davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Ранополия

Ранопо̀лия (Ранополѝя, Полерания, Храниполе, По̀ле-ра̀ни, Ра̀зпус, На̀пус) е името на празник в българския народен календар, празнуван в деня след Гергьовден (24 април). Празникът е почитан за предпазване от градушка и измолване на дъжд през годината.
Народното вярване приема Ранополия като сестра на св. Георги. Вярва се, че именно тя го подсеща да напусне празничното хоро и да наобиколи нивите и ливадите, като по този начин докара дъжд над тях (изключително често срещан мотив в гергьовденските песни). Някъде (с. Добростан, Асеновградско) този празник се нарича Гергьов брат, а в с. Михилци, Карловско, се смята, че Полерания е светец, пазещ и хранещ полето.
Най-общо на този ден се спазва забраната за домакинска и полска работа, с оглед предпазване от градушка. Правят се общоселски курбани и молебени за дъжд. Съществуват и локални вярвания, като в с. Вресово, Айтоско, където вярват, че на този ден не бива да се връща нищо, взето в заем. В старопланинските райони на Средна Северна България (Тетевенско и др.) този празник се почита за предпазване от враните, които ядат засяваната царевица.
Имената Разпус (Айтоско и др.) и Напус (Панагюрско др.) са дадени на този празник, тъй като на него всички наемни работници (пастири, калфи, чираци и т.н.) приключват годишните си договори с работодателите си и са свободни до Димитровден, когато се сключват нови.
Някои изследователи, приемащи гергьовденската обредност за наследена от древните траки, са склонни да виждат и в този празник остатък от тракийски вярвания.
Черниче

Чернѝче е село в Югозападна България. То се намира в община Симитли, област Благоевград.
Село Черниче се намира в Югозападна България. Разположено е котловината между Малешевската планина и Пирин, на 1 километър от входа на Кресненското дефиле. Намира се на 274 метра надморска височина и има изцяло равнинен релеф. Регистрирани жители на селото – 1109 души. Към селото има два отдалечени квартала: Орловец и Сухата река.
Селото се намира на железопътна линия № 5 и има гара. В близост минава първокласният път Е 79 за Кулата и Гърция. Намира се от едната страна на река Струма, в близост до село Полето. В близост са и село Крупник, и град Симитли.
Край селото, в местността Костово орнище през 1978 – 1979 и през 1982 година са проведени разкопки на некропол от ІХ – ХІ век, изграден с антични тухли. Открити са 31 гроба, като се предполага, че друга част са били унищожени преди разкопките. Гробовете са покрити със стреховидни покриви, което се приема за свидетелство за вплитането на античните традиции в културата на българското Средновековие.
Селото е образувано в 1955 година от населена местност Черниче, отделена от с. Крупник.
Българи, християни и българомохамедани преселници от село Каменица, обл. Благоевград.
В селото има църква „Свети Георги“, детска градина и основно училище „Св. св. Кирил и Методий“.
Всяка година на светлия християнски празник Свети дух в селото се организира събор. На храмовия празник „Св. Георги“ се организира курбан и водосвет за здравето на всички.
На 1 януари всяка година в селото се изпълнява ритуалът „Сурва“. Хора, маскирани като кукери и всякакви персонажи, обикалят из цялото село, за да изгонят злите духове и да пожелаят мирна и плодородна година. На този ден няма подмината къща, като жителите и гостите на селото стават едно цяло. Празникът продължава на селския площад с хора и музика до късно вечерта.
Село Черниче има сравнително добре развита икономика. В него се намира база от верига пунктове за скрап – ЕТ „Инвикто – Христо Миленков“. Има хранителни магазини, мини-маркети, кафенета и други.
Refinery

A refinery is a production facility composed of a group of chemical engineering unit processes and unit operations refining certain materials or converting raw material into products of value.
Different types of refineries are as follows:
The image below is a schematic flow diagram of a typical oil refinery depicting various unit processes and the flow of intermediate products between the inlet crude oil feedstock and the final products. The diagram depicts only one of the hundreds of different configurations. It does not include any of the usual facilities providing utilities such as steam, cooling water, and electric power as well as storage tanks for crude oil feedstock and for intermediate products and end products.
The image below is a schematic block flow diagram of a typical natural gas processing plant. It shows various unit processes converting raw natural gas into gas pipelined to end users.
The block flow diagram also shows how processing of the raw natural gas yields byproduct sulfur, byproduct ethane, and natural gas liquids (NGL) propane, butanes and natural gasoline (denoted as pentanes +).
Sugar is generally produced from sugarcane or sugar beets. As the global production of sugar from sugarcane is at least twice the production from sugar beets, this section focuses on sugarcane.
Sugarcane is traditionally refined into sugar in two stages. In the first stage, raw sugar is produced by the milling of harvested sugarcane. In a sugar mill, sugarcane is washed, chopped, and shredded by revolving knives. The shredded cane is mixed with water and crushed. The juices (containing 10-15 percent sucrose) are collected and mixed with lime to adjust pH to 7, prevent decay into glucose and fructose, and precipitate impurities. The lime and other suspended solids are settled out, and the clarified juice is concentrated in a multiple-effect evaporator to make a syrup with about 60 weight percent sucrose. The syrup is further concentrated under vacuum until it becomes supersaturated and is then seeded with crystalline sugar. Upon cooling, sugar crystallizes out of the syrup. Centrifuging then separates the sugar from the remaining liquid (molasses). Raw sugar has a yellow to brown color. Sugar is sometimes consumed locally at this stage but usually undergoes further purification. Sulfur dioxide is bubbled through the cane juice subsequent to crystallization in a process known as "sulfitation". This process inhibits color forming reactions and stabilizes the sugar juices to produce "mill white" or "plantation white" sugar.
The fibrous solids, called bagasse, remaining after the crushing of the shredded sugarcane are burned for fuel which helps a sugar mill to become self-sufficient in energy. Any excess bagasse can be used for animal feed, to produce paper, or burned to generate electricity for the local power grid.
The second stage is often executed in heavy sugar-consuming regions such as North America, Europe, and Japan. In the second stage, white sugar is produced that is more than 99 percent pure sucrose. In such refineries, raw sugar is further purified by fractional crystallization.
Napkin folding

