Lumea Disc

Lumea Disc (denumire originală Discworld) este o serie fantasy umoristică a autorului englez Sir Terry Pratchett, a cărei acțiune se petrece pe Lumea Disc, o lume plată care stă pe spinarea a patru elefanți purtați de o gigantică țestoasă, Marele A'Tuin. Cărțile parodiază fecvent (sau se inspiră din) operele lui J. R. R. Tolkien, Robert E. Howard, H. P. Lovecraft și William Shakespeare, precum și mitologia, folclorul și basmele, făcând deseori paralele între ele și problemele culturale, politice și științifice curente.
De la apariția primului roman, Culoarea magiei (1983), au fost publicate 38 de cărți Lumea Disc la data de septembrie 2010, dintre care cinci se adresează adolescenților. Edițiile britanice originale ale primelor 26 de romane, până la Thief of Time (2001), au ilustrația copertei realizată de Josh Kirby. Edițiile americane, publicate de Harper Collins, au folosit propriile ilustrații, în timp ce edițiile românești au folosit ilustrațiile britanice originale, cu excepția Copilului minune, a cărui copertă a fost realizată de Dan Ghiordănescu. De la moartea lui Kirby, survenită în octombrie 2001, coperțile au fost realizate de Paul Kidby. Edițiile britanice recente nu mai folosesc ilistrațiile lui Kirby. Mai există șase povestiri (unele legate doar vag de Lumea Disc), trei cărți de popularizare a științei și o serie de cărți suplimentare și ghiduri cu referințe. Seria a fost adaptată pentru teatru, în jocuri pe calculator și a inspirat unele creații muzicale. Prima ecranizare pentru televiziune (Terry Pratchett's Hogfather) a fost lansată în perioada Crăciunului din 2006 de către Sky1. A doua, o ecranizare pentru televiziune în două părți (The Colour of Magic), a fost lansată pe 23 martie 2008 în Marea Britanie. A treia, tot o adaptare pentru televiziune în două părți (Going Postal), a fost lansată pe 30 și 31 mai 2010.
Ultimele cărți ale Lumii Disc au ajuns regulat în lista celor mai bine vândute cărți din The Sunday Times, făcând din Pratchett cel mai bine vândut autor britanic al anilor '90, fiind detronat ulterior de autoarea seriei Harry Potter, J.K. Rowling. Romanele Lumii Disc au câștigat premii cum ar fi premiul Prometheus și Medalia Carnegie. În sondajul Big Read realizat de BBC, patru cărți ale Lumii Disc se află în primele 100 de locuri, iar paisprezece în primele 200.
Puține dintre romanele Lumii Disc sunt divizate în capitole, ele folosind în schimb fire narative intercalate. Pratchett este citat ca afirmând că "nu m-am priceput niciodată la capitole", adăugând ulterior că "a trebuit să le introduc în cărțile pentru adolescenți, deoarece editorul a strigat la mine până am făcut-o". Cu toate acestea, primul roman al Lumii Disc, Culoarea magiei, a fost împărțit în "cărți", lucru care s-a întâmplat și în cazul Piramidelor; Going Postal și Making Money conțin capitole, prolog, epilog și scurte aluzii la ceea ce urmează în fiecare capitol, în stilul lui A. A. Milne, Jules Verne și Jerome K. Jerome.
Îm romanele Lumii Disc există anumite teme și motive care apar pe tot parcursul seriei. Multe romane parodiază clișeele fantasy din basme (mai ales Prin cele străinătăți), poveștile cu vrăjitoare și vampiri (Carpe Jugulum) și așa mai departe. Printre temele recurente se numără și analogiile făcute la probleme lumii reale, cum ar fi religia (Zei mărunți), afacerile și politica (Making Money), sau la genurile muzicale ca opera (Maskerade) sau rock-ul (Soul Music). Sunt parodiați și Shakespeare, Beatrix Potter, precum și unele filme. Evenimentele istorice majore, în special luptele, sunt folosite uneori ca fundament pentru situații banale sau cheie din poveștile Lumii Disc (Jingo, Piramide), la fel ca tendințele științifice, tehnologice și cultura pop (Imagini mișcătoare, Bărbați sub arme). În multe dintre romanele Lumii Disc sunt prezente teme umaniste, în seriile vrăjitoarelor și a lui Tiffany Aching punându-se accentul pe abilitățile intelectuale critice.
