Пътни знаци в България

Пътните знаци в Република България се въвеждат със Закона за движение по пътищата и се регулират от:
И двата нормативни документа са съгласувани с Виенската конвенция за пътните знаци и сигнали (1968 г.), която е ратифицирана от България на 28 декември 1978. (Тази конвенция не е публикувана в Държавен вестник). Понастоящем (юли 2020) между двата документа съществуват известни разлики по отношение на пътните знаци.
Последните промени в Наредба № 18 са обнародвани в Държавен вестник брой 13 от 14 февруари 2020 г. Тези промени не са отразени в Правилника за прилагане на Закона за движение по пътищата.
Пътните знаци се разделят на следните категории:
Съгласно горепосочената Наредба №18 съществуват и други средства за сигнализиране на пътя. Те имат номерация започваща със „С“. Понякога грешно се споменават като пътни знаци група „С“.
Пътните знаци в България трябва да отговарят на БДС 1517:2020 „Пътни знаци. Размери и шрифт“ и на БДС EN 12899 „Неподвижно закрепени вертикални пътни знаци“.
Пътните знаци имат определени форма, размери, цвят и символи. Размерите им трябва да бъдат такива, че да са видими и лесноразбираеми както през деня, така и през нощта. При необходимост надписите в пътните знаци може да бъдат повторени с латински букви. Пътните знаци от групи „А“, „Б“, „В“, „Г“, „Д“ и допълнителните средства за сигнализиране от група „С“, когато се поставят на пътни участъци с концентрация на пътнотранспортни произшествия, могат да имат допълнителен контур или правоъгълна основа с жълтозелен флуоресцентен светлоотразителен фон. Когато пътни знаци от тези групи се използват при временна организация и безопасност на движението по пътя поради строителство или ремонт, дейности по поддържане, аварийни ситуации и други подобни, допълнителният контур или правоъгълната основа могат да имат жълт флуоресцентен светлоотразителен фон. Пътните знаци от групи „Ж“ и „Т“, използвани при временна организация и безопасност на движението по пътя поради строителство или ремонт, дейности по поддържане, аварийни ситуации и други подобни, могат да имат жълт фон. Символите в отделен пътен знак периодично може да се променят. При изобразяването на пътни знаци с помощта на светещи елементи се допуска тъмният цвят да бъде заменен със светъл, като съответно светлият цвят бъде заменен с тъмен. Червеният цвят не може да бъде променян. Пътните знаци трябва да бъдат светлоотразяващи.
Използваният шрифт за пътните знаци в България е SNV (познат също и под съкращението VSS). Шрифтът е разработен през 1972 г. от Асоциацията на пътните експерти в Швейцария (англ. Association of Swiss Road Traffic Experts). Възприет е в няколко европейски държави. В Западна Европа се ползва в Белгия и Люксембург, в Източна Европа – в България, Румъния, държавите от бивша Югославия – Сърбия, Хърватия, Босна и Херцеговина, Черна гора, Словения и Северна Македония. В Швейцария този шрифт е използван до 2003 г., след което е заменен с „ASTRA-Frutiger“.
Пътните знаци се поставят от дясната страна на пътя срещу посоката на движението така, че да бъдат лесно разпознавани и своевременно възприемани от участниците в движението. Всеки знак, поставен отдясно, може да бъде повторен над или на другата страна на пътя, когато местните условия са такива, че съществува опасност той да не бъде забелязан своевременно. При необходимост пътните знаци се поставят на островите върху платното за движение и в разделителната ивица на път с отделни платна за движение.
Пътните знаци се поставят така, че да не пречат на движението на превозните средства и на пешеходците. Те не трябва да се закриват един друг или от други препятствия, съоръжения или принадлежности в обхвата на пътя. Пътните знаци се поставят на такова разстояние един от друг, че водачите да могат да извършат действията, изисквани от тях, своевременно и безопасно. На едно и също място може да се поставят не повече от два различни пътни знака и 2 допълнителни табели – по една под всеки знак. По изключение в населените места може да се поставят на едно място до 3 различни пътни знака. Това не се отнася за пътните знаци от група „Ж“. Пътните знаци се поставят един под друг, а когато са над платното за движение – един до друг, при спазване от горе надолу или от ляво надясно на следния ред: предупредителен – група „А“, с предписание – групи „В“, „Г“ и „Д“, указателен – групи „Е“ и „Ж“. Пътните знаци относно предимството – група „Б“, се поставят винаги отгоре или отляво. В останалите случаи – при 2 пътни знака от една и съща група, знакът с по-голямо значение за безопасността на движението се поставя отгоре или отляво. При необходимост пътните знаци се поставят на преносими стойки върху платното за движение. В този случай участниците в движението спазват тези пътни знаци дори тогава, когато те противоречат на светлинните сигнали и на останалите пътни знаци.
Пътният знак, поставен отдясно, е валиден за цялата широчина на частта от платното за движение, предназначена за движение в съответната посока. С допълнителна табела валидността на някои знаци може да бъде ограничена само за една пътна лента от платното за движение. Пътни знаци, чието действие се ограничава само до определени часове или дни, могат да бъдат видими само тогава, когато е валидна съдържащата се в тях информация.