Napkin folding is a type of decorative folding done with a napkin. It can be done as art or as a hobby. Napkin folding is most commonly encountered as a table decoration in fancy restaurants. Typically, and for best results, a clean, pressed, and starched square cloth (linen or cotton) napkin is used. There are variations in napkin folding in which a rectangular napkin, a napkin ring, a glass, or multiple napkins may be used.
The earliest instruction manual for the artistic folding of napkins was published in 1639 by Matthia Gieger, a German meat carver working in Padua, as a part of a series of treatises on culinary arts titled Le tre trattati. Napkin folding has a centuries-old history and dates back to the times of Louis XIV of France (5 September 1638 – 1 September 1715), known as Louis the Great (Louis le Grand) or the Sun King (le Roi-Soleil), who ruled as King of France from 1643 until his death. The shift of the napkin from simply a folded cloth to a folded art object occurred in the 16th century in Florence, Italy around the same as voluminous clothing, such as ballooned sleeves, had become fashionable among the wealthy. Rather than simply laying a tablecloth flat on a table, starched linens were folded into large centerpieces, called "triumphs," that could depict a variety of real and mythical animals, natural elements and architectural forms. A popular gift wedding guests received during this time was a personally folded napkin that distinguished whether they were related to the bride or groom. In the mid-18th century, table setting practices were so specific that in Germany there were particular traditions on how to fold napkins, display figures at the table and arrange plate. During this golden age of napkin folding, there was a school in Nuremberg devoted entirely to this art and butlers had shelves of instructional books to keep up with the changes in the field. Napkin folding in the form of table sculptures began being replaced by porcelain decorations during the 18th century.
Decorative folding

Decorative folding is an artistic type of folding similar to origami but applied to fabrics instead of paper. Some types of objects that can be folded are napkins, towels, and handkerchiefs.
Folding can be done as a hobby or an art but is most commonly encountered as a decoration in luxury hotels (towels) or fancy restaurants (napkins). Napkin folding has a centuries-old history and dates back to the times of Louis XIV of France.
As opposed to paper origami, folding fabrics generally requires less precision; "molding" is introduced as part of the artistic process adding an element similar to modeling in clay.
Сидоны Антипатер

Сидоны Антипатер буюу Aнтипатрос Сидониос (гре. Ἀντίπατρος) МЭӨ I зууны үед амьдарч байсан хүн бөгөөд Эртний Грекийн яруу найрагчдын нэг юм.
Тэрээр богино хэмжээний гунигт шүлгүүд (элеги) зохиодог байсан бөгөөд зарим нэг шүлгүүд нь хадгалагдан өнөөг хүрч ирсэн ажээ. Тухайлбал “Мелеагерийн титэм” шүлэг нь бидэнд мэдэгдээд байна. Алдарт уран илтгэгч Цицерон түүнийг магтан сайшаасан байдаг ба зарим талаараа түүнийг даган дууриадаг байжээ. Түүхч Геродот /МЭӨ484 – 425/, эрдэмтэн Киренийн Каллимах /МЭӨ 305-204 он орчим/ нарын дурьдаж байсан Эртний Дэлхийн 7 гайхамшгийн жагсаалтыг МЭӨ 140 оны үед Сидоны Антипатер эмхлэн нэгтгэж, байгууламжуудын бүтцийг тайлбарласан яруу найраг тууривжээ.
“...Би хос дугуйт тулааны морин тэрэг явж болохуйц зам бүхий Вавилоны өргөн хэрэм, дүүжинт цэцэрлэг, Олимп уулын Зевс, Родосын Гелиос, агуу Пирамидууд, Мауссолосын бунханг нүдээрээ үзсэн боловч тэдгээрийн аль нь ч үүлсийн дээр сүндэрлэх Артемисийн сүмийн гуа үзэсгэлэнг үл гүйцэх билээ...” Антипатер, Грекийн утга зохиолын цоморлиг, IX.58
Долгорын Пунцаг

Долгорын Пунцаг (1900 онд одоогийн Дорнод аймгийн Хөлөнбуйр сумын нутагт төрсөн- нас барсан) - Монгол Улсын төр, нийгмийн зүтгэлтэн. Анхны Эрүүл мэндийн сайд эмэгтэй.
1917 онд Хүрээнд ирээд Эрдэнэ далай вангийн (Гомбосүрэн) засаг ноёны авхай Өлзийнамсрай гэгчийнд бууж, Туул голоос тэмээн тэргээр мөс зөөх, ямаа хариулах, морин тэрэг хөтлөх, морьд өвслөх зэрэг элдэв ажилд зарагдаж байжээ.
Улмаар их зохиолч Д.Нацагдоржийн гэргий, “Бүсгүйчүүдийг боловсруулах тасаг”-ийн дарга Д.Пагмадуламтай учирч их зохиолчийнд амьдарч, их зохиолчоор монгол бичгийн цагаан толгой заалгаж, ажлын дараа бичиг үсгийн дугуйланд явж, дуу хөгжимд суралцаж байжээ.
1924 онд Сэлбийн баруун эрэгт байсан Богд хааны “Их сангийн үйлчин” гэдэг хуучин оёдлын үйлдвэрийн буурин дээр байсан Цэргийн гар үйлдвэрт орж цэргийн шинель, комсомол даавуун өмд цамц хийдэг байжээ.
1930 онд Улсын VI Их хурал хуралдаж Дотоод яамны Эрүүлийг хамгаалах газрыг өргөтгөн БНМАУ-ын Ардын эрүүлийг хамгаалах яам байгуулагдахад Долгорын Пунцаг анхны сайдаар томилогдож, 1933 он хүртэл ажиллаж байсан юм. Энэ хугацаанд тэрээр аймаг, орон нутгийн эрүүлийг хамгаалах салбаруудыг байгуулан ард түмнийг эмчлэн сэргийлэх, эх нялхсыг хамгаалах ариун цэвэр халдвар судлалын салбаруудыг олноор байгуулсан гавьяатан юм.
Хонда