Într-o măsură mai mică sau mai mare, poveștile Lumii Disc sunt opere de sine stătătoare a căror acțiune se petrece în același univers fantastic. Cu toate acestea, o serie de romane și povestiri pot fi grupate laolaltă într-un arc narativ care relatează despre unele personaje și evenimente, o parte dintre cărți făcând referire la evenimente anterioare (sau, uneori, ulterioare). Personajele principale ale seriei Lumea Disc sunt:
Vânturache este primul protagonist al Lumii Disc: un vrăjitor fără vreo abilitate sau calificare vrăjitorească și neinteresat de acte de eroism. Este arhetipul lașului, dar are mereu parte de aventuri extrem de periculoase. În The Last Hero, el declară resemnat că nu vrea să se alăture unei expediții care să exploreze ce este dincolo de Marginea Discului, dar afirmă că protestele sale sunt inutile, deoarece va apărea ceva care să îl aducă alături de acea expediție. El nu numai că reușește să rămână în viață, dar salvează de câteva ori Lumea Disc.
Printre alte personaje prezente în poveștile cu Vânturache se numără: Cohen Barbarul, un erou bătrân din tradiția clasică fantasy, anacronic în lumea modernă și luptând în continuare, în ciuda vârstei sale înaintate; Doflori, un turist naiv din Imperiul Agatean (inspirat de culturile Extremului Orient, în special China și Japonia); Bagajul, un accesoriu de călătorie semi-inteligent, nărăvaș, cu multe picioare, făcut din lemn de păr înțelept. Vânturache a apărut în șase romane ale Lumii Disc, precum și în trei cărți din Science of Discworld.
Moartea apare în toate romanele, cu excepția Scoțidușilor liberi, având uneori puține replici sau chiar niciuna. Așa cum o cere tradiția, are șapte picioare înălțime, este un schelet îmbrăcat cu robă neagră și stă pe spatele unui cal alb (numit Binky). Replicile sale sunt scrise cu majuscule și unele personaje au declarat că vocea Morții pare a se forma direct în capul lor, fără ca sunetul să le treacă în prealabil prin urechi.
Fiind o personificare antropomorfică a morții, Moartea este responsabilă cu călăuzirea sufletelor din lumea aceasta în cealaltă. Îndeplinind slujba aceasta de milenii, a căpătat o fascinație pentru tot ce ține de oameni, ajungând până acolo încât și-a construit o casă în dimensiunea ei.
Vrăjitoarelor din universul lui Pratchett le lipsesc mare parte din caracteristice oculte moderne (deși Pratchett se folosește deseori de narațiunile sale pentru a satiriza conceptul de vrăjitorie), fiind niște femei înțelepte care se ocupă de plante și vindecări. Asta nu înseamnă că femeile de pe Disc nu pot folosi magia; pur și simplu preferă să nu o facă, considerând că e mai simplu și eficient să folosească psihologia (numită deseori "mintologie").
Principalele vrăjitoare ale seriei sunt Buna Batevreme, care la prima vedere pare o cotoroanță acrită și tăcută, din ținutul muntos Lancre. Ea disprețuiește oamenii în general, dar își ia în serios rolul de vindecătoare și protectoare deoarece nimeni altcineva nu ar putea face acest lucru mai bine ca ea. Cea mai bună prietenă a ei este Țața Ogg, o vrăjitoare veselă căreia îi place să fumeze și să bea bere, lucru care o face deseori să cânte cântece populare. Cele două iau în slujba lor ucenice, la început pe Magrat Usturoi, apoi pe Agnes Nitt și pe Tiffany Aching, care vor deveni vrăjitoare de sine stătătoare și, în cazul lui Magrat, Regină de Lancre.
Alte personaje ale seriilor cu vrăjitoare sunt: Regele Verence II din Lancre, un fost bufon; Jason Ogg, fiul cel mai mare al Țaței Ogg, fierar; Shawn Ogg, fiul cel mai mic al Țaței, care a intrat în serviciul militar și civil al țării; pisica Țaței, Greebo. Vrăjitoarele au apărut în multe cărți ale Lumii Disc inclusiv în povestirea The Sea and Little Fishes, istoriile lor fiind deseori inspirate de folclorul european sau de basme și parodiind opere literare faimoase, în special pe cele ale lui Shakespeare. Ca personaje principale au apărut doar în șapte volume:
Narațiunile în care apare Garda Orașului Ankh-Morpork au loc într-un cadru urban și deseori prezintă conflictele care apar între o lume fantastică condusă de magie, cum e Lumea Disc, și tehnologia și civilizația modernă. Ele descriu creșterea Gărzii Orașului Ankh-Morpork de la o trupă amărâtă de trei oameni la o forță polițienească eficientă și bine înarmată. Poveștile prezintă proceduri polițienești, cuprinzând fărădelegi care influențează grav politica și societatea.
