge en del av konsernet Stellantis.
Merket var ikke gammelt før det fantes en importør i Norge, allerede i 1916 hadde Aktieselskabet Auto tatt tak i det, og de holdt på frem til 1930.
I 1983 tok MøllerGruppen AS opp import og salg av Dodge gjennom selskapet Møller US Import AS. Etter hvert ble det merkene Chrysler og Jeep som dette selskapet importerte og solgte. Som en følge av at Daimler-Benz og Chrysler Corp slo seg sammen til DaimlerChrysler, ble Møller US Import i 2003 solgt til Bertel O. Steen som blant annet er importør av Mercedes-Benz i Norge.
Fra 31. november 2011 ble avtalen sagt opp. Dette var en del av en større prosess der produsenten sa opp alle importører i Europa.
FCA Norway AS importerer i dag Alfa Romeo, Fiat, Jeep og Fiat Professional til Norge. I dag blir markedet for Chrysler og Dodge ikke sett på som stort nok for å drive offisiell import.
Datsun

Datsun var et japansk bilmerke som ble produsert av Nissan Motor Company i Japan fra 1935 til 1986. Etter dette ble bilene markedsført under navnet Nissan.
Datsun-merket kommer tilbake som Nissans billigmerke fra 2013, i første omgang bare på noen markeder som Indonesia, Russland og India.
Kwaishinsha Motorcar Works (快進自動車工場, Kaishin Jidōsha Kōjō) bygget sin første bil under merkenavnet DAT i 1914. Navnet kom fra etternavnene til de tre grunnleggerne:
Virksomheten endret navn til Kwaishinsha Motorcar Co. i 1918, og igjen, i 1925 til DAT Motorcar Co. Året etter fusjonerte det Tokyo-baserte selskapet med det Osaka-baserte Jitsuyo Jidosha Co., Ltd. og fikk navnet DAT Automobile Manufacturing Co. Ltd.
I 1931 ble den første bilen bygget under navnet DATSON («Sønn av DAT»), men den siste stavelsen ble raskt endret til «sun» da «son» også betyr «tap» på japansk.
Datsun var utbredt i Norge. Spesielt populære modeller i Norge var Datsun Cherry (A-serie), Datsun Sunny (Y-serie), Datsun Violet (J-serie), Datsun Bluebird (B-serie), Datsun Laurel (L-serie) og Datsun Cedric (C-serie).
I Norge er det en klubb for dem som er interessert i gamle Datsun-biler. Den heter Datsun/PMC Registeret.
Orkla Fotballklubb

Orkla Fotballklubb er en norsk fotballklubb fra Orkland i Trøndelag som ble stiftet i 1998 som en sammenslåing av all senior- og juniorfotball i Orkdal Idrettslag og Orkanger Idrettsforening. Dette varte frem til 2010 da Orkanger IF trakk seg ut av samarbeidet etter flere år med interne uenigheter og sviktende resultater, spesielt på herresiden.
I 1999 kom herrelaget på 4.-plass i 2. divisjon avd. 6, men året etter rykket de ned til 3. divisjon, der de har spilt siden i avdeling 19. I 2003 vant de serien, men tapte kvalifiseringen mot Kolstad Idrettslag. Herrelaget rykket ned til 4. divisjon i 2010 og opp til 3. divisjon igjen i 2012.
Kvinnelaget rykket opp til den regionale 1. divisjon i 1999, men rykket ned året etter fordi de forskjellige divisjonene skulle flettes sammen til én divisjon, og da holdt det ikke med en 4.-plass. Deretter ble det 2. divisjon for Orkla. Med unntak av en 5.-plass i 2002 har Orkla alltid tilhørt toppen. Orkla spilte kvalifisering i 2004 (tap mot Træff), 2005 (tap mot Manglerud/Star) og 2007 (tap mot Gjøvik uten å lykkes. I 2008 vant Orkla nok en gang serien, og spilte kvalifisering mot Sola. Orkla vant både hjemme og borte, og spiller 2009-sesongen i 1. divisjon. Klubben har tatt mål av seg å bli tidligere Sør-Trøndelags sjette toppserielag. Kvinnelaget rykket derimot ned i 2010, men fikk beholde plassen i 1. divisjon likevel da Donn ikke fikk fornyet sin lisens.
Lenge har ulike miljø i moderklubbene Orkanger IF og Orkdal IL forsøkt å danne seniorlag innenfor gamleklubbene. Vinteren 2009 toppet det hele seg, med lederkrise i Orkla FK. Krefter på Fannrem hadde allerede dannet et kompislag under navnet Fannrem Fotballklubb, som senere på grunn av regler fra sammenslåingen og mangel på administrative krefter gikk inn i Orkla under navnet Orkla 3. På Orkanger er det miljøet rundt Glimt og sterke Orkangerpatrioter som kjemper sterkest for seniorfotball under Orkanger IF. Mangelen på resultater og engasjement rundt laget på herresiden var åpenbar, men ledelse og styret i Orkla har hittil vært lite lydhøre overfor den skarpe kritikken som har kommet blant annet på Facebook-grupper og internettfora hos lokalavisa Avisa Sør-Trøndelag. Orkla fikk etter hvert stablet sammen en ledelse i 2010, men møtte fortsatt motbør på grunn et lukket miljø og dårlig økonomi og nedrykk for både kvinnelaget og herrelaget. Senhøsten 2010 gikk Orkanger IF ut av samarbeidet med Orkla, og hele intensjonen med et topplag i regionen falt i grus. Orkla FK fortsetter som egen klubb, mens Orkanger IF danner to herrelag i 6. divisjon samt gjenoppretter all annen fotballaktivitet. Orkanger IF har også kvinnelag. Orkla FK fikk nytt styre desember 2010. Dette «restartet» klubben på mange måter og i fra sesongen 2011 så tok også Orkla FK over ungdomsavdelingen til Orkdal IL.(13 - 16 år). Dette medførte en ny start for Orkla FK og har utviklet seg til en suksess. Dette har gjort at klubben en ledende klubb i distriktet. I 2012 kom Nils Arne Eggen inn i klubben for fullt og det gjorde at OFK fikk enda en opptur. Orkla FK har i dag 19 lag i forskjellige årsklasser.
Edda Media