Хонда (япон 本田技研工業株式会社, Хонда Гикэн Коогёо Кабүшики-гайша, монг. „Хонда технологийн судалгаа болон үйлдвэрлэл“, англ. Honda Motor Co., Ltd.) компани нь Никкэй 225-д бүртгэлтэй, Японы концерн бөгөөд дэлхий даяар автомашин, мотоцикл, завьны хөдөлгүүр, цахилгаан дулааны тоног төхөөрөмж, болон хөдөлгүүр зохион бүтээх, үйлдвэрлэх, худалдаалах үйл ажиллагаа эрхлэн явуулдаг юм.
Хондагийн xөрөнгийн бирж дээрх үнэлэмжээр нь хэмжвэл дэлхий дээрх хоёр дахь том автомашин үйлдвэрлэгч юм.
Жилийн 22 сая хөдөлгүүр үйлдвэрлэж байгаа тоогоороо Хонда нь дэлхийн хамгийн том хөдөлгүүрийн үйлдвэрлэгч болдог. Дэлхий даяар нийт 30 улсад Хондагийн үйлдвэрүүд байх ба тэдгээрт ойролцоогоор 179.000 ажилчид ажилладаг. Компанийн төв байр нь Токиод байдаг.
Хонда нь 1948 оны есдүгээр сарын 24-нд үүсгэн байгуулагдсан бөгөөд компанийн нэр нь түүнийг үндэслэгч Хонда Соичирогийн нэрээр нэрлэгджээ. Байгуулагдаад эхэн үедээ Хонда нь унадаг дугуйнд зориулсан мотор үйлдвэрлэж байв.
Хонда нь Тоёотагаас гадна цөөн хэдэн бие даасан Японы автомашин болон мотоциклийн үйлдвэрлэгч юм. Үүний шалтгаан нь олон улсын автомашин, мотоциклийн зах зээлийн өөрчлөлтийг мэдэрч ажиллаж чадсанаас гадна өөр гадны хөрөнгө оруулагчийн дэмжлэг авдаггүй, өөр бусад компаниудтай хамтардаггүй нь тус компанийг бусдаас тусгаар байлгадаг гэж тайлбарладаг байна. 1986 оноос хойш Хонда нь тансаг дээд ангиллын автомашиндаа Акура гэх нэрийг хэрэглэж иржээ. Гэхдээ үүнийг зөвхөн Xойд америк болон Хонконгод борлуулдаг.
Хонда нь моторт спортод идэвхтэй оролцдог компаниудын нэг.
Хонда нь Формула-1-д оролцдог өөрийн гэсэн багтай (Хонда Расинг Ф1) бөгөөд Формула-2-т хөдөлгүүр нийлүүлдэг. 1980-аад оны сүүл 1990-ээд оны эхээр Хонда Формула-1-д илт давамгайлж байсан ба тэдний үйлдвэрлэсэн хөдөлгүүр нь зургаан удаа дэлхийн аварга болж байлаа. Тухайн үеийн Хондагийн хөдөлгүүр бүхий Формула нэгийн тэрэгний нисгэгчдийн тоонд Нельсон Пике, Найжел Манселл, Аиртон Сенна, Алайн Прост ордог ба тэд 1988 оны формула-1-ийн улирлын 16 тэмцээний 15-д нь түрүүлж байжээ. Аиртон Сенна дэлхийн аварга болсны зэрэгцээгээр Хонда NSX-ийн хөгжүүлэлтэд ихээхэн хувь нэмэр оруулжээ. 2008 оны арванхоёрдугаар сард санхүүгийн хямралаас шалтгаалан Формула-1-д оролцох оролцоогоо зогсоосон байна.
Lampang horse carriage

The Lampang horse carriage is the use of horse-drawn carriages in the Thai city of Lampang.
In 1916, during the King Rama V era, the city of Lampang was governed by Don Bunyawat Wongmanit. During that period, under European influence, horse carriages were brought to Thailand. There is debate as to the origins of Lampang's first horse carriages. Some believe they came from Bangkok, where they were the main transport for government officers in the capital city. Others suggest they came from Burma, where similar carriages can still be found in Maymyo, near Mandalay. The horse carriage was used in many upcountry areas in Thailand. Lampang is the only province to continue using them.
Some carriages are still drawn by native Thai horses, which genetic studies have found to be related to the Mongolian horses known as Przewalski's horse.
Horse & Carriage

"Horse & Carriage" is the lead single from Cam'ron's debut album, Confessions of Fire. It was released through Untertainment and Epic Records. The song was produced by Trackmasters and Cam'ron's childhood friend Mase was featured on the song's hook.
The song narrowly missed the top 40 of the Billboard Hot 100, peaking at number 41. It also was a top 10 hit on both the R&B and rap charts, peaking at number nine on both charts. "Horse & Carriage" was the most successful of the three singles released from the album as the two follow-up singles failed to make an impact on the charts. A remix was also released featuring Big Pun, Charli Baltimore, Silkk the Shocker and Wyclef Jean. It was produced by Darrell "Digga" Branch and sampled the opening theme to the 1980s TV series Night Court.
In 2025, rapper Cuban Link called out Cam'ron for allegedly stealing "Horse and Carriage" from him. Cuban says that "Horse and Carriage" was planned to be his debut single but allegedly got stolen from him. Cuban's debut single was eventually "Flowers For The Dead" which was released on June 6, 2000 under Atlantic Records as the lead single to Cuban's 24K album. Cam'ron has responded to Cuban and claims he is innocent and that someone else stole the song and that he wasn't aware of the song being for Cuban.
Перфоратор