Personajul principal este Sam Vimes, un polițist muncitor, speriat și cinic, pe care îl întâlnim pentru prima dată în Gărzi! Gărzi! și care este Căpitanul alcooloc al Gărzii Orașului care cuprinde două persoane: leneșul, lașul și nu prea inteligentul Sergent Fred Colon și Caporalul Nobby Nobbs, un fel de hoț în felul său. Ulterior, lor li se alătură Morcove Îînfundăsson, un pitic-prin-adopție înalt de 6 picioare, care ajută Garda să salveze orașul de un dragon și care se dovedește a fi posibilul moștenitor de drept al tronului din Ankh-Morpork. Patricianul va decide să îi permită lui Vimes crearea unei forțe polițienești adevărate.
Alte peronaje sunt: Angua, un vârcolac; Detritus, un trol; Reg Shoe, un zombi; Cuddy, un pitic ce apare în Bărbați sub arme; golemul Constable Dorfl; Cheery Littlebottom, unul dintre primii pitici care e în mod cert femeie (și care vrea să își schimbe numele în "Cheri", dar fără succes); soția lui Sam, Lady Sybil Vimes (născută Ramkin)]]; Havelock Vetinari, Patricianul din Ankh-Morpork. Garda Orașului a apărut în opt cărți ale Lumii Disc, fiind întâlnită episodic și în altele, inclusiv în cartea pentru copii Where's My Cow? și în povestirea Theatre of Cruelty.
Pratchett a declarat în diferite ocazii că prezența Gărzii Orașului face ca poveștile despre Ankh-Morpork să fie 'problematice', deoarece narațiunile a căror acțiune se petrece în oraș și nu îi implică direct pe Vimes și Garda necesită deseori prezența Gărzii pentru a păstra cursul povestirii - moment în care devine, implicit, o poveste despre Gardă.
Vrăjitorii Universității Nevăzute au reprezentat un element de bază în multe romane ale Lumii Disc, deși singurele cărți dedicate în întregime lor sunt cele din seria Science of the Discworld și romanele Unseen Academicals și The Last Continent. În primele cărți, componența Universității Nevăzute s-a schimbat frecvent, deoarece ajungerea în vârf implica de obicei asasinate. Totuși, odată cu ocuparea postului de Arhicancelar de către bombasticul Mustrum Ridcully, ierarhia a fost stabilizată și personajelor li s-a dat ocazia să se dezvolte. În primele cărți, vrăjitorii se confruntau în principal cu posibila invazie a creaturilor din Dimensiunile Subterane, monștri lovecraftieni flămânzi după magia și potențialul Lumii Disc.
Vrăjitorii Universității Nevăzute folosesc genul tradițional de magie din jocurile Dungeons & Dragons, dar investighează principiile și structura magiei și în termeni de fizica particulelor elementare. Printre membri marcanți se numără Ponder Stibbons, un vrăjitor tânăr; Hex, prima ființă artificială semi-inteligentă; Bibliotecarul, transformat într-un urangutan în urma unui accident magic; Decanul; Trezorierul; Conferențiarul de la Rune Moderne; Șeful de promoție. În ultimele romane grupului i se alătură și Vânturache, Decanul plecând pentru a deveni Arhicancelarul unui alt colegiu.
Vrăjitorii sunt prezenți cu precădere în nouă romane ale Lumii Disc, apărând și în seria Science of Discworld și în povestirea A Collegiate Casting-Out of Devilish Devices.
Tiffany Aching este o tânără ucenică vrăjitor și starul unei serii de cărți din Lumea Disc dedicată adolescenților. Poveștile ei conțin deseori misiuni ale eroilor mitici, dar prezintă și dificultățile întâmpinate de Tiffany în procesul maturizării. În munca ei este ajutată de un grup de spirite albastre, însetate, lăudăroase, înalte de 6 inci, numite "Scoțidușii liberi" și care au rolul de paznici. În cărțile acestea apar atât Buna Batevreme, cât și Țața Ogg. Alte personaje ale seriei sunte Miss Tick, Annagramma Hawkin, Petulia Gristle și Rob Anybody.