Edda Media AS (inntil 2006 Orkla Media) var et norsk mediekonsern. Selskapet gav i 2011 ut 36 papiraviser med et samlet opplag på 273 000 (per 1. januar 2011). De største avisene var Drammens Tidende, Fredriksstad Blad og Varden. Konsernet var det tredje største aviskonsernet i Norge. Selskapet var 100 % eid av Mecom Europe AS som igjen var eid av selskapet Mecom Media Scandinavia 2 Ltd. 5. desember 2011 ble det offentliggjort at A-pressen kjøpte Mecom Europe AS og dermed Edda Media.
Selskapet Orkla gikk inn i mediasektoren i 1983 da Orkla Industrier kjøpte 14,7 prosent av aksjene i Janco Kabel-TV. Det første aviskjøpet skjedde året etter da Høyre solgte 40 prosent av lokalavisen Nordstrand Østre Aker Blad til Orkla for fire millioner kroner. I 1985 kjøpte Orkla Moss Avis og aksjeposter i Fredriksstad Blad og Østlandsposten. I 1987 samlet Orkla sine medieinvesteringer i Orkla Media. Media Vision kjøpte opp hele 72 mediebedrifter i løpet av 13 måneder. Boet ble kjøpt av Orkla Communications, som ble omdøpt til Orkla Media samme år.
I 1991 kjøpte Orkla majoritetsposisjoner i Sunnmørsposten, Haugesunds Avis og Romsdals Budstikke. To år senere kjøpte Orkla andeler i Drammens Tidende & Buskeruds Blad og Bergens Tidende. I 1995 ble Varden i Skien oppkjøpt og i 1997 Østlendingen på Elverum. I 1997 kjøpte Orkla også avisene Kragerø Blad og Vestmar og slo dem sammen til én avis. På 90-tallet kjøpte Orkla Media seg opp i flere polske regionale og nasjonale aviser. I 2001 kjøpte Orkla det største danske aviskonsernet, Det Berlingske Officin, noe som doblet omsetningen i Orkla Media.
Orkla solgte Orkla Media til den engelske investeringsgruppen Mecom 28. juni 2006. Den norske virksomheten ble samlet i selskapet Edda Media. Aksjene i Adresseavisen og Bergens Tidende ble solgt i 2006. Edda solgte avisene på Nordvestlandet til Polaris Media i februar 2009. Det var Sunnmørsposten og Romsdal Budstikke med datterselskaper.
5. desember 2011 kunngjorde Mecom i en børsmelding at Edda ble solgt til A-pressen og endret navn til Amedia AS. Konkurransetilsynet godkjente oppkjøpet under forutsetning av at A-pressen selger Demokraten i Fredrikstad og én av avisene i Skien. Medietilsynet vurderte A-pressens kjøp ut fra medieeierskapsloven og godkjente kjøpet under forutsetning av at avisene Varden, Østlandets Blad, Vestby Avis, Enebakk Avis, Ås Avis, Smaalenenes Avis og Rakkestad Avis selges.
Edda Media var også eier av flere nettsteder:
List of Horrible Histories (2009 TV series) episodes