Перфораторът е канцеларски инструмент за създаване на отвори за подвързване на листове в папки. Има перфоратори с един, два и четири отвора.
Думата се използва и за механичното устройство използвано в градския транспорт, което пробива в билета на пътника няколко дупки и по този начин го „валидира“ за конкретното пътуване.
В строителството перфоратор се нарича определен тип бормашина, която е с по-големи размер и мощност от стандартните бормашини. Перфораторът е предназначен за пробиване или къртене на повърхности с по-големи дебелина и здравина, за които обикновените бормашини не са достатъчно надеждни.
Първият перфоратор е създаден в Бон от Фридрих Зьонекен през 1886 г. Серийното производство започва в Щутгарт през 1901 г.
Robert Bosch GmbH

Robert Bosch GmbH (произнася се Ро̀берт Бош ГмбХ) е германска група от компании, водещ световен доставчик на технологии и услуги в областта на автомобилните и индустриални технологии, на потребителски стоки, строителни и опаковъчни технологии.
Създадена е на 15 ноември 1886 г. в Щутгарт от немския предприемач и инженер Роберт Бош (1861 – 1942) като Werkstätte für Feinmechanik und Elektrotechnik (Работилница за фина механика и електротехника). Главният офис на компанията е разположен в град Герлинген, Германия, близо до Щутгарт. Днес групата включва производствена и търговска мрежа от около 290 производствени предприятия, 440 дъщерни и регионални дружества и над 10 000 сервизни центрове в повече от 60 страни.
По предварителни данни, през 2015 г. компанията Bosch е вложила в научни изследвания и разработки около 6,3 млрд. евро, а също е подала заявки за получаване на 5422 патенти по целия свят. Около 375 000 служители са осигурили през 2015-а финансова година рекордния за компанията оборот от 70 млрд. евро.
Заедно с партньорите си в сферата на продажбите и обслужването компанията Bosch е представена почти в 150 страни.
От 1 юли 2012 г. главен изпълнителен директор е Фолкмар Денер (Volkmar Denner).
Около 50% от продажбите на компанията се реализират в това направление. През годините то регистрира множество патенти, като ABS системата, ESP и много други.
За групата Bosch по света работят над 290 000 служители, разпределени в над 50 страни. Някои от държавите, където компанията оперира, и съответният броя служители са:
и други.
Компанията е автор на значителен брой иновации и технологии, направили пробив в своята сфера.
Автомобилни части и устройства:
Електроинструменти:
Конфети

Конфетите представляват малки парченца или ленти, изработени от хартия или метален материал, обикновено пускани на карнавали, паради, чествания, сватби и на края на спортни срещи. Думата има латински корени, а днес в италианския език (ед.ч. confetto) тя служи за обозначаване на дребни бонбони. Съвременните хартиени конфети водят началото си от ритуали, изразяващи се в подхвърляне на зърна и сладки при специални случаи — подобни традиции са характерни за редица култури, датиращи от древни времена, при които сладките и зърната са заменени от хартия с времето.
Предлагат се в различни цветове и различни форми, като в повечето специализирани магазини могат да се открият и хартиени, и метални конфети. Трябва да се прави разлика между тях и глитърите (не по-големи от 1 mm, значително по-малки от конфетите), чийто блясък е отличителен. Металните конфети нерядко се изработват от метализирано PVC. Най-лесният начин за изработка на конфети е чрез поставяне на листи хартия в шредер. За целта може да послужи и перфоратор.
В последно време конфети се употребяват на награждавания и в телевизионни предавания. В този случай се изработват по-големи хартиени ленти (ок. 20 х 60 mm). При по-малки обеми от конфети се използват малки „резервоари“ с връв (срещат се и картонени пистолети със спусък).
Електронен документ

Съгласно легалната дефиниция в българското законодателство електронен документ е електронно изявление, записано върху магнитен, оптичен или друг носител, който дава възможност да бъде възпроизвеждан. Електронният документ се различава от компютърните програми и от останалите компютърни файлове по това, че при него е важно съдържанието, което може да бъде използвано както в електронен вид, така и възпроизведено върху дисплей, хартия или друг носител.
Електронният документ е във вид на цифрово изображение или компютърен текстов файл, който може да се възпроизведе при желание. При това обаче възникват затруднения, свързани с разнообразните файлови формати, кодови таблици и др. Дори още повече проблеми изникват при четенето на файлове, създадени с различни текстови редактори, електронни таблици и графични програми. За да се избегне това, файловете се записват в широко разпространени или универсални формати – такива, които са съвместими с много устройства.
При работа с електронни документи съществено се намаляват разходите за обработка и съхранение на документи и се ускорява процесът по намирането им. Освен това те могат да се обменят с голяма бързина – например по интернет. При това обаче възниква проблемът за автентикация на автора на документа, както и на самия документ, т.е. дали авторът на документа е наистина този, за когото се твърди, че е, и дали в получения документ не са внесени някакви изменения от момента на изпращането му. В обикновения (хартиен) документооборот тези проблеми са решени с факта, че документът и саморъчният подпис на автора са твърдо свързани с физическия носител (хартията). При електронните документи липсва такава връзка. Поради това се вземат специални мерки за защитата им и за удостоверяване на авторството им – например електронен подпис.
Корабни документи

Корабни документи – в търговското мореплаване - комплектът основни документи, който всеки плавателен съд следва да има.
Техният вид и брой се определя основно от международните конвенции касаещи корабоплаването. Всяка държава подписала и приела такава международна конвенция е длъжна да приложи в националното си законодателство изискванията на съответната конвенция за корабите под неин флаг. Съществуват и документи, които се изискват само от отделни държави, регистри или корабособственици в допълнение на конвенционалните.
Съгласно "Наредба №5 за корабните документи" издадена от ИА Морска Администрация всеки български кораб от задгранично плаване с тонаж по-голям от 500 РТ трябва да има на борда следните документи:
Съществуват и други документи и сертификати в зависимост от вида на кораба и неговата експлоатация.
Начертание (документ)