Din aceastǎ subserie au apǎrut patru romane pânǎ acum:
Moist von Lipwig este un criminal profesionist și un om de încredere, căruia Havelock Vetinari îi dă o "a doua șansă", apreciind că abilitățile lui de hoț al tuturor comercianților ar ajuta la dezvoltarea orașului. După ce îl face răspunzător de Oficiul Poștal din Ankh-Morpork în Going Postal (cu rezultate foarte bune), Vetinari îi ordonă să curețe sectorul financiar corupt al orașului în Making Money. Pratchett are în plan o a treia carte, în care lui Lipwig i se ordonă să organizeze sistemul de taxe al orașului. Printre alte personaje ale seriei se numără Adora Belle Dearheart, logodnica acerbă a lui Lipwig, o fumătoare înrăită; Gladys, un golem care se îndrăgostește de Lipwig; Stanley Howler, un tânăr cu elemente autiste crescut de mazăre (nu "cu" mazăre, "de"), care devine primul colecționar de timbre al Lumii Disc.
Al patruzecilea volum al Lumii Disc anunțat, Raising Taxes, va fi a treia povestire cu Moist.
O serie de cărți ale Lumii Disc, deși nu sunt efectiv legate una de alta, pot fi grupate sub titulatura "Alte culturi ale Lumii Disc". Deși ele pot conține personaje din seriile prezentate anterior, ele nu apar ca personaje principale ci, în cel mai bun caz, ca personaje secundare sau ca mici referințe fără importanță pentru acțiunea principală. Culturile/țările preiau caracteristicile personajelor acestor romane. Printre ele se numără Piramide (Djelibeybi), Zei mărunți (Omnia) și Monstrous Regiment (Mouldavia și Borogravia).
Pratchett a scris șase povestiri bazate pe Lumea Disc, precum și o altă povestire "Turntables of the Night", a cărei acțiune se petrece în Marea Britanie și în care apare Moartea:
Patru dintre povestiri, împreună cu un miscelaneu din Lumea Disc (istoria jocului Thud, imnul național din Ankh-Morpork) au fost adunate într-o compilație a majorității operelor de mici dimensiuni ale lui Pratchett, intitulată Once More* With Footnotes.
Există patru "hărți": The Streets of Ankh-Morpork (1993), The Discworld Mapp (1995), A Tourist Guide to Lancre (1998) și Death's Domain (1999). Primele două au fost desenate de Stephen Player pe baza planurilor lui Pratchett și ale lui Stephen Briggs, a treia reprezintă o colaborare între Briggs și Kidby, iar ultima îi aparține lui Paul Kidby. Toate conțin broșuri scrise de Pratchett și Briggs.
Terry Pratchett a comentat: "Nu există hărți. Nu poți topografia simțul umorului."
Câteva locații de pe Lumea Disc au un echivalent în localitățile lumii reale. De exemplu, Wincanton din Somerset, Marea Britanie, este echivalentul orașului Ankh-Morpork, orașul fiind primul care chiar a dat străzilor sale denumiri preluate din echivalentul lor ficțional.
Pratchett a colaborat cu matematicianul Ian Stewart și cu omul de știință Jack Cohen la trei cărți care folosesc Lumea Disc pentru popularizarea științei. În fiecare carte alternează capitole din poveștile Lumii Disc cu știința reală asociată acestora. Aceste cărți sunt:
David Langford a realizat două cărți-concurs ale Lumii Disc:
De-a lungul anilor au apărut o serie de Jurnale ale Lumii Disc și de Calendare, ambele pe anumite teme date.
Jurnalele conțin informații legate de tema prezentată, unele dintre ele folosite ulterior în cadrul seriei. Două idei notabile sunt cea a femeii asasin și cea a personajului Miss Alice Band, apărute inițial în Assassins' Guild Yearbook.
The Discworld Almanak – The Year of The Prawn are un format și un conținut asemănător jurnalelor.
Printre alte publicații legate de Lumea Disc se numără:
În afara citirii cărților în ordinea publicării, o altă abordare poate fi aceea de a le citi în ordinea cronologică a acțiunii.