Horrible Histories is a children's live-action historical and musical sketch-comedy TV series based on the book series of the same name written by Terry Deary. The comedy series first hit screens in 2009 and is now in its 15th year, with more than 160 episodes over the 11 series.
Series producer was Caroline Norris. Series 1 was directed by Chloe Thomas and Steve Connelly, with all future series directed by Connelly and Dominic Brigstocke. Writers are listed as per credits of each episode. Original music was—except where noted—written by Richie Webb (music) and Dave Cohen (lyrics), with instrumentals by Webb. The songs were not given formal titles; where possible their creators' names for them have been used.
The starring troop over all five series consisted of Mathew Baynton, Simon Farnaby, Martha Howe-Douglas, Jim Howick, Laurence Rickard, Ben Willbond and Sarah Hadland, some combination of whom appear, with very rare exceptions, in every live-action sketch; their voices can also be heard in the animated sketches. Supporting cast was headed by Alice Lowe, Lawry Lewin and Dominique Moore.
Notable guest stars are indicated in the episode in which they appear, or in the case of recurring roles, on first appearance. Several sketches incorporate parodies of other UK pop-culture media and/or personalities; these parody inspirations are likewise indicated on first appearance.
In 2015, the series returned with a new cast in a revised format. Episodes centred around the life of one prominent historical figure played by an established comedy actor. It was in 2016 that a seventh series began with just three specials before the full series in 2017. The three specials marked anniversaries through the year: 400 years since Shakespeare died, the BBCs 'Love to Read' campaign and 350 years since the Great Fire of London. There was a slight change in cast where the main stars Jalaal Hartley, Tom Stourton and Jessica Ransom continued with new members. This was the first series where none of the main original cast were present.
On 24 October 2024 it was announced that Horrible Histories is to be presented with a BAFTA Special Award. The honour will be awarded in recognition of Horrible Histories’ extraordinary cultural and social impact.
Orkla Mining Company

Orkla Mining Company Ltd. (Norwegian: Orkla Grube-Aktiebolag) was a Norwegian mining company established in 1904. The company was the largest mining company in Norway in the aftermath of World War I, and was among the world's largest pyrite producers. After closing of the mining operations in 1987, the company developed into the holding company Orkla ASA, which is among the largest companies at Oslo Stock Exchange.
Orkla Mining Co. Ltd. was established as a limited company at a constituting meeting in Stockholm on 7 December 1904. The purpose of the company was to acquire mines in the Orkdalen district in Sør-Trøndelag and subsequently start operations. The share capital was applied for the acquirement of several mines from Christian Salvesen, including Løkken Verk, Åmot gruve, Høidal gruve and Dragset Verk as well various properties at Orkanger and elsewhere in Orkdalen. Christian Salvesen together with Wilhelm August Thams had started Ørkedalens Mining in Meldal in 1867.
The company bought a significant amount of shares of the company Chr. Salvesen & Chr. Thams's Communications Aktieselskab, whose purpose was to develop the infrastructure of the area and was responsible for electricity production and railway operation for Løkken Mine. In 1913, Swedish banker Marcus Wallenberg, Sr. became Chairman of the Board of Directors.
Following a period of exploration mining at the Løkken Mine, large-scale mining of pyrites was initiated. The mining community Løkken Verk was developed in Meldal Municipality and the Thamshavn Line (Thamshavnbanen) was constructed for transport of ore to the sea for export.
In 1931, a smelting plant (now Elkem Thamshavn) at the port of Thamshavn started operations, based on the sulphur extraction process developed by Orkla.
The Orkla Mining Company was the largest mining company in Norway in the interwar years, and among the world's largest pyrite producers. After the closing of mining operations at Løkken Mine in 1987, the company developed into the holding company Orkla Group.
Chips (company)

The Chips Group (formerly Taffel Chips) was a company based in Åland, an autonomous territory of Finland, producing potato chips (i.e. crisps, in British English) and other savoury delights since the establishment of Chips Ab Suomi in 1969 as the first potato chips producer in the country. The company was bought by the Norwegian Orkla ASA in 2005 together with Oy Panda Ab. Production of snacks and frozen potato products still continues in Haraldsby, Åland as part of Orkla Confectionery & Snacks Finland Ab. This business is integrated within the group as part of Orkla Suomi, one of its four business areas in Finland.
Four kilograms of potatoes are needed to produce one kilogram of Taffel chips.
In 2013, Chips and Panda merged into Orkla Confectionery & Snacks Finland.
Taffel

Taffel is a Finnish brand of potato chips produced by Orkla Confectionery & Snacks Finland. Taffel potato chips are produced in Åland, and it was the first product of the Orkla factory. The Taffel brand also includes dipping sauces, French fries, popcorn and nut mixes. According to research by Markkinointi & Mainonta magazine and Taloustutkimus, Taffel was Finland's most valued brand of potato chips in 2015.
Ab Chips Oy Ltd was founded in 1969. In 1973 the factory employed 31 people working on Taffel. Originally a bag of Taffel chips weighed 75 grams. Aluminium bags were used in the factory. Juustosnacks (puffed fried cheese snacks) were introduced in the 1970s.
In 1987, De Danske Spritfabrikker, Taffel's second-largest owner, planned to sell its shares to Fazer, which was Taffel's largest owner. De Danske Spritfabrikker ended up selling its shares to the Ålandians.
In 1991 the Norwegian company Orkla ASA bought a tenth of the company. In 1995 Taffel brought quality chips called Kartanon perunalastut ('the manor's chips') onto the market.
In 2000 Ab Chips Oy Ltd and Orkla founded Scandinavian Snack Company together. The company is the largest potato chips producer in the Nordic countries: it produces 90,000 tons of snacks per year. In 2005 Orkla announced it would buy all of the company's stock.
In 2016 Orkla announced corporate negotiations concerning its entire Åland factory and was considering closing the Taffel factory down. The company later decided to continue production in Åland. In 2019 the factory won Orkla's internal development award.