„Начертание“ (на сръбски: Начертаније) е документ, съставен през 1844 година от министър-председателя на Сърбия Илия Гарашанин и определящ основните насоки на сръбската външна политика.
Основополагащ документ на Великосръбската доктрина, „Начертание“ се обявява за териториално разширение и етно-лингвистична унификация на Балканите с цел създаването на голяма южнославянска държава между Австрийската, Руската и Османската империя, която да превърне сърбите във водачи на един южнославянски съюз.
Документът е публикуван за пръв път през 1905 година от австро-унгарската дипломация.
Главна дирекция „Борба с организираната престъпност“

Главна дирекция „Борба с организираната престъпност“ (ГДБОП), а също и като ГД „Борба с организираната престъпност“, е специализирана полицейска оперативно-издирвателна служба на МВР за противодействие и неутрализиране на престъпна дейност на местни и транснационални престъпни структури. Дирекцията „Борба с организираната престъпност“ осъществява методическо ръководство, помощ и контрол на регионалните звена по „Борба с организираната престъпност“ (БОП) по направлението на дейността.
Службата е създадена на 13 февруари 1991 г. и наследява Шесто управление на ДС – политическата полиция на комунистическия режим в България. Службата е преструктурирана през 1997 г., когато е преименувана на Национална служба „Борба с организираната престъпност“ към МВР, а през 2008 г. получава статут на дирекция – Дирекция „Противодействие на организираната и тежката престъпност“ към Главна дирекция „Криминална полиция“. През 2010 г. ѝ е възстановен статутът на главна дирекция. От 2013 г. става част от Държавна агенция „Национална сигурност“ до февруари 2015 г., когато отново става дирекция, част от МВР.
Национална служба „Борба с Организираната Престъпност“ (НСБОП) с териториални подразделения в Областните дирекции на полицията (ОДП) – Регионални Звена за Борба с Организираната Престъпност (РЗБОП), след последните промени в Закона за МВР, става Главна дирекция за Борба с организираната престъпност (ГДБОП) в рамките на Генералната дирекция на полицията, а РЗБОП в страната са прекатегоризирани в сектори „БОП“ в рамките на ОДП.
Органи на ГД „Борба с организираната престъпност“ са офицерите, сержантите и извънщатните служители. Правомощията на извънщатните служители се определят от министъра на вътрешните работи.
ГДБОП изгражда за нуждите на своята дейност информационни фондове.
В изпълнение на задачите ГД „Борба с организираната престъпност“ извършва самостоятелно или съвместно с други специализирани органи оперативно-издирвателна, информационна и организационни дейности за противодействие на организираната престъпна дейност, свързана с:
При изпълнение на функциите си органите на ГДБОП:
Службите на МВР предоставят на ГД „Борба с организираната престъпност“ информация, свързана с организираната престъпност.
Главна Дирекция „Борба с организираната престъпност“ събира, анализира, съхранява и предоставя информация за организираната престъпност и извършва прогнозна дейност съобразно своята компетентност.
Организирана престъпност

Организираната престъпност е тежка проявна форма на престъпност, редом с тероризма.
Характеризира се с устойчивост на криминалната деятелност, осъществявана от криминални организации (организирани групи и/или престъпни асоциации), които имат йерархична структура, материална и финансова база, както и взаимовръзки и в повечето случаи зависимости с правителствени или управленски лица и/или органи, осъществявани на основата на корупционни механизми и практики.
Организирана престъпност е изключително сложен обществен феномен, поради което съществуват множество различни подходи при определяне на основните съдържателни характеристики и елементи за правната ѝ дефиниция. В правната теория съществуват различни доктринални тези при определяне съдържателния обхват на понятието организираната престъпност, с оглед неговите икономически, регионални и етнически компоненти.
Еколо

Еколо (на френски: Ecolo), съкращение на Конфедерирани еколози за организиране на оригинални борби (Écologistes Confédérés pour l'organisation de luttes originales) е белгийска зелена партия, активна главно сред френскоезичната общност. Тя е член на Европейската зелена партия. Нейни водачи са Жан-Мишел Жаво и Сара Тюрин.
Събитиен мениджмънт

Събитиен мениджмънт (на английски: Event management) е приложението на професионални практики от областта на управлението на проекти към организирането и провеждането на конференции, празненства, фестивали и други публични събирания. Възприема се като един от стратегическите маркетингови и комуникационни инструменти, приложим към организации за всякакъв размер.
Упражняването на професията събитиен мениджър предполага комплекс от умения и познания, които се проявяват в зависимост от вида и мащаба на организираното събитие. Организираното събитие се отличава от едно спонтанно събитие по своето по-високо ниво на ефективност и резултатност, което е и целта на събитийния мениджмънт.
Сред обичайните видове събития, които се организират, са забави, корпоративни събития, изложения, панаири, граждански прояви, фестивали, правителствени събития и срещи на високо ниво и други.
Етикет (търговия)