Până la un punct, acțiunile cărților se petrec în timp real și vârsta personajelor se schimbă, reflectând trecerea timpului. Întâlnirea dintre diferitele personaje care aparțin unor fire narative separate (de exemplu, Ridcully și Buna Batevreme în Lords and Ladies, Vânturache și Morcove în The Last Hero) indică faptul că toate acțiunile principale se petrec în jurul aceleiași perioade de timp. Singura excepție o constituie Zei mărunți, a cărei acțiune se petrece cu aproximativ o sută de ani înaintea celorlalte.
Multe acțiuni (cum sunt cele din The Truth și Monstrous Regiment) sunt de sine stătătoare, dar, fără îndoială, sunt legate strâns de alte acțiuni. Multe povești "de sine stătătoare" prezintă transformarea orașului Ankh-Morpork intr-o metropolă tehnologică și magică, pe care cititorii o vor găsi asemănătoare orașelor lumii reale: de exemplu, The Truth povestește despre lansarea unui ziar al orașului, Ankh-Morpork Times.
Unele personaje principale au apariții episodice în alte cărți. De exemplu, membrii Gărzii Orașului Morcover Îiînfundăsson și Angua au o scurtă apariție în Going Postal și Making Money. O serie de personaje, cum ar fi membrii Universității Nevăzute și Lord Vetinari, apar în mai multe fire narative, fără a avea un rol individual.
Site-ul de specialitate al Lumii Disc, The L-Space Web, a realizat o ordine a lecturii ținând cont de diferitele fire narative și de intercalarea personajelor.
15 romane ale Lumii Disc au fost adaptate pentru scenă sub bagheta lui Stephen Briggs (cu excepția romanului Lords and Ladies, adaptat de Irana Brown), fiind realizate inițial de Studio Theatre Club din Abingdon, Oxfordshire. Printre ele se numără The Truth, Maskerade, Mort, Stranii surate și Gărzi! Gărzi! Adaptări ale romanelor Lumii Disc s-au jucat pe toate continentele, inclusiv în Antarctica.
O versiune de scenă după "Eric", realizată de Scott Harrison și Lee Harris, a fost jucată de The Dreaming Theatre Company în iunie/iulie 2003 în Clifford's Tower, fortăreața veche de 700 de ani din York. Spectacolul a fost reluat în 2004 în cadrul unui turneu prin Anglia, realizat alături de piesa The Antipope a lui Robert Rankin.
Lumea Disc a fost destul de dificil de adaptat pentru cinematografie, mai ales din cauza complexității romanelor seriei – lui Pratchett i-a plăcut în mod deosebit anecdota cu un producător care a vrut să ecranizeze Mort la începutul anilor '90 și căruia finanțatorii americani i-au cerut "să renunțe la a privi lucrurile din perspectiva Morții".
Iată în continuare o listă a adaptărilor:
Iată și o listă a adaptărilor aflate în faza de pre-producție:
BBC a realizat câteva adaptări după poveștile Lumii Disc, printre care se numără cele după Stranii surate, Gărzi! Gărzi! (în lectura lui Martin Jarvis), Uluitorul Maurice și rozătoarele lui educate, Mort și Zei mărunți. Pe 27 februarie 2008, BBC Radio 4 a lansat prima parte din cele 5 ale adaptării după Night Watch, care au fost difuzate din nou în ianuarie 2010.
Majoritatea romanelor lui Pratchett au fost lansate și sub formă de audiobook. Pentru versiunile complete, cărțile de la 1 la 23 din lista de mai sus, cu excepția cărților 3, 6 și 9, sunt citite de Nigel Planer. A 3-a și a 6-a carte sunt citite de Celia Imrie, iar cartea a 9-a și majoritatea celor de la 24 încolo de Stephen Briggs. Versiunile prescurtate sunt citite de Tony Robinson. Fantastic audio a înregistrat și ea două romane ale Lumii Disc: Thief of Time și Night Watch.
Culoarea magiei, Lumină fantastică, Mort și Gărzi! Gărzi! au fost adaptate sub formă de roman grafic.
În legătură cu aceste cărți s-au produs o serie de alte mărfuri. Înregistrările muzicale includ:
Pratchett a fost co-autor a două extensii pentru RPG-ul Discworld, împreună cu Phil Masters:
Jocuri video:
Tabla de joc Thud a fost creată de Trevor Truran, iar jocul de cărți Cripple Mr Onion reprezintă o adaptare realizată după romane.