Regnbueflagg

Regnbueflagg er flagg med felt eller striper i forskjellige farger som etterlikner en fargerik regnbue. Slike flagg symboliserer oftest mangfold og fellesskap.
Regnbueflagg med seks vannrette fargestriper er siden 1978 mest kjent som det internasjonale homoflagget og symbol for LHBT-bevegelsen (engelsk: LGBT). Dette regnbueflagget blir særlig brukt i prideparader og arrangementer som feirer skeiv kjærlighet og kjønns- og seksualitetsmangfold, og omtales også som prideflagget. Mens flagget for mange symboliserer stolthet, mangfold, likeverd, solidaritet og glede, vil det for andre, særlig verdikonservative, kunne oppleves som en politisk ytring og provokasjon.
Andre regnbueflagg er for eksempel det fargerike buddhistflagget, et flagg for inkaene i Peru og et italiensk fredsflagg.
Regnbueflagget for homobevegelsen, på engelsk ofte kalt Rainbow flag, Pride flag og Gay flag, ble skapt av den amerikanske designeren Gilbert Baker (1951–2017). Hans versjon med åtte farger ble første gang tatt i bruk offentlig 25. juni 1978.
Regnbueflagget har gradvis overtatt for tidligere symboler i den moderne homokampen. Liten gresk lambda-bokstav (λ) ble tatt i bruk av homoaktivister i USA i 1970 og definert som internasjonalt symbol for homofil og lesbisk frigjøring i 1974. Tegnet skal blant annet ha blitt brukt på skjold og faner av spartanske soldater i den greske antikken, tropper som sies å ha medbrakt mannlige elskere på sine krigertokter. Også rosa og svarte trekanter har representert positiv synliggjøring av egen seksualitet og motstand mot homofobi. Trekant-symbolene ble henta fra de tyske nazistenes tøymerker for homoseksuelle og «asosiale» fanger i konsentrasjonsleirene før og under andre verdenskrig.
Opprinnelig hadde «homoflagget» åtte farger: rosa, rødt, oransje, gult, indigo (blått), grønt, turkis og fiolett (lilla). Rosa og turkis ble utelatt fra en enklere, «kommersiell» flaggversjon fordi disse fargene kunne være vanskelig å gjengi i firefargetrykk.
Homoflagget hadde opprinnelig følgende fargesymbolikk:
Regnbue som fredssymbol er hentet fra bibelfortellingen om Noahs ark der Gud druknet alle mennesker i en storflom bortsett fra den lydige Noah og familien hans. Etter denne «syndfloden» viste Gud en fargerik bue på himmelen som tegn på en avtale mellom seg og «alt kjøtt og blod på jorden». Regnbue står derfor i kristen symbolikk for fred og Guds omsorg for alt det skapte.
Regnbuer er også symbol på mangfold, variasjon, samhold og fellesskap. Den amerikanske politikeren Jesse Jackson brukte følgelig betegnelsen «regnbuekoalisjon» i 1983 om en allianse av ulike etniske og politiske grupper som burde samarbeide. I USA kalles i dag ofte LHBT-bevegelsen Rainbow community som betyr omtrent «regnbuesamfunnet». Også på norsk kan en bruke «regnbue» som en positiv markør i sammensatte ord. For eksempel kan «regnbuefamilie» brukes om kjernefamilier som bryter med tradisjonelle normer for kjønnsidentitet og har to mødre eller to fedre.
Noen har tolket forestillingen om bivrost, himmelbroa mellom menneskenes og gudenes verden i norrøn mytologi, som en regnbue.
Prideflagget står i dag for stolthet hos lesbiske, homofile, bifile, transpersoner og andre LHBTIQ-personer. Pride, etter det amerikanske gay pride («homofil stolthet»), representerer respekt, toleranse, og likeverd, fellesskap, solidaritet og samhold – og ikke minst friheten til å definere egen identitet, kjærlighet og seksualitet.
Homo- eller Gay Pride-flagget ble første gang vist offentlig i sørgeparaden etter den drepte politikeren Harvey Milk under Gay and Lesbian Freedom Day Parade i San Fransisco i California 25. juni 1978. I 1994, under 25-årsmarkeringa av Stonewall-opprøret, ble det lagd et regnbueflagg på flere kilometer som ble båret i mange deler under prideparaden i New York. Flagget har siden blitt brukt i homofestivaler mange steder i verden.
Regnbueflagg, i form av store bannere såvel som håndholdte småflagg, blir brukt både av dem som vil støtte LHBT-bevegelsen og feire mangfold og inkludering generelt, og av dem som vil vise at de identifiserer seg personlig med gruppene.
Mange norske kommuner og kirker heiser regnbueflagg i forbindelse med lokale pridearrangementer om sommeren. Det gjelder for eksempel i forbindelse med Oslo Pride, en festival som under forskjellige navn siden 1982 har markert homokamp, feira skeiv kjærlighet og i vid forstand hylla mangfoldet. Også flere butikker, restauranter, hoteller, foretak og organisasjoner flagger med fargerike homoflagg under pridedagene.
LHBT-symbolet er ikke rettighetsbeskytta, og flagg og farger blir utnytta kommersielt som dekor på en mengde spinoff-produkter og pride-effekter.
