davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Bilalang

Bilalang adolah seranggo herbivora dari subordo Caelifera dalam ordo Orthoptera. Seranggo iko punyo antena nan ampia salalu labiah pendek dari badannyo dan inyo juo punyo ovipositor nan pendek. Suaro nan ditimbuaan babarapo spesies bilalang biasonyo dihasiakan jo caro manggosokkan femur balakangnyo kak sayok mungko atau abdomen (disabuik stridulasi), atau karano kapakan sayoknyo sawakatu tabang. Femur balakangnyo umumnyo babantuak panjang jo kuek nan cocok untuak malompek.
Seranggo iko umumnyo bersayap, walaupun sayoknyo kadang indak dapek dipagunoan untuak tabang. Bilalang batino umumnyo baukuran labih gadang dari bilalang jantan.
Bilalang labiah manyukoi kawasan alam tabukak atau lapeh nan labiah tapeknyo di lambah nan punyo banyak rumpuik sarato tanaman nan randah lainnyo, maskipun babarapo spesies lainnyo iduik di hutan ataupun hutan balantaro. Babarapo lainnyo barado di tabiang, tanah, jo babatuan lambok balumuik jo mangkonsumsi lumuik.
Banyak spesies bilalang nan iduik di padang rumpuik acok sakali manyarang ladang petani sakitar. Populasi bilalang nan balabiah akan sangaik marugikan petani jiko manyarang tanaman di pakabunan.
Pado babarapo negara, bilalang dikonsumsi sabagai sumber protein. Misalnyo pado negara Meksiko bagian selatan, chapulines disukoi karano kanduangan protein, mineral, jo vitaminnyo tinggi. Bilalang biasonyo dikumpuaan atau ditangkok katiko hari sanjo, jo caro dibantu jo lampu atau senter, sarato manggunoan jariang sapu. Salanjuiknyo bilalang dimasuakan ka aia salamo 24 jam, kamudian bisa dimakan mantah atau jo caro dirabuih talabiah dahulu, dikariangkan jo sinar matohari, digoreng, diagia bumbu sarupo bawang putiah, bawang merah, lado, diagia pulo parehan jeruk nipis. Bilalang dapek juo digunoan untuak sup atau sabagai bahan pangisi babagai masakan. Menu bilalang cukuik malimpah pado pasa-pasa makanan sarato kaki limo di Meksiko Tangah jo Selatan.
Pado pasa makanan Tiongkok, misalnyo Pasar malam Donghuamen, masakan bilalang disajian manggunoan tusuak sate.
Pado babarapo negara di Afrika, bilalang marupoan sabuah sumber pangan pantiang salain babarapo jinih insekta lainnyo. Bilalang manjadi sumber protein jo lamak untuak diet sahari-hari, tarutamo katiko tajadi krisis pangan. Biasonyo bilalang dimasak sup. Bilalang nan dikonsumsi di Uganda jo babarapo wilayah tatanggo disabuik nsenene, meskipun sabananyo marupoan jangkrik rumpuik.
Pado babarapo negara di Timur Tangah, bilalang diabuih jo garam, dikariangkan jo sinar matohari, kamudian dimakan sabagai makanan ringan.
Banyak insekta nan manjadi predator dek bilalang, misalnyo babagai jinih samuik sarupo pado genus Crematogaster.
Dalam Agamo Islam, Bilalang adolah salah ciek dari duo hewan nan apabilo alah talabiah dahulu mati masih dihalalkan untuak dimakan, basamo jo Ikan
Surau Jambatan Basi

Surau Jambatan Basi (panamoan dalam bahaso Indonesia: Surau Jembatan Besi) adolah surau nan didirian dek Syekh Abdullah Ahmad pado taun 1895, nan talotak di lembah kota Padangpanjang sabalah Barat, manuju arah jalan pamandian Lubuak Mato Kuciang. Panamoan surau ko terinspirasi dari sabauh jambatan basi nan baru sajo dibangun dek pamarentahan Balando. Surau Jembatan Besi acok juo disabuik jo singkatan SBJ. Pamiliahan lokasi ko batujuan untuak mamudahan anggota jamaah untuak maambiak wudhu jo basuci, dan juo lataknyo nan indak jauah dari pasa, sampai SBJ rami juo dikunjuangi dek panggaleh pasa. SBJ juo dijadikan tampek maadoan wirid pengajian satiok malam Jum’at, sabalun hari pasar di Padangpanjang yaitu ari Jum’at.
Pado taun 1905 Syekh Abdullah Ahmad digantikan dek sobaiknyo Daud Rasyidi dek inyo pindah ka kota Padang. Syekh Daud barasa dari Nagari Balingka, sakitar 13 km sabalah selatan Bukittinggi. Pado kapemimpinan Syekh Daud di SBJ, inyo maagiah pelajaran kitab-kitab pado murik-muriknyo nan wakatu itu alah mulai banyak nan datang dari sakitar Padangpanjang.
Pado taun 1907, Syekh Daud ka pai ka Mekah, inyo manyarahan kapamimpinan SBJ ka adiaknyo Syekh Lathif Rasyidi. Indak lamo Syekh Latif mamimpin SBJ, inyo maningga pado taun 1909. Kapamimpinan SBJ kudian dibaliakan pado Syekh Daud dan kudian disarahkan pado Syekh Abdul Karim Amrullah, nan labiah akrab diimbau jo namo H. Rasul.
Dibawah kapamimpinan H. Rasul surau itu samakin maju, baiak dari mutu pandidikannyo maupun dari jumlah muriknyo. Muriknyo indak anyo barasa dari Sumatera Barat tapi juo lua Sumatera Barat saroman nan barasa dari Aceh, Tapanuli jo Malaysia. Pado maso kapamimpinan H. Rasul, SBJ samakin tanamo dan marupoan sumber inspirasi tabantuaknyo Sumatera Thawalib nan kudian manjadi PERMI.
Aliran Kebatinan Tak Bernama

Aliran Kebatilan Tak Bernama aliran iko patamo kali dikembangkan dari Bapak R. Tjokrowasito inyo menteri kahutanan di Sorogo, Cepu, Kab. Blora, Prop. Jawa Tengah. Pado tahun 1950, Katiko inyo maningga dunia, aliran iko dilanjuikan jo bapak M. Soeprapto inyo salah satu tentara negara indonesia. Aliran iko bamulo di Desa Sale, Kec. Kalitidu, Kab. Bojonegoro, Prop. Jawa Timur.
Organisasi iko mulonyo sakalompok urang nan bamusyawarah dan saliang tuka manuka pangana. pado tahun 1980, pusat iko barado di Jl. Banyuurip Kidul Gg || No. 40 Surabaya. Organisasi iko batujuan untuak mangagiah bimbiangan dan mambina budi nan elok dan mangamalkan Pancasila dalam mambantuak manusia Indonesia sautuahnyo.
manuruik info tarakhir, jumlah sadoalah anggota subanyak 321 saluruah Indonesia, mulai dari Pagawai nagari, ABRI, Patani, Karyawan dan Wirausaha.
Satiok anggota turuik dalam mawujuikan cito-cito bangsa Indonesia nan berdasarkan Pancasila, UUD 1945, dan menaati UU, sarto Peraturan Pamarintah Pusat jo daerah.
کانچی پورم