Предупредителните пътни знаци за опасност имат формата на равностранен триъгълник, една от страните на който е разположена хоризонтално, а срещуположният ѝ връх – вертикално над нея. Знаците имат бял фон, червена гранична ивица и символи в черен цвят, като знак А23 е с жълт фон, а знак А40 – с жълтозелен флуоресцентен фон. Различно оформление имат пътни знаци: А24, А34.1, А34.2, А35.1, А35.2 и А35.3.
Тези пътни знаци са изработени от високоефективно светлоотразително фолио и са с високи технологични параметри. Имат различни типоразмери от I до IV типоразмер – от 600 mm до 1200 mm.
Предупредителните пътни знаци за опасност имат следните изображения и наименования:
Извън населените места предупредителните пътни знаци за опасност се поставят на разстояние от 100 до 150 м преди началото на опасния участък, а в населени места – на разстояние от 50 до 100 м. При необходимост знаците се поставят на друго разстояние, което се указва с допълнителна табела Т1. При необходимост от предупреждаване за опасност по дълъг пътен участък разстоянието до края на участъка се означава с допълнителна табела Т2.
Пътни знаци А35.1, А35.2 и А35.3 указват разстоянието от мястото, където са поставени, до железопътен прелез, подвижен мост или ферибот.
Предупредителните пътни знаци за опасност се повтарят при необходимост.
Тези пътни знаци са изработени от високоефективно светлоотразително фолио и са с високи технологични параметри. Различни типоразмери от I до IV типоразмер – от 450 mm до 900 mm.
Пътните знаци за въвеждане на забрана имат формата на кръг с бял фон, с гранична червена ивица и със символи в черен цвят. Пътни знаци В14, В21, В22, В23 и В30 имат червена лента, диаметрално разположена от горния ляв към долния десен квадрант. Различно оформление имат пътни знаци В1, В13, В27 и В28. Пътните знаци за отменяне на въведена забрана В31, В32, В33 и В34 имат формата на кръг с бял фон, с черна гранична ивица, черни символи и с три успоредни черни ленти от горния десен към долния ляв квадрант.
Пътните знаци за въвеждане на забрана и за отменяне на въведена забрана имат следните изображения и наименования:
Пътните знаци за въвеждане на забрана се поставят непосредствено пред местата или участъците от пътя, за които се отнася тази забрана. Когато знак за въвеждане на забрана е поставен заедно с предупредителен пътен знак за опасност, въведената забрана важи до края на пътния участък, за който се отнася опасността.
Пътните знаци със задължителни предписания имат формата на кръг със син фон и символи в бял цвят. Различно оформление имат пътни знаци Г18 и Г20.
Пътните знаци със задължителни предписания имат следните изображения и наименования:
Пътните знаци със задължителни предписания се поставят непосредствено пред местата, за които се отнася конкретното задължение.
Пътните знаци със специални предписания имат формата на квадрат или правоъгълник. Цветът на символите и надписите е бял при зелен или син фон и черен – при бял фон. Фонът на пътни знаци от Д15 до Д24 е син.
Пътните знаци със специални предписания имат следните изображения и наименования:
Пътните знаци, даващи допълнителна информация, имат формата на правоъгълник със зелен фон за автомагистрали и със син – за пътищата в населени и извън населени места, и бяло поле, в което се изобразяват съответните символи и/или надписи в черен цвят. С бели надписи и символи в долния край на знаците може да се укаже разстояние, посока, време и др. Различно оформление имат пътни знаци Е1, Е2, Е20, Е22 и Е23.
Пътните знаци, даващи допълнителна информация, имат следните наименования и изображения:
Пътните знаци за направления, посоки, обекти и други имат форма на квадрат или правоъгълник. Те имат следните изображения и наименования:
При поставяне на едно място на няколко указателни пътни знака с различен фон, както и когато в един пътен знак са указани няколко цели за една посока в полета с различни цветове, те се подреждат според цвета от горе надолу, както следва: зелен, син, бял цвят.
Цветът на символите и надписите е бял – при зелен или син фон, и черен – при бял или жълт фон. Изображенията в пътни знаци Ж1, Ж3, Ж4, Ж12, Ж14, Ж15, Ж16 и Ж18 съответстват на конфигурацията на конкретната пътна обстановка.
Когато се използват за въвежданена временна организация и безопасност на движението, пътните знаци Ж3, Ж4, Ж5, Ж7, Ж14,Ж15 и Ж16 са с жълт фон.
Наименованията на целите, указани в пътни знаци Ж1, Ж2, Ж6 и Ж10, се подреждатот горе надолу по реда на достигането им.
В периода 2001 – 2004 г. значението на пътен знак Г8 е било погрешно написано като „Движение само надясно пред знака“ в Наредба №18 публикувана в ДВ бр. 73/2001 г.
Грешката е поправена чак след 3 години в ДВ бр.18/2004 г.