Етикетът е графичен/текстови знак, нанесен във вид на лепенка, отрязък или талон на стока, експонат или всякакъв друг производствен продукт, с указание за търговска марка, производител, название, дата на производство, състав, качество, стандарт, срок на годност, начин на съхранение и употреба и др.
Предшественици на съвременните етикети са клеймата, които поставяли производителите на напитки (основно вина) на амфори, бутилки и др. глинени съдове. До началото на нашата ера човечеството не познава хартията и се използват парчета кожа или пергамент.
Появата на хартията в Европа оказва силно въздействие на външния вид на етикетите. Хартията се оказва много по-подходяща от клеймото, пергамента и кожата за предаване на информация. На хартиените етикети освен информация за името на продукта, производителя и мястото на произход, започват да се появяват и рекламни съобщения и информация за използването и употребата на стоката.
Основна заслуга за развитие на етикета има винопроизводството. До 1820 г. винените етикети започват да приличат на тези, които съществуват в наши дни, но се отличават със строг и лаконичен стил. Първоначално те имат обикновена правоъгълна или овална форма. С течение на времето в изработването на етикетите навлизат всевъзможни орнаменти, винетки и гербове, ангели, светци, монаси, битови сцени и живописни пейзажи и др. Едни и същи вина се продават с различен етикет, в зависимост от страната, в която се изнасят. Разбира се, в онези времена няма никакви официални правила за съдържанието на етикетите: обикновено те съдържат само информация за географския произход, производителя и мястото на производство. През 1834 г. винопроизводителите започват да поставят на етикетите и информация за годината на реколтата. За периода от 1820 г. до 1920 г. производството на шампанско вино се увеличава от 2 до 20 милиона бутилки годишно, като не на последно място голяма роля за 10-кратното увеличение изиграва етикетът. Малкото късче хартия се превръща в мощен двигател на търговията и средство за информация за клиентите.
Първите официални правила за етикирането на вината се появяват в началото на XX век. Оттогава на етикетите се обръща все по-голямо внимание: над тяхното художествено оформление работят такива знаменити художници, като Салвадор Дали, Марк Шагал, Пабло Пикасо и Анди Уорхол.
По решение на производителите или по предписание/задължение от закон на етикетите присъстват знаци, които да осведомят потребителя относно различни аспекти от употребата на даден продукт: условията за пране на дрехи, начините за изхвърляне на отпадъците и рециклирането им, съдържанието на хранителните изделия, химическия състав на почистващите препарати, количеството, теглото, телефони за връзка с производителя или разпространителя на стоката и пр.
Бирофилия

Бирофилия е вид хоби – колекциониране на различни предмети на бирената атрибутика: бирени бутилки, алуминиеви кенове, бирени чаши, тапи, капачки, етикети, отварачки, бирдекели, табли за сервиране, табели, плакати, рекламни материали и други предмети, свързани с бирата.
„Бирофил“ буквално преведено означава любител на бира (от англ.beer – бира). Но всъщност бирофилът е колекционер на различни предмети от бирената атрибутика. Обикновено бирофилите се специализират в колекционирането на конкретни предмети, но събират и всичко, свързано с бирата. Предметите, които не стават част от колекцията, бирофилите използват за продажба или обмен. Бирофилите по света се обединяват в свои клубове, провеждат редовни срещи, издават собствени бюлетини и списания.
Колекционирането на бирдекели (подложки за бирени чаши) се нарича тегестология. Лейбология се нарича колекционирането на бирени етикети.
Офис

Офис (от английски: office) e стая или друга площ, в която хората работят, това е още и работното място за работещите във фирми. В правен аспект компаниите и организациите имат офиси на всяко място, където са представяни.
Офисите могат да варират архитектурно, дизайнерски и по големина и площ. Някои офиси са малки офиси или домашни офиси (офис-стая), но има и офиси, които могат да заемат цели етажи от сгради или дори цели административни сгради, като Брил Билдинг в Ню Йорк например.
Емирейтс Офис Тауър

Емирейтес Офис Тауър, познат още като Емирейтес Тауър Уан е 56-етажен небостъргач намиращ се в град Дубай, ОАЕ.
Свързан е с 54-етажния Емирейтес Тауърс Хотел образувайки комплекса Емирейтес Тауърс. Сградата е с височина 354.6 метра (1163 фута) нареждайки се на 12-о място сред най-високите сгради в света.
„Емирейтес Офис Тауър“ е завършен през ноември 1999 г.
Офисът

„Офисът“ (на английски: The Office) е американски ситком, чийто сюжет се върти около всекидневния живот на работниците в скрантънския клон на фиктивната компания за хартия „Дъндър Мифлин“.
Излъчването му е от 24 март 2005 г. до 16 май 2013 г. по NBC и трае общо девет сезона. Това е американската адаптация на едноименния британски ситком на BBC, който върви от 2001 г. до 2003 г. Финалът е гледан от 5,69 милиона зрители.
В България сериалът започва на 20 октомври 2008 г. по bTV. Първи сезон завършва на 30 октомври, а на 31 октомври започва втори сезон и приключва през декември. Ролите се озвучават от артистите Десислава Знаменова, Веселин Ранков, Росен Плосков и Явор Караиванов.
Няколко години по-късно започва повторно излъчване по Диема 2. Ролите се озвучават от артистите Христина Ибришимова, Ани Василева, Георги Георгиев – Гого, Силви Стоицов и Христо Узунов.
На 15 април 2012 г. започва четвърти сезон по bTV Comedy, всяка събота и неделя от 22:00 по два епизода. На 4 септември 2017 г. започва девети сезон, всеки делник от 23:30. Излъчването по канала е със субтитри.
Офис треска

„Офис треска“ (на английски: Office Space) е американски комедиен филм от 1999 г. на режисьора Майк Джъдж, който е и сценарист на филма. В продукцията участват Рон Ливингстън, Дженифър Анистън, Гари Коул Стивън Рут, Дейвид Хърман, Аджай Наиду и Дийдрик Бейдър.
Хоум Бокс Офис