کانچی پورم (انگریزی: Kanchipuram) بھارت کا ایک آباد مقام جو کانچی پورم ضلع میں واقع ہے۔
کانچی پورم کی مجموعی آبادی 164,265 افراد پر مشتمل ہے۔
کانچی پورم ضلع

کانچی پورم ضلع (انگریزی: Kanchipuram district) IND کا ایک رہائشی علاقہ جو تمل ناڈو میں واقع ہے۔
کانچی پورم ضلع کا رقبہ 4,393 مربع کیلومیٹر ہے اور اس کی مجموعی آبادی 3,998,252 افراد پر مشتمل ہے۔
کانچی کیلاش ناتھ مندر

کانچی کیلاش ناتھ مندر (انگریزی: Kanchi Kailasanathar Temple) بھارت کا ایک معبد و مندر جو کانچی پورم میں واقع ہے۔
جنوبی ہندوستان میں بھگوان شیو کے بہت سے مندر ہیں۔ تمل ناڈو کا ضلع کانچی پورم پورے ہندوستان میں قدیم اور مشہور مندروں کے لیے جانا جاتا ہے۔ ہندو مت میں ، اس شہر کو ایک مقدس شہر کے طور پر درجہ دیا جاتا ہے۔ یہ اسی قصبے میں واقع ہے ، جو جنوبی ہند کا مشہور اور خوبصورت ترین مندر ، 'کانچی کیلاش ناتھ مندر' ہے جو بھگوان شیو کے لیے وقف ہے۔ اس قدیمی ہیکل کو آٹھویں صدی میں پلووا خاندان کے بادشاہ راجاسمہا نے اپنی بیوی کی دعا قبول کرتے ہوئے تعمیر کیا تھا۔ ڈیوڈ واستو کے انداز میں بنایا ہوا یہ مندر ڈراوڈین آرٹ کی عمدہ مثال ہے۔ دیکھنے والا اپنے انوکھے خوبصورتی کا ادراک کرنے کے لیے بنایا گیا ہے۔ 1.6 ایکڑ اراضی پر تعمیر کیا گیا یہ مندر کانچی پورم نگر میں واقع ہے۔ قدیم زمانے میں ، کانچی پورم پالوا خاندان کے دار الحکومت کے طور پر جانا جاتا تھا۔ اس مندر کی بنیاد گرینائٹ پتھروں سے بنی ہے۔ ہیکل بہت خوبصورت ہے۔ بیرونی دیواروں میں عمدہ نکاسی آب ہے ، پلوان خاندان تعمیر کے فن کی عمدہ مثال پیش کرتا ہے۔ ماتا پارتی کی ہنسی کی شاندار مجسمے کو ہیکل میں بٹھایا گیا ہے ، جو اس وقت کے بت پرستی کا ایک خوبصورت نمونہ ہے۔ ہیکل کے صحن میں شیر کا ایک بڑا مجسمہ کھڑا کیا گیا ہے ، جو دیوتاؤں کے تحفظ کی علامت ہے۔ مندر میں گیانا گیان میں ایک قدیم غار موجود ہے ، جس کے اندر ٹریکنگ سے احساس کمال حاصل ہوتا ہے۔ مندر میں داخل ہونے کے لیے مغرب اور جنوب میں دو دروازے ہیں۔ اس مندر کے اندر 16 شیوا لنگس نصب ہیں جو کالے گرینائٹ پتھروں سے بنے ہیں۔ کانچی پورم کے اس عظیم مندر میں ہر سال ، مہاشیوراتری کا تہوار بڑی ہنگامہ کے ساتھ منایا جاتا ہے ، جو پورے ہندوستان میں مقبول ہے۔ اس میلے میں ملک بھر سے لاکھوں عازمین شریک ہیں۔ اس کے علاوہ ، کانچی پورم فیسٹیول ہر سال فروری اور مارچ میں منایا جاتا ہے۔ رامانامی ، گنیش چتروتی اور دیپالی کے تہوار بھی یہاں کی مرکزی توجہ ہیں۔ یہ تاریخی مندر کانچی پورم بس اسٹینڈ سے 25 کلومیٹر دور واقع ہے۔ کانچی پورم ٹرین کے ذریعے یا ہوائی جہاز کے ذریعے آسانی سے قابل رسائی ہے۔
اتھیرامرور

اتھیرامرور (انگریزی: Uthiramerur) بھارت کا ایک آباد مقام جو کانچی پورم ضلع میں واقع ہے۔
اتھیرامرور کی مجموعی آبادی 25,194 افراد پر مشتمل ہے۔
ساری

ساری (انگریزی: Sari, Iran) ایران کا ایک شہر ہے جو ایران کے صوبہ مازندران میں واقع ہے۔
ساری کی مجموعی آبادی 259,084 افراد پر مشتمل ہے اور 5 northwest up to 50 in southeast میٹر سطح سمندر سے بلندی پر واقع ہے۔
شہر ساری کے جڑواں شہر گومل و استراخان ہیں۔
شہرستان ساری

شہرستان ساری (انگریزی: Sari County) ایران کا ایک شہرستان ایران جو صوبہ مازندران میں واقع ہے۔
شہرستان ساری کا رقبہ 3,685.30 مربع کیلومیٹر ہے اور اس کی مجموعی آبادی 436,968 افراد پر مشتمل ہے۔
جعفرآباد، ساری

جعفرآباد، ساری (انگریزی: Jafarabad, Sari) ایران کا ایک گاؤں جو Farim Rural District میں واقع ہے۔
جعفرآباد، ساری کی مجموعی آبادی 45 افراد پر مشتمل ہے۔
بخش مرکزی (شہرستان ساری)

شہرستان ساری کا بخش مرکزی (انگریزی: CentralCentral District of Sari County) ایرانی بخش ہے جو ایران کے صوبہ مازندران کے شہرستان ساری میں واقع ہے۔‌
ساری آسیا، ازبکستان

ساری آسیا، ازبکستان (انگریزی: Sariosiyo, Uzbekistan) ازبکستان کا ایک آباد مقام جو سرخان دریا صوبہ میں واقع ہے۔
ساری آسیا، ازبکستان کی مجموعی آبادی 14,300 افراد پر مشتمل ہے۔
مریم رجوی