(en) Anti-LGBT logos – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
I 2019 var homofili kriminalisert i 68 nasjoner (hvorav Iran, Saudi-Arabia, Jemen, Nigeria, Sudan og Somalia hadde dødsstraff for homofili), land der regnbueflagget derfor ikke blir brukt. Pridedeltakere har også blitt utsatt for hets og protester flere steder der arrangementene har vært tillatt. I Norge har offentlig flagging med pridebanner møtt motstand fra kristenkonservative grupper som anser homofil praksis som synd ifølge Bibelens dogmer om guddommelig moral. Også nynazister og nasjonalkonservative har demonstrert mot den liberale «homolobbyen» og tatt ned regnebueflagg.
Høsten 2019 vedtok Sölvesborg, en svensk kommune som blir styrt av de kristen- og nasjonalkonservative partiene Sverigedemokraterna, Kristdemokraterna og Moderaterna, å forby flagging på rådhuset med prideflagget og andre «ikke-nøytrale, politiserte» flagg enn kommunens eget og det svenske nasjonalflagget.
Selv homoaktivister har kritisert pridearrangementer. Enkelte har påpekt at den solidariske rettighetskampen i stor grad har blitt borte i nyere tiders salgsfester som er styrt av kommersielle sponsorer.
(en) LGBT flags – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
Gay Pride-flagget fra 1978 har inspirert flere grupper i LHBTIQ-bevegelsen til å utforme egne flagg med merker og fargestriper. Flaggene er blitt pridesymboler for ulike seksuelle minoriteter og subkulturer som bryter med normer for kjønn og seksualitet. Galleriet viser en del av flaggene.
Fargen lilla går igjen i flere flagg. På 1900-tallet ble fiolett i Vesten symbol på homoseksualitet, i engelskspråklige land gjerne under betegnelsen lavender (lavendelblått).
Et annet regnbueflagg er buddhistflagget med fem farger, opprinnelig konstruert på Sri Lanka i 1880-åra og tatt i bruk i en moderert versjon som internasjonalt symbol for buddhismen i 1952. Dette buddhistflagget forekommer i flere varianter, blant annet med andre farger og dharmachakra, «lovens hjul».
Et annet fargerikt regnbueflagg er inkaflagget som har sju fargestriper og representerer inka-indianerne i Peru. Også dette foreligger i flere versjoner og varianter, blant annet som wiphala eller quechua-flagget, et kvadratisk «regnbueflagg» som består av en mengde fargeruter og representerer urbefolkninga i hele andesområdet i flere land i Sør-Amerika. Regnbuen er henta fra et gammelt inkasymbol.
Bandiera della pace er et regnbueflagg som opprinnelig ble båret som fredssymbol i en antiatomvåpenmarsj i Italia i 1961. Fredsflagget likner på Prideflagget, men har sju fargestriper i omvendt rekkefølge, cyan istedenfor turkis og påskriften PACE, italiensk for «fred», eller tilsvarende ord på andre språk. Regnbue som fredssymbol er henta fra bibelfortellinga om Noahs ark.
Republikken Kinas første flagg, som ble tatt i bruk i 1912, hadde fem, like breie, horisontale striper i hver sin farge. Rødt stod for Han-kinesere, gult for mandsjuer, blått for mongoler, hvitt for Hui-kinesere og svart for tibetanere. Det femfargede flagget ble i 1928 avløst av dagens flagg for Republikken Kina, det vil si Taiwan.
Det første flagget ble også benyttet av Den reformerte regjeringen i Republikken Kina fra 1938 til 1940, et styre som ble opprettet og kontrollert av japanerne under den andre japansk-kinesiske krigen. Fargestripene fra det første flagget inngikk dessuten som en del (kanton) av det ellers gule flagget for den japanske marionettestaten Mandsjukuo fra 1932 til 1945.
Også «Agenda 2030», FNs handlingsplan for å utrydde fattigdom, bekjempe ulikhet og bremse klimaendringene før 2030, har en logo som likner på en regnbue. Symbolet har form som en ring av 17 felt i ulike farger. Fargene er forskjellige mellomnyanser av gult, brunt, rødt, grønt og blått, og hver av dem står for et hovedmål i verdensplanen for en bærekraftig utvikling. Målsetningene, som på engelsk kalles Sustainable Development Goals (SDGs), ble vedtatt i 2015.
Våren 2020 mente nasjonal- og kristenkonservative grupper i Norge at FN-planene representerer en farlig «globalisme». De kritiserte særlig norske politikere og kronprins Haakon for å bære jakkemerker med FNs overnasjonale bærekraftssymbol. Kritikerne, deriblant enkelte politikere fra Fremskrittspartiet, syntes den norske «eliten» isteden lojalt burde bruke nåler med norske flagg. «Anti-globalistene» sa at nasjonalflagget er en riktigere identitetsmarkør og et samlende symbol for folket som politikerne skal representere, og for en nasjonal dugnad under koronapandemien som startet samme vår. Andre debattanter mente at det ikke er noen motsetning mellom ønsket om bedre forhold for verdens befolkning, norsk fellesinnsats og internasjonalt samarbeid i kampen mot en grenseoverskridende sykdom, og at begge symbolene derfor kan bæres.