Хоум Бокс Офис или само Ейч Би Оу (на английски: HBO, абревиатура от Home Box Office, в превод „Домашен боксофис“, чете се хоум-бокс-офис, прибл. произношение на съкращението: ейч-би-оу) е платена американска кабелна и спътникова телевизионна мрежа, филиал на медийната компания Уорнърмедия.
Ейч Би Оу е подразделение на Уорнърмедия от 1990 г. и осъществява предаванията си по две телевизионни мрежи: Ейч Би Оу и Синемакс. Аудиторията на HBO в САЩ надхвърля 40 млн. абоната. За първи път HBO започва да излъчва на 8 ноември 1972 г. в град Уилкс Баре, щат Пенсилвания, САЩ). В Америка HBO е водеща ТВ мрежа, предлагаща базови и платени развлекателни ТВ канали за кабелни „Direct-to-Home“ и „MMDS“ платформи. Предаванията, произведени от Ейч Би Оу (преди всичко TV сериалите) са закупени от повече от 150 страни. Подразделения на HBO и съвместни предприятия с нейно участие излъчват в над 50 страни по света. HBO, заедно с останалите си канали и услугите си по поръчка, излъчват премиерни филми, оригинални продукции, ексклузивни събития, филми-класики, фестивални заглавия, както и заглавия от международното и европейско кино.
Ейч Би Оу е единият от двата най-големи телевизионни канала в САЩ, организиращи и транслиращи състезания по бокс. Главният конкурент на Ейч Би Оу в САЩ е телевизионният канал Showtime.
Сред продукцията на HBO най-известни са TV сериалите. Много от тях са станали лауреати на телевизионни награди и са получили положителни оценки от критиката. Така например, списание „Time“ пише, че „HBO се специализира в умни, рисковани сериали, разглеждащи мрачните страни на американската действителност“.
HBO Europa е подразделението на HBO за Централна и Източна Европа, притежавано от Home Box Office Inc., подразделение на Time Warner. HBO Europa създава базови и платени ТВ канали в 14 държави в региона, включително: Унгария, Чехия, Словакия, Полша, Румъния, България, Молдова, Словения, Хърватия, Сърбия, Косово, Черна Гора, Северна Македония, Босна и Херцеговина. Групата на HBO Europa включва пет филмови канала (HBO, HBO 2, HBO 3, Cinemax и Cinemax 2), както и версии в HD формат на картината към всеки един от каналите. Групата включва и две платформи за „видео по поръчка“ – HBO On Demand (за цифрова телевизия) и HBO GO (интернет платформа). Централата на НBO Europa се намира в Будапеща, Унгария.
Лирово дърво

Лирово дърво или дърво лале (Liriodendron) е род покритосеменни растения от семейство Магнолиеви (Magnoliaceae).
Включва около 2 вида дървета, Liriodendron chinense и Liriodendron tulipifera, разпространени съответно в източните части на Азия и Северна Америка. Отглеждат като декоративни растения.
Зелено дърво

Зелèно дървò е село в Северна България, община Габрово, област Габрово.
Село Зелено дърво се намира на около 10 km юг-югозападно от центъра на областния град Габрово и около 1,3 km югоизточно от язовир Христо Смирненски, изграден на река Паничарка – ляв приток на река Янтра. Селото е разположено в северните подножия на Шипченската планина, по северозападния долинен склон на Белилската река, приток на Козята река, която се влива в река Паничарка. Надморската височина в северозападния край на селото достига до около 770 m и намалява до около 680 m в югоизточния.
През село Зелено дърво минава третокласният републикански път III-5006 (Габрово – курортен комплекс Узана).
Село Зелено дърво наброява 244 души към 1934 г. и 311 към 1965 г., бързо намалява до 59 към 1985 г. и наброява 27 души (по текущата демографска статистика за населението) към 2019 г.
Името идва от огромна ела, която се е намирала в долния край на селото, били са необходими 4 души за да я обиколят хванати за ръце. Никой не може да каже възрастта ѝ. По време на войната в селото се укриват руски войници, които се ориентират по него. През 1940-те години елата се разцепва и половината се сгромолясва.
През 1978 г. дотогавашното населено място колиби Зелено дърво получава статут на село.
Във фондовете от масив „С“ на Държавния архив Габрово се съхраняват документи от съответни периоди на/за:
Преброяване на населението през 2011 г.
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:
Село Зелено дърво е разположено изцяло в пределите на Природен парк „Българка“. Заради красивата си природа, спокойствието, което предлага и близостта с местността Узана е честа дестинация за туристи от всички краища на България.
На 17 септември 2013 година в селото е открит православният параклис „Св. мъченици София, Вяра, Надежда и Любов“, изграден само за една година, изцяло със средства от дарители. На 15 май 2014 година Великотърновският митрополит Григорий освещава и дава благословията си за православния храм в село Зелено дърво. Тържествената литургия е уважена от жителите на селото, дарители и много гости.
В селото има множество къщи за гости, особено подходящи за прекарване на Коледно-Новогодишните празници.
Рогат листов хамелеон

Рогат листов хамелеон (Brookesia superciliaris), наричан също рогата брукезия, е вид влечуго от семейство Хамелеонови (Chamaeleonidae). Видът не е застрашен от изчезване.
Разпространен е в Мадагаскар.
Популацията на вида е намаляваща.
Печатна преса

Печатната преса (също печатарска преса и печатарска машина) е полиграфическа преса, предназначена за печатане върху различни материали.
Печатарските машини се делят според начина си на работа на офсетни, флексографски, за висок и за дълбок печат. По типа на хартията печатните преси се делят на листови и ролни.
Текстовете на книгите, списанията и вестниците често се набират с помощта на редоотливни наборни машини – линотипи. Линотипът се състои от три основни апарата: наборен, отливен и разпределителен. Освен полуавтоматичните линотипни машини в полиграфията се използват и линотипни автомати с програмно управление. Сложни текстове, като речници на чужди езици, формули, таблици, обикновено се набират на монотипи – буквоотливни наборни машини. При монотипа редовете се набират от отделни букви. Производителността на тази машина е до 180 букви за една минута.
Лавинообразното нарастване на печатната индустрия затруднява дори бързите линотипи. Големите печатници разполагат с фотонаборни автомати, които работят още по-бързо. Един фотонаборен апарат може да „набере“ за една смяна толкова текст, колкото биха набрали няколко десетки линотипьора.
Югословенски гласник

„Югословенски гласник“ (на сръбски: „Југословенски гласник“) е сръбски вестник, излизал в 1919 година в Солун по време на Първата световна война. Редактори на вестника са Воислав Йованович и Филип Димитрие. Вестникът се печата на кирилица.
Южна Сърбия (1912 – 1923)

„Южна Сърбия“ (на сръбски: Jужна Србија) е сръбско списание, излизало в Скопие от 1912 до 1925 година с прекъсвания.
Списанието започва да излиза през май 1912 година, когато Скопие е още в Османската империя, като орган на сръбската пропаганда в Македония. Печата се в скопската печатница „Стара Сърбия“. Първоначално излиза 2 пъти, а по-късно 1 път месечно. Собственици са Йован Грубич, Глигорие Елезович и Милослав Йелич, а редактори Елезович, Първош Сланкаменац и Милан Чемерикич. Спира през юни 1925 година.
Цариградски гласник

„Цариградски гласник“ (на сръбски: Цариградски гласник) е сръбски седмичен вестник, издаван в Цариград от 1895 до 1909 година. Заглавието е и на френски и на османскотурски. Издател на вестника е сръбското дипломатическо представителство чрез Никодим Сп. Савич. Вестникът подкрепя сръбската пропаганда в Македония.
Първият брой на вестника излиза на 14 януари 1895 година - деня на Свети Сава и сръбски национален празник. Вестникът излиза всеки четвъртък, а от 1903 година - всеки петък. От брой 15 (1897) директор на вестника е Коста Групчевич, а от брой 33 (1909) Темко Попович. Отговорен редактор от брой 15 (1897) е Коста Групчевич; от брой 1 (1908) Стоян Капетанович; от брой 33 (1908) Темко Попович; от брой 33 (1909) Д. Стефанович. Редактори са и Сава Аврамович, Светолик Якшич и Иван Иванич. След брой 3 (1907) вестникът прекъсва поради смъртта на Групчевич. В последния брой редакцията уведомява, че вестникът спира по технически причини.
Амниоти

Амниотите (Amniota) са група гръбначни животни, имащи възможност за сухоземно размножаване.
Името на групата идва от сложно конструираното яйце (по-точно една от обвивките в това яйце), което позволява зародишното развитие да протича в изцяло суха среда.
Първите амниоти еволюират в три големи групи. Тези групи се именуват по броя на появилите се странични отвори в черепната кутия, възникнали с цел облекчаване на теглото на черепа и подобряване окачването на челюстната мускулатура. От тези подгрупи на амниота произхождат следните класове и групи живи и изчезнали, сухоземни и вторично водни гръбначни:
Групата амниота на практика монополизира екологичните зони, обитавани от едри животни. Единствените едри животни, които не са амниота са акулите, главоногите мекотели и малък брой видове костни риби.
Amniota – Tree of Life web project
Отворете, полиция

„Отворете, полиция“ (на френски: Les Ripoux) е френска комедия на режисьора Клод Зиди с участието на Филип Ноаре, която излиза на екран през 1984 година.
Рене е корумпирано ченге, което свързва двата края като приема подкупи, подаръци и безплатни питиета от хората, които би трябва да вкарва в затвора. Когато партньорът му е заловен и пратен в затвора, Рене трябва да работи с новия си партньор Франсоа, млад полицай, който не одобрява методите му.
Безименно акционерно дружество за направа на Варненското пристанище

Безименното акционерно дружество (БАД) е създадено за да осъществи проектите за строителство на модерно пристанище в град Варна през 1899 г. То е образувано след фалита на предшестващия изпълнител „Михайловски и Хайребодян“, като включва част от акционерите на предишното. След като изпълнява тази и няколко други цели дружеството е обявено в ликвидация през 1911 г., но добре запазеният му архивен фонд сочи, че неговите активи са на разположение до 1933. Дружеството построява Варненското и Евксиноградското пристанища, завършени съответно през 1906 и 1910 г. и плавателния канал Черно море – Девненското езеро – през 1908 г.
Във Варненския държавен архив са запазени документи за поемни условия за постройка на Варненското пристанище, общи ситуационни планове на пристанището, копирни книги, сметки по извършването на строежа, свързани с работата на предприемачите Михайловски и Хайребодян, които извършват строежа на пристанището между 1985 и 1899. Запазени са и Устав на безименното дружество за направа на Варненското пристанище (1900), доклад на Управителния съвет на дружеството относно положението на сметките, изложени в балансите (1895 – 1910); документи от арбитражен съд, договор между правителството и дружеството, с приложение планове, профили и бордера за цените; рапорти на компанията относно рекламации по строежа на пристанището, решения на помирителния съд по тези рекламации (1905 – 1908).
В по-късния период БАД подписва поемни условия за с държавата постройка на вълнолома и удълбочаване на Евксиноградското пристанище, като са запазени преписки по доставка на материали, по контрола на строежа; привременни ситуации, профили, скици, таблица-сведение за извършени работи в двете строени от дружеството пристанища от 1907 до 1910. Според този договор трябва да бъде изграден 60-метров вълнолом. Работата по евксиноградското пристанище завършва по план през 1910 г. Скоро след това на западния край на вълноломната стена е поставен автоматичен фар. Бялата кръгла каменна кула е висока 15,9 метра, като постоянната светлина се издига на 18,5 м над морското равнище и е видима на 6 мили.
Половинвековната идея на варненци за съединителния канал между морето и езерото е реализирана след нов договор, за който свидетелстват и сведения за доставените от чужбина съоръжения, рапорти за хода на строежа и протоколи по приемането му (1901 – 1907). Запазени са протоколи на общите годишни събрания на дружеството, доклади на проверителния съвет и баланси до 1934, а също така и преписки по стачката на пристанищните работници (1919 – 1920). Най-късните архиви на дружеството съдържат препсики, предложения, контакти, телеграми и съдебни дела по ликвидация на дружеството и продажбата на инвентара до 1933
Паладий

Паладият е химичен елемент, сребристобял метал от групата на благородните метали. Химичен знак – Pd, пореден номер 46, атомна маса 106,42.
Паладият е открит през 1803 г. и е наречен на открития по това време астероид Палада, чието наименование е свързано с гръцката богиня на мъдростта Атина