مریم رجوی ( فارسی: مریم رجوی‎، وسطی نام قاجار-ازدانلو، فارسی: مریم قجر عضدانلو‎ ) عوامی مجاہدین آف ایران (ایم ای کے) کی رہنما ہیں، یہ تنظیم جو ایرانی حکومت کا تختہ الٹنے کی وکالت کرتی ہے اور اس کی نیشنل کونسل آف ریزسٹنس آف ایران (این سی آرآئی) کی منتخب صدر ہیں۔ ان کی شادی مسعود راجوی سے ہوئی ہے، جو ایم ای کے، کے شریک رہنما ہیں۔
رجوی کی پیدائش مریم قاجر ازودانلو 4 دسمبر 1953ء کو تہران، ایران میں ہوئیں۔ ان کی پرورش ایک متوسط طبقے کے سرکاری ملازم خاندان میں ہوئی جو قاجار خاندان کے ایک فرد سے ہے۔ انھوں نے ایران کی شریف یونیورسٹی آف ٹیکنالوجی میں تعلیم حاصل کی اور دھات کاری میں بی ایس کیا۔
رجوی نے بتایا ہے کہ ان کی سیاسی سرگرمی کا آغاز اس وقت ہوا جب وہ بائیس سال کی تھیں جب ان کی بہن نرگس کو ساواک کے ہاتھوں قتل کر دیا گیا۔ پھر وہ عوامی مجاہدین ایران کی رکن بن گئیں اور اپنے سیاسی زندگی کا آغاز کیا۔ راجوی نے 1993ء تک ڈپٹی کمانڈر اور ایم ای کے سیکرٹری جنرل کے طور پر خدمات انجام دیں۔ 22 اکتوبر 1993ء کو، این سی آر آئی نے راجوی کو "ایران کا عبوری صدر" منتخب کیا اگر NCRI ایران میں اقتدار سنبھالتا۔
رجوی نے 1970ء کی دہائی میں شاہ مخالف طلبہ تحریک کے منتظم کے طور پر خدمات انجام دیں۔ 1979ء میں، وہ پی ایم او آئی/ایم ای کے کے سماجی حصے کی عہدے دار بن گئیں، جہاں انھوں نے 1981 ءتک خدمات انجام دیں۔ راجوی 1980ء میں پارلیمانی امیدوار تھیں۔
1982ء میں، راجوی کو، ایل دو فرانس میں منتقل کر دیا گیا جہاں مجاہدین کا سیاسی صدر دفتر واقع تھا۔
1985ء میں، وہ پی ایم او آئی کی جوائنٹ لیڈر بنیں اور 1989ء اور 1993ء کے درمیان میں سیکرٹری جنرل کے طور پر خدمات انجام دیں
اپریل 2021ء میں، مریم رجوی نے قرارداد ایچ آر 118 کی توثیق کی، جس میں "ایک جمہوری جمہوریہ کے لیے ایرانی عوام کی خواہش کی حمایت" اور "تہران کی جانب سے 'انسانی حقوق کی خلاف ورزیوں اور ریاستی سرپرستی میں دہشت گردی' کی مذمت کی گئی ہے"۔
جولائی 2021ء میں رجوی نے برلن میں ابراہیم رئیسی کے ایران کے صدر منتخب ہونے کے خلاف احتجاج کا اہتمام کیا۔ راجوی نے رئیسی کو 1988 ءمیں 30,000 سیاسی قیدیوں کے قتل عام کا "ذمہ دار " قرار دیا۔ تب سابق امریکی وزیر خارجہ مائیک پومپیو بھی اس احتجاج میں شامل تھیں۔
ایرانی تقویم

ایرانی تقویم دنیا میں رائج شمسی تقاویم میں سے ایک بہت قدیم تقویم ہے۔ جو ہزاروں سالوں سے ایرانی قدیم ترین تہذیبوں میں رائج تھی اور اب تک بعض ایرانی اس کو استعمال کرتے ہیں۔ اور اس کو خورشیدی (یعنی شمسی) تقویم کہتے ہیں۔ یہ تقویم گریگورین تقویم کے مقابلے میں سورج سے بہتر مطابقت رکھتی ہے۔ ایرانی تقویم کو ایرانی مسلمانوں نے شمسی ہجری تقویم میں بدل دیا اور اس کو “تقویم ہجری شمسی“ یا “سال نمائے ہجری خورشیدی“ بھی کہتے ہیں۔ یہ جدید ہجری تقویم ایران اور افغانستان کی سرکاری تقویم ہے۔ اور بعض دیگر ممالک میں بھی رائج ہے۔
ایرانی ان قدیم ترین تہذیبوں میں سے ہیں جنھوں نے چاند کی بجائے سورج پر انحصار کرتے ہوئے اپنی تقویم بنائی۔ اس تقویم میں شمالی نصف کرہ میں بہار کا پہلا دن سال کا بھی پہلا دن ہوتا ہے جو 21 مارچ ہوتا ہے جسے نوروز کہتے ہیں۔
سال کے پہلے 6 مہینے لگاتار 31 دنوں کے ہوتے ہیں اور اس کے بعد 5 مہینے 30 دنوں کے ہوتے ہیں۔ بارھواں اور آخری مہینہ 29 دنوں کا ہوتا ہے مگر لیپ کے سال یعنی لوند کے سال میں یہ 30 دنوں کا ہوتا ہے۔
علم نجوم کے بارہ برج دراصل ایرانی تقویم کے مہینوں کے دری زبان میں نام ہیں۔
ہزاروں سال سے رائج ایرانی تقویم کو جلالی تقویم کی نئی شکل بھی دی گئی جسے عمر خیام اور اس کے ساتھیوں نے سلطان جلال الدین ملک شاہ سلجوقی (1072-1092ء) کے کہنے پر بنایا گیا تھا۔
سلطان جلال الدین (ملک شاہ اول) کے نام پر اس تقویم کا نام جلالی تقویم رکھا گیا تھا اور یہ 15مارچ 1079 سے نافذ کیا گیا تھا۔ عمر خیام نے رصدگاہ میں تحقیق سے دریافت کیا تھا کہ زمین کا سورج کے گرد چکر 365.24219858156 دنوں میں پورا ہوتا ہے۔ اس کا یہ نتیجہ آج بھی اعشاریہ کے بعد چھ ہندسوں تک صحیح مانا جاتا ہے۔ اس پیمائش سے 5500 سالوں میں صرف ایک گھنٹے کی غلطی ہوتی ہے جبکہ گریگورین تقویم جو چار صدیوں بعد یورپ میں استعمال ہونا شروع ہوا اس میں محض 3300 سال میں پورے ایک دن کی غلطی ہونے کی گنجائش ہے۔
Chengalpattu district

Chengalpattu District is one of the 38 districts of Tamil Nadu, in India. The district headquarters is located at Chengalpattu. Chengalpattu district came into existence on 29 November 2019 when it was carved out of Kanchipuram district after the announcement about the bifurcation of districts on 18 July 2019.
Chengalpattu District has 3 Revenue Divisions
Taluks in the Tambaram and Chengalpattu Revenue Divisions lie in the Chennai Metropolitan Area.
Chengalpattu district has 16 district panchayat wards details of which are in
Chengalpattu district has 1 City Municipal Corporation
Chengalpattu District has 4 Municipalities
Chengalpattu District has only 1 Cantonment Board
Chengalpattu District has 6 Town Panchayats details of which are in
Chengalpattu District has 8 Panchayat Unions
Chengalpattu District has 359 Rural Village Panchayats.
Mudichur, Vandalur, Urapakkam, Pozhichalur, Tirusulam, Cowl Bazaar, Medavakkam, Nanmangalam, Kovilambakkam, Agaramthen, Mappedu, Sithalapakkam, Kovilanchery, Ponmar, Mambakkam, Thalambur, Thimmavaram,Siruseri, Muttukadu, Singaperumal Koil, Paranur, Kodur, Koovathur, Nedumaram, Paiyanoor, Seekinankuppam, Veerabogam, Manamai, Padur, Kolatthur, Manampathy, Mullipakkam, Karumpakkam and Cheyyur.
Tamil language is the primary language spoken in the district.
Chengalpattu District has 6 State Assembly Constituencies:
Two State Assembly constituencies are partially from Chennai:
Bhadohi

Bhadohi is a city and municipal corporation in the Bhadohi district of northern Indian state of Uttar Pradesh. As the district headquarters of Bhadohi, it is home to the largest hand-knotted carpet-weaving industry hub in South Asia. The city has a long-standing tradition of weaving carpets which are known for their durability, unique patterns and the craftsmanship of the weavers. Bhadohi has geographical significance due to its location between two culturally important and rich heritage cities of Prayagraj and Varanasi.
The city is 45 km west of Varanasi, and 82 km east of Prayagraj.
As of 2011 Indian Census, Bhadohi had a total population of 94,620, of which 49,639 were males and 44,981 were females. Population within the age group of 0 to 6 years was 14,083. The total number of literates in Bhadohi was 58,470, which constituted 61.8% of the population with male literacy of 68.0% and female literacy of 54.9%. The effective literacy rate of 7+ population of Bhadohi was 72.6%, of which male literacy rate was 79.8% and female literacy rate was 64.6%. The Scheduled Castes and Scheduled Tribes population was 9,597 and 15 respectively. Bhadohi had 13274 households in 2011.
The main business in Bhadohi is carpet manufacturing. Bhadohi employs 22 lakh artisans in its carpet industry. The Bhadohi carpets are known for their durability, softness and unique designs, which incorporate a blend of traditional and modern patterns. The Bhadohi carpets are exported to various countries worldwide, including the United States, United Kingdom and Germany among others. Bhadohi carpets are popular for several reasons, including their high-quality craftsmanship, durability, intricate designs, and unique patterns.
Indian Institute of Carpet Technology, the only institute of its kind in Asia, was established by Ministry of Textiles, Government of India, in 2001. It has been recognized by the All India Council for Technical Education and is affiliated with Joint Seat Allocation Authority (JOSAA).The institute offers a Bachelor of Technology (B.Tech) in Carpet and Textile Technology (CTT). The syllabus of the programmes covers both practical as well as theoretical understanding of the process of dyeing, textile fibres, carpet washing, and other industrial techniques.
Yashasvi Jaiswal - young cricketer from Bhadohi. He made headlines in July-2023 when he scored a test-hundred in first innings against West Indies at Windsor Park, Dominica. In the process, he became only the tenth Indian batsman to score a hundred in his debut innings. Recently, he came to spotlight after hitting two double centuries against England.
Pelé (futebolista português)

Vítor Hugo Gomes Passos, mais conhecido como Pelé, é um futebolista português que nasceu no Porto em 14 de Setembro de 1987.
Começou a jogar em 2004, ainda como juvenil no Salgueiros, mas a crise financeira do clube fez com que ele e muitos que jogavam naquele clube fossem procurar clube mais estavel, o Benfica propos contrato em 2005, e jogou pela equipa B. Mas a conjuntura do clube naquela altura não ajudou, e como não era titular, decide sair em Dezembro de 2005 e assina pelo Guimarães. Assina como senior em 2006 pelo Guimarães, mas as suas exibições no troneio de Toulon e no Mundial de Futebol em Sub-20, no Canadá, desperta o interesse de Roberto Mancini, e em 2007 é contratado pelo Inter de Milão.
Em 31 de agosto de 2008, vai para o FC Porto como parte do pagamento da negociação de Ricardo Quaresma. No início de 2009 foi anunciado o seu empréstimo ao Portsmouth, que durou até ao final da época. No início da época 2009/10 foi anunciado o seu empréstimo ao Genoa Cricket and Football Club, do campeonato italiano, empréstimo que falhou e foi então cedido ao Real Valladolid do campeonato espanhol.
Representou a selecção nacional nas suas várias camadas por diversas vezes (num total de 25 partidas), tendo sido convocado na primeira convocatória do escalão sub-23, em Outubro de 2009.
Retrato de Madame X

Madame X ou o Retrato de Madame X é o título informal de um retrato, de dimensões 208.6 × 109.9 cm, datado de 1884, de autoria do famoso pintor norte-americano John Singer Sargent, nascido na Itália.
O quadro representa a figura em corpo inteiro de Virginie Amélie Avegno Gautreau, também americana, da Luisiana, mas residente na França, mulher de Pierre Gautreau, um banqueiro parisiense. Virginie era frequentadora da alta sociedade francesa, famosa pela sua beleza e rumorosas infidelidades. A pintura não foi encomendada, mas pedida pelo próprio Sargent à modelo.
Sargent mostra, na primeira versão do quadro, uma jovem de porte altivo e aristocrático envergando ostensivamente um belo vestido de cetim negro, de generoso decote e com uma das alças caída sobre o braço, revelando e encobrindo ao mesmo tempo, para gerar um efeito de extrema audácia e sensualidade.
O retrato se caracteriza pelo proposital jogo de contrastes entre a cor muito pálida da pele de Virginie com o preto brilhante do vestido e os escuros tons do segundo plano.
Levado ao "Salon" de 1884, o quadro causou entre os frequentadores e críticos um indescritível escândalo. Sargent pretendeu consertar a má impressão causada, recolocando a alça do vestido na posição normal, mas já era tarde. A reação provocada pelo retrato não mais era reversível.
Com a revolução gerada por seu trabalho, Sargent foi alvo dos mais diversos comentários, principalmente na imprensa. Com isso, ganhou uma inesperada notoriedade muito negativa à sua reputação e imagem.
Pressionado pela opinião pública, Sargent chegou a declarar que nunca mais pintaria, que se dedicaria à musica e aos negócios. Mas resolveu abandonar a França e residir em Londres, onde pura e simplesmente retomou sua bem-sucedida carreira de retratista.
O então já famoso retrato ficou por muitos anos no ateliê do pintor, que jamais tomou qualquer iniciativa no sentido de escondê-lo. Ao contrário, Sargent fez questão de colocá-lo, de forma ostensiva, em exposição, à vista de qualquer pessoa que visitasse o local.
Falecida Virginie Gautreau, Sangent vendeu sua controvertida obra para o Metropolitan Museum of Art de Nova Iorque em 1916, onde até hoje se encontra.
Drible de Pelé

Drible de Pelé, ou Drible do Pelé, foi um histórico drible de corpo que Pelé aplicou no goleiro uruguaio Ladislao Mazurkiewicz na Copa do Mundo FIFA de 1970 e que é considerado uma das jogadas mais bonitas e mais lembradas de todas as Copas do Mundo. A jogada em si é uma variante do drible da vaca, mas neste caso, para se fazer o drible, o jogador não toca na bola.
Este lance é o tema principal do livro O Drible, do escritor Sérgio Rodrigues, que o descreve como "o drible mais espetacular e improvável da história."
Na semifinal da Copa de 1970, contra o Uruguai, Pelé recebeu um lançamento de Tostão e sem tocar na bola, passou pelo goleiro Mazurkiewicz, enganando-o apenas na corrida em direção ao gol. Ele deixou a bola passar por um lado do goleiro, pegou do outro lado e chutou cruzado. Como estava sem ângulo, a bola foi pra fora.
Este lance foi explicado por um relatório técnico da FIFA como um "movimento audaciosamente executado, que necessita de imensa habilidade, tempo, julgamento e velocidade." Este drible também é alvo de análise no livro "Scientific Soccer in the Seventies" do historiador de futebol Kenneth MacDonald.
Pelé: O Nascimento de uma Lenda

Pelé: Birth of a Legend (bra/prt: Pelé: O Nascimento de uma Lenda), também intitulado simplesmente Pelé, é um filme brasilo-norte-americano, do gênero drama biográfico, que narra a carreira do jogador de futebol brasileiro Pelé. Inicialmente com o lançamento previsto para 2014 durante a Copa do Mundo de 2014, o filme teve de ser adiado e com nova previsão de estreia para 2015. O filme foi filmado no Rio de Janeiro e em Los Angeles e dirigido pelos irmãos americanos Michael e Jeff Zimbalist. O filme também conta com a produção de Brian Grazer, com vasta experiência na transformação de histórias reais em sucessos cinematográficos, como sucedeu com Frost/Nixon, J. Edgar e Uma Mente Brilhante e com a trilha sonora composta por A. R. Rahman vencedor do Oscar pelo filme Slumdog Millionaire.
O filme narra o início da carreira do maior jogador de futebol da história, desde a infância de Pelé até a conquista da primeira Copa do Mundo na Suécia, com 17 anos. São mostrados pontos importantes, como a ida para o Santos, a lesão antes da copa de 1958 e as dificuldades de relacionamento com o técnico Vicente Feola, que demonstrou ter escalado o garoto a contragosto, devido a lesão dos titulares.
A produção começou em 2013, mais de 400 garotos, com idades entre 8 e 21 anos, participaram dos testes. Depois de quase dois meses de árdua busca, Leonardo Lima Carvalho e Kevin de Paula foram, enfim, escalados para a superprodução. Pelé é interpretado por Leonardo Lima Carvalho, que vive o jogador aos 10 anos, e por Kevin de Paula, que o vive dos 13 aos 17 anos. Nenhum dos dois tinha atuado antes ou sabia falar inglês, Michael Zimbalist, que codirige o filme com o irmão Jeff, fala muito bem espanhol, o que ajudou na comunicação com o elenco e a equipe de brasileiros. No set, a dupla de novatos foi acompanhada por instrutores de inglês e também por “coreógrafos” de futebol, encarregados de ensinar truques com a bola. A Riofilme entrou como coprodutora do longa-metragem ao investir US$ 1 milhão no projeto. Desta forma foi possível garantir que parte das filmagens ocorressem no Rio de Janeiro, já que os produtores cogitavam filmar na Colômbia.
Inicialmente o filme seria lançado em até junho de 2014, durante o período da Copa do Mundo FIFA. Mas a lenta pós-produção e a necessidade de refilmagem de algumas cenas acabaram atrasando o projeto. Os diretores Jeff e Michael Zimvalist afirmam que o atraso se deve ao cancelamento da compra do título de distribuidoras.
Hotshot (film)

Hotshot is a 1986 American sports film directed by Rick King, who co-wrote the screenplay with Joe Sauter. The film stars Jim Youngs, Pelé, and Billy Warlock. Additional material was written by Ray Errol Fox and Bill Guttentag. It is also the film debut of actress Penelope Ann Miller.
An American football player trying to make it big who turns to Pele, the greatest football player of all time, for guidance. A football player (Jim Youngs) leaves his rich family and goes to Brazil to learn from a master.
The movie received a modest reception from critics.
2020 Campeonato Alagoano

The 2020 Campeonato Alagoano (officially the Campeonato Alagoano Smile 2020 for sponsorship reasons) was the 90th edition of the top football league in Alagoas. It began on 22 January 2020 and ended on 5 August 2020.
The final was played behind closed doors between CSA and CRB at the Estádio Rei Pelé in Maceió on 5 August 2020. CRB won the match 1–0, securing their 31st title.
Originally, the team with the lowest number of points would be relegated to Campeonato Alagoano Sub 23–Série B 2021, however due to the COVID-19 pandemic in Brazil, the relegation in the 2020 season was canceled by FAF.
CSA and CRB qualified for 2021 Copa do Brasil
2020 Campeonato Alagoano third place Murici and 2020 Copa Alagoas champions ASA played a two-legged play-off to determine the third team qualified for the 2021 Copa do Brasil. If tied on aggregate, the penalty shoot-out would be used to determine the winner.
Murici qualified for 2021 Copa do Brasil
Los Talas (Catamarca)

Los Talas (también llamada Las Talas) es una localidad argentina de la provincia de Catamarca, dentro del Departamento Ambato.
Se ubica 65 km al norte de la capital catamarqueña por la Ruta Provincial n°1, 10 km al norte del cruce del río Los Puestos y 3 km al sur de Los Varela. Administrativamente pertenece a la municipalidad de Los Varela.
En la zona se cultivan distintos árboles frutales como ser el Nogal, el Membrillo, la Higuera, el Durazno, la Pera, la Manzana, y la Ciruela, entre otros, lo que da lugar a a la venta de dulces y jaleas por parte de los residentes.
Es destacable la presencia de un surtidor compacto de combustible YPF que garantiza el suministro de diésel y gasolina tanto a los residentes como a los muchos turistas que frecuentan el corredor turístico de Los Varela.
Está situado entre las sierras de Ambato al oeste y las sierras de Balcozna al este. Su altura media es de 1169 m s. n. m.
En la localidad residen productores de alimentos regionales como los dulces, jaleas, quesos, quesillos, biscochos, rosquetes y pan casero que son distribuidos a otras localidades como El Rodeo y Los Varela.
A enero del 2023 podemos encontrar una despensa en el extremo sur de la localidad donde podemos encontrar productos de elaboración propia (Rosquetes, Maizenitas y bizcochuelos), como así también la Despensa Comedor donde además se venden empanadas ubicada antes de la escuela.
La cancha de futbol de Los Talas es una de las sedes donde se realizan los encuentros de la liga ambatense de futbol.
En esta localidad se encuentra una posta sanitaria fundada por Hugo Rolando Vázquez durante el gobierno de Aníbal Castillo, recientemente modernizada durante la intendencia de Marcelo Saavedra.
Cuenta con 110 habitantes (Indec, 2001), lo que representa un descenso del 14% frente a los 128 habitantes (Indec, 1991) del censo anterior.
Los Talas cuenta con un gran atractivo natural que puede ser observado en toda su magnitud desde la cuesta donde se emplaza la capilla local.
Es una gruta que se encuentra en la roca en la vera del río y está consagrada a la imagen de la virgen. Según la leyenda esta imagen desapareció durante una crecida del río y apareció nuevamente en la gruta de manera inexplicable.
Otro atractivo natural en épocas estivales es "El Chorro" una pequeña cascada ubicada a 2 km al oeste de la ruta. Para acceder a ella se debe transitar por la orilla del río. Su salto de unos 7 metros y su gran pared de roca la vuelven el lugar predilecto de los turistas que desean sacarse fotos o buscan conectar con la naturaleza.
Escuela Superior Politécnica de Chimborazo

La Escuela Superior Politécnica de Chimborazo es una institución ecuatoriana de educación superior, con sede central en la ciudad de Riobamba, Ecuador. Desde 2012 pertenece a la Red Ecuatoriana de Universidades para Investigación y Postgrados.​
Creada el 18 de abril de 1969. Inicia sus actividades académicas el 2 de mayo de 1972 con las Escuelas de Ingeniería Zootécnica, Nutrición y Dietética e Ingeniería Mecánica. Se inaugura el 3 de abril de 1972.​
La Escuela Politécnica se halla actualmente en unos de sus más altos estándares de calidad de educación superior a nivel nacional.
Es acreditada por el Consejo Nacional de Evaluación y Acreditación de la Educación Superior del Ecuador Conea en el año 2022, en la actualidad este organismo ya no clasifica a las universidades ecuatorianas por categorías,​ que la define con la excelencia en educación superior, equipamiento, mobiliario, servicios educativos, personal docente calificado, exigencia educativa, pedagogía, entre muchos otros puntos de estudio, Mientras que el Consejo Nacional de Educación Superior Conesup en su estudio lo ubicó como la tercera universidad del país con una calificación de sobresaliente. Estos análisis se los realizó a todas las instituciones de educación superior en el Ecuador.
Para el 2010 en el periodo académico septiembre 2010 a marzo 2011 se registró un total de matriculados alrededor de algo más de 18.000 estudiantes.
La ESPOCH se ha convertido en una universidad pionera en la educación a nivel nacional y con un alto auge de demanda de bachilleres por continuar sus estudios en dicha institución cada año. De ahí que la mayoría de los estudiantes que se encuentran en las diversas carreras provienen de lugares ajenos a la ciudad de Riobamba en donde se encuentra ubicada, de hecho más de las tres quintas partes son de estudiantes de otras provincias y extranjeros, principalmente estos últimos de Colombia y Perú.
Las mayores colonias de estudiantes se ha centrado entre ambateños, esmeraldeños, orenses, santo domingueños y lojanos.
Sus actividades se resaltan a nivel externo tanto nacional como internacionalmente, debido a convenios, concursos y demás que han ayudado a su alto reconocimiento educativo y académico.
Posee unos de los campus más grandes del país y según algunos el mayor, tanto que supera a barrios o ciudadelas por varias manzanas. Contiene un sinnúmero de edificaciones imponentes, varias avenidas internas y extensas áreas de recreación, laboratorios, talleres, sembrados y criaderos de animales, parqueaderos propios para cada facultad y escuela, así como dos estadios, varias canchas de tenis, baloncesto, boleyball, indor, gimnasio, coliseo, auditorios, un complejo de piscinas, hidromasaje, sauna y turco, bares, comedor politécnico, librería, copiadoras, bibliotecas, un gran parque con lagunas artificiales, internet wi-fi, etc.
Villa Pomán

Villa Pomán is a village in the Pomán Department, Catamarca Province, Argentina.
The department of Pomán rises in the western foothills of the Ambato. It is bounded to the west by the San Fernando Valley of Catamarca Pomán in the north by the department of Andalgalá, to the south by the Province of Rioja toward the South, by the department of Ambato and Capayán, toward the east and by the departments of Bethlehem and Tinogasta in the West.
The village of Pomán, has an average elevation of 1.327 m (4 feet 4 inches) above sea level. It is 164 km (102 mi) from the Argentine capital, Buenos Aires.
The village is surrounded by natural beauties. The area of Pomán is of 4.859 km (1.876 sq mi), which equals 4.8% of the area of the province.
The village of Pomán possesses extraordinary tourism attractions. It is a town of mountains watered by streams which invite one to rest, to appreciate the fruits of the land or to travel through the valleys.
Julio Pazos Barrera

Julio Pazos Barrera (Baños, 18 August 1944) is a poet, writer, teacher, and cook.
He is the editor-in-chief of the magazine Letras del Ecuador (Letters from Ecuador) published by the Ecuadorian House of Culture, and editor-in-chief of the magazine América.
He is a member of the Ecuadorian Academy of Language.
He was awarded Ecuador's National Prize in Literature "Premio Eugenio Espejo" in 2010 by the President of Ecuador.
කල්‍යාණවතී රැජින

කල්‍යාණවතී රැජින යනුවෙන් හැඳින්වෙන්නේ 13වන සියවසේ පොළොන්නරු රාජධානියේ විසූ රැජිනකි. ඇය විසින් 1202 සිට 1208 දක්වා රාජ්‍ය පාලනය මෙහෙයවන ලදී. ශ්‍රී ලංකාවේ සිටි රාජ්‍ය පාලනය කළ රැජිනියන් කිහිප දෙනාගෙන් අයෙකි, ඇය. ඇය සහස්සමල්ලගෙන් පසුව පොළොන්නරුවේ රැජින ලෙස රාජ්‍යත්වයට පත්වූවා ය. ඇගෙන් පසු ධර්මාශෝක සිහසුනට පත් විය. ඇය නිශ්ශංකමල්ල රජුගේ අගබිසව වූවා ය.
දෙවන එලිසබෙත් රැජින - ලංකාව

IIවන එලිසබෙත් රැජිණ (එලිසබෙත් ඇලෙක්ක්සැන්ඩ්‍රා මේරි; උපත 1926 අප්‍රේල් 21 ) ශ්‍රී ලංකා භූමියේ රජ තනතුර දැරූ අවසාන පුද්ගලයාය. එතුමිය 1952 පෙබරවාරි 6 දින සිට 1972 මැයි 22 දක්වා නිදහස් ලංකාවේ රජ ලෙස රාජ්‍ය නායක පදවිය දැරීය.
IIවන එලිසබෙත් රැජින මානව ඉතිහාසය තුල වැඩිම රටවල් සංඛ්‍යාවක රාජ්‍ය නායක පදවිය ඉසිලූ / උසුලන පුද්ගලයා වන අතර එම රටවල් සංඛ්‍යාව 32කි.
තම පියාගේ මරණයෙන් සිදුවූ 1952 පෙබරවාරි 6 දින මෙතුමිය එක්සත් රාජධානිය, ලංකාව , කැනඩාව, ඔස්ට්‍රේලියාව, නවසීලන්තය, දකුණු අප්‍රිකාව සහ පාකිස්තානය යන රටවල් 7හි රජ පදවියට පත්විය.
දැනට (වසර 2010) ස්වාධීන රාජ්‍යයන් 16ක කිරුළු වෙන් වෙන්ව (separately) සමානව (equally)දරයි. සෛද්ධාන්තිකව දැනට ලොව සිටින වඩාත්ම බලතල සහිත පුද්ගලයා වන නමුදු ඇය සිය බලතල භාවිතාකිරීම ඉතා දුර්ලභය.
1952 පෙබරවාරි 6 දින VIවන ජෝජ් රජගේ මරණනින් පසු එංගලන්තයේ රජවූ IIවන එලිසබෙත් රැජින ලංකාවේද ((එවකට රජයේ එකම නිල බසින් මෙය සිලෝන් නම් විය)රජ ලෙස පත්විය. එම රජ තනතුර නාම මාත්‍රික රජතනතුරක් විය.
1954 වසරේ සිංහල අළුත් අවුරුදු දින (අප්‍රේල් 12) ලංකා පාර්ලිමේනතුව විශේෂ ස්ථානයක විශේෂ අයුරකින් රැස්විය. ස්ථානය කොළඹ නිදහස් චතුරස්‍රය චූ අතර සිංහල බෞද්ධ රාජසභාවක අකාරයට සකසා තිබුනි. ඔටුනු පලඳා රාජෝත්මිය සිංහාසනාරූඩ ගතවූ අතර රටේ නායිකාව ලෙස පාර්ලිම්න්තු සැසිවාරය විවෘත කිරීමේ කිරීටක දේශනය පවත්වන ලදී. අනතුරුව ස' ඔලිව' ගුණතිලක මහතා ජනතාව වෙනුවෙන් ප්‍රකාශක් කරමින් IIවන එලිසzබෙත් රැජින මෙවක් පටන් සිංහල රාජාවලියට ඇතුලත් කරගන්නා බවත් අපේම ස්වෛරීය සිංහල රැජිනක් සේ පිලිගන්නා බවත් රාජිණයට දන්වා සිටින ලදී. අනතුරුව සභානායක ජේ.ආර්. ජයවර්ධන මහතා විසින් ස්තූති කතාව පවත්වා සභාව අවසන් කරන ලදී.
1971 දී ජනතා විමුක්ති පෙරමුණ පවතින රාජාණ්ඩුව පෙරලා ජනරජයක් පිහිටුවීම සඳහා සන්නද්ධ කුමන්ත්‍රනයක් දියත්කලද එය අසාර්ථක විය. එහිදී දහස් ගණනක් ජීවිත විනාශ විය. මහා රාජණියගෙ රාජාණ්ඩව පෙරලීමට කුමන්ත්‍රණයකිරීම චෝදනාව යටතේ ජනතා විමුක්ති පෙරමුණ නායක රෝහණ විජේවීර ඇතුළු 13දෙනෙකුට නඩු පවරා වැරදිකරු වූයෙන් සිරගතකරන ලදී.
1972 මැයි 21 දින දක්වා එතුමිය ලංකා රාජධානියේ රජකම හෙබැවීය. 1972 මැයි 22 දින විප්ලවයක් සිදුකරමින් ජනරජ වයවස්ථාව ක්‍රියාත්මක කල අතර ජනරජයේ නාමමාත්‍රික නායකත්වය ජනාධිපති නමින් අළුතින් ඇතිකල තනතුරද පවරන ලදී. එම තනතුරට පත්කරන ලද්දේද එතෙක් රැජින නියෝජනය කල අගුණ්ඩුකාර පදවිය දැරූ පුද්ගලයාම වීම විශේෂත්වයකි.
ලංකාවේදී ඇයගේ ආගම ලංකා සභාව විය.
Buddhist mummy

Buddhist mummies, also called flesh body bodhisattvas, full body sariras, or living buddhas (Sokushinbutsu) refer to the bodies of Buddhist monks and nuns that remain incorrupt, without any traces of deliberate mummification by another party. Many were destroyed or lost to history. In 2015, the Hungarian Natural History Museum exhibited a Buddhist mummy hidden inside a statue of Buddha, during its first tour outside China.
It is a common method in China. Some monks like Tao Wing (道榮) or Yuet Kai (月溪) practised to get this after death. Some covered the bodies with clay or salt. According to Victor H. Mair in the Discovery Channel series The Mystery of the Tibetan Mummy, the self-mummification of a Tibetan monk, who died ca. 1475 and whose body was retrieved relatively incorrupt in the 1990s, was achieved by the sophisticated practices of meditation, coupled with prolonged starvation and slow self-suffocation using a special belt that connected the neck with his knees in a lotus position. Some Shingon monks in Japan practiced Sokushinbutsu (即身仏), which caused their own death by adhering to a wood-eating diet consisting of salt, nuts, seeds, roots, pine bark, and urushi tea. They were then buried alive in a pine-wood box with the only opening being a tube for air, meditating in lotus position and occasionally ringing a bell to signal they were alive. When the bell stopped ringing, the box would be dug up and treated as a buddha, granting favor provided it was preserved. Japan banned unburying in 1879, and assisted suicide—including religious suicide—is now illegal.
1990 Madras riots

During the 1990 Madras riots, violence broke out between Muslims and Hindus during a Hindu religious procession near a Mosque in September 1997 in Triplicane, Tamil Nadu. Three Muslims were reported to be killed in the violence. Unofficial reports place the death toll to five to six. Muslim owned stores were burned down and looted.
Triplicane is a neighbourhood in Madras(present day Chennai) where temples and mosques coexisted amicably and Hindu and Muslim residents have coexisted for many years. Triplicane has a sizable Muslim population. Tamil Nadu witnessed large-scale communal violence in Nagore, Dindugul, Ambur in the months preceding the violence.
On 2 September, a week before Ganesh Chaturthi, the Vinayaka Chathurthi Festival Committee organised a ritual parade of the Vinayaka idols through the streets of Triplicane before being immersed in the sea. The parade had been heavily publicized with posters placed conspicuously in and around Triplicane and around the city. The most prominent person in the posters was the leader of Hindu Munnani, Rama Gopalan. Rama Gopalan was the lead speaker at the rally.
A week before the parade, an organisation named Hindu Sangam pasted posters calling for the prime minister's declaration of a national holiday on the birthday of Muhammad to be repealed. The Hindu Munnani also resented this move by the government.
On 2 September, the parade arrived at a busy intersection and came to a standstill in front of the Ice house mosque. Marwari youth were present in large numbers and reportedly funded the parade. Fire-crackers were exploded, Nadaswaram and drums were played with some playing the nadaswaram at high pitch. The processionists shouted anti-Muslim slogans. The Hindu Sangham distributed leaflets that denounced Muhammad during the parade. The Muslims protested the disruption of their prayers at prayer time in the mosque and gathered outside their mosque. Fire crackers were reportedly thrown into the mosque by the processionists. Newspapers reported that a slipper was thrown from inside the mosque at the procession. The Muslims and the processionists attacked each other. The police intervened and allowed the parade to the sea, and the situation was soon resolved.
A section of the processionists returned to the same area and the clashes between both the communities continued. The police opened fire without ample warning which killed a Muslim youngster. Violence against Muslim properties and houses were continued by youth who were specifically recruited for the violence from the slums close by. The next day, hired criminals entered inside a mosque and stabbed a Muslim. Most shops were shut and people rarely came out of their homes.
Three Muslims were reported to the killed in the riots. Unofficial reports placed the number to five or six. Many large Muslim-owned stores were robbed and torched.
In 2000, Rama Gopalan, the state president of the Hindu Munnani, again attempted to conduct the parade through the Ice House mosque rather than following the police-ordered diversion. He and his supporters were detained.
Marcahuasi

Marcahuasi este un platou de origine vulcanică, din Anzii Cordilieri, cu o suprafață de aproximativ 4 km, situat la altitudinea de 4 000 de metri deasupra nivelului mării, în provincia Huarochiri, la 80 km nord-est de Lima, Peru.
Platoul Marcahuasi este înconjurat de prăpastii și reprezintă un loc enigmatic pentru mulți cercetători și turiști, pe el aflându-se roci uriașe din granit, formațiuni cu forme umanoide și de animale.
Dintre cele mai cunoscute sunt „Monumentul Umanității” sau „Cap de incaș”, „Zeița egipteană Ta-urt”, „Valea sigiliilor”, „Broasca țestoasă” și multe altele. Originea sculpturilor de piatră, încă nu a fost elucidată. Pe platoul de Marcahuasi sunt, de asemenea, ruine pre-incașe în diferite stadii de degradare.
Primele studii au fost făcute de arheologul Julio César Tello, apoi de cercetătorul peruan Daniel Ruzo, care, cunoscând și alte sculpturi similare în Mexic (Tepoztlán, Guanajuato), România (munții Bucegi), Brazilia (Vila Velha), Franța, Australia (Kakadu), Anglia (Stonehenge), Egipt (Valea Regilor), a emis ipoteza că toate au un stil similar, fiind creații ale aceleiași civilizații avansate pe care el a numit-o Masma, descendenți direcți ai Atlantidei. Cultura Masma ar fi existat cu mii de ani în urmă, fiind distrusă în urma unor cataclisme.
Traseu turistic (montan)

Traseul turistic montan este o cale de circulație turistică prestabilită și omologată conform legislației în vigoare, ce prezintă interes și face legătura între două sau mai multe obiective, este accesibil atât vara cât si iarna, evită zonele favorabile producerii avalanșelor de zăpadă, alunecărilor de teren sau căderilor masive de pietre, nu necesită construirea prea multor amenajări și permite îmbunătățirea potecii și, nu traversează zone întinse de grohotișuri sau de mlaștini.
Scopul Potecilor turistice este să asigurare accesul la cabane, precum și să pună în valoare peisajul natural, sau al a unor obiective deosebite, de interes turistic. Ele în general sunt astfel concepute și amenajate, încât să asigurare circulația turiștilor în condiții de cât mai bună securitate.
Aceste trasee beneficiază de amenajări turistice pentru facilitarea orientării - marcaje și indicatoare, și a accesului - podețe, balustrade, trepte, porțiuni lărgite, material de umplutură pentru surpături.
Pentru a fi accesibile cât mai mult timp, aceste trasee trebuie să evite - în măsura în care este posibil - versanții sau crestele expuse la viscole ori la curenți puternici de aer. În condiții speciale de altitudine sau de teren accidentat, traseele respective sunt recomandabile numai pe timpul verii.
Clasificarea traseelor turistice montane se face în funcție de:
Societate secretă

O societate secretă este un termen folosit pentru a descrie o organizație socială care impune membrilor săi de a păstra secret funcționarea internă și o parte din activitățile sale, față de persoane care nu sunt membre, massmedia etc. Termenul exclude, de obicei, grupurile sub acoperire, cum ar fi agențiile de informații sau insurgențele de gherilă, care își ascund activitățile lor și calitatea de membru, dar mențin o prezență publică și de regulă nu sunt considerate societăți.
Societățile secrete au fost adesea obiect de suspiciune și de speculații de la non-membri, fiind înconjurate de o atmosferă de neîncredere încă din cele mai vechi timpuri, iar în unele țări au fost chiar declarate ilegale.
Societățile secrete au fost deseori condamnate în diverse enciclice papale și alte acte oficiale emise de către Biserica Catolică. În schimb Cavalerii lui Columb au fost descriși drept „Francmasonerie adresată catolicilor”.
Societățile secrete (incluzând ordinele fraternale) includeau circa 40% din bărbații din SUA, spre sfârșitul secolului XIX.
Multe dintre acestea alcătuiesc corporații financiare, organizații internaționale sau non-guvernamentale
Bibliografia lui Edgar Allan Poe

Opera literară a autorului american Edgar Allan Poe (19 ianuarie 1809 – 7 octombrie 1849) include un număr mare de poezii, povestiri și un roman. Proza sa cuprinde mai multe genuri, inclusiv ficțiune de groază, aventură, science-fiction și ficțiune polițistă, un gen pe care el este considerat că l-a inventat. Aceste lucrări sunt în general considerate ca făcând parte din mișcarea Romantismului Întunecat, o reacție literară la Transcendentalism. Scrierile lui Poe reflectă teoriile sale literare: el nu a fost de acord cu didacticismul și alegoria. Sensul în literatură, a spus el în critica sa, ar trebui să fie un subcurent aflat chiar imediat sub suprafață; lucrările ale căror semnificații sunt prea evidente încetează să mai fie artă. Poe a urmărit originalitatea în opera sa literară și nu-i plăceau proverbele. El a inclus adesea elemente de pseudoștiințe populare cum ar fi frenologia și fizionomia. Temele sale cele mai recurente sunt legate de moarte, inclusiv semnele sale fizice, efectele descompunerii, preocupările cu privire la înmormântarea de vii, revenirea la viață și doliu. Deși cunoscut ca un practicant magistral al ficțiunii gotice, Poe nu a inventat acest gen; el a urmat o îndelungată tradiție populară.
Cariera literară a lui Poe a început în 1827, cu publicarea a 50 de exemplare ale volumului Tamerlane and Other Poems atribuit doar „unui bostonian”, o colecție de poezii timpurii care nu au primit practic nici o atenție. În decembrie 1829, Poe a publicat volumul Al Aaraaf, Tamerlane, and Minor Poems la Baltimore, înainte de a debuta cu povestiri cu „Metzengerstein”, în 1832. Scrierea sa în proză cea mai de succes și cea mai citită în timpul vieții sale a fost „Cărăbușul de aur”, care i-a adus un premiu de 100 de dolari, cei mai mulți bani pe care i-a primit pentru o singură scriere. Una dintre lucrările sale cele mai importante, „Crimele din Rue Morgue”, a fost publicată în 1841 și este considerată astăzi prima poveste polițistă modernă. Poe a numit-o „poveste de raționament”. Poe a devenit un nume celebru odată cu publicarea „Corbului” în 1845, deși nu a fost un succes financiar. Alegerea carierei literare era la acel moment a fost o alegere dificilă și multe dintre scrierile lui Poe au fost scrise folosind teme furnizate în mod special pentru gusturile publicului de masă.
Această listă de volume se referă numai la cele tipărite în timpul vieții lui Poe cu permisiunea lui. Antologiile moderne nu sunt incluse.
Listă de filme distopice

Această este o listă de filme distopice prezentată în ordine alfabetică. O distopie (termenii alternativi sunt: cacotopie, kakotopie sau anti-utopie, contra-utopie) reprezintă chiar antiteza unei societăți utopice sau chiar a unei utopii. O societate distopică se caracterizează prin prezența uneia din formele de guvernare autoritariste sau totalitare sau printr-o formă oarecare de opresiune sau de control social. Termenul provine din limba greacă, în care prefixul dis- are de obicei sensuri negative (ca în „disforic“) în timp ce topos înseamnă „loc“.
Sausalito, California

Sausalito este un oraș în comitatul Marin County din California situat direct pe coasta golfului San Francisco, SUA.
Orașul este amplasat pe coordonatele 37° 51' 75" Nord, 122° 29' 25" Vest. El se întinde pe suprafața de 5,8 km² din care 0,9 km² (15,18%) este apă. Localitatea este situată la 1,5 mile (2,4 km) sud-vest de Belvedere, California.
La recensământul din 2000 existau 7330 loc. 4254 locuințe și 1663 familii. Densitatea populației este de ca. 1489,5 loc/kmA². Venitul mediu pe cap de locuitor fiind de 81.040 $ fiind unul dintre cele mai mari din USA.
O atracție turistică este capul de nord al podului Golden Gate Bridge, de pe o ridicătură de teren se poate vedea tot podul și golful San Francisco. Din San Francisco se poate ajunge ușor în Saulito cu croaziere, orașul prezentându-se ca un șirag de căsuțe și restaurante pe coasta golfului. Orașul este amintit în romanul lui Jack London, Lupul de mare.
46 (număr)

46 (patruzeci și șase) este numărul natural care urmează după 45 și precede pe 47.
Deoarece este posibil să se găsească șiruri de 46+1 numere întregi consecutive astfel încât fiecare membru interior să împartă un factor comun fie cu primul, fie cu ultimul membru, 46 este un număr Erdős-Woods.
Materiale media legate de 46 la Wikimedia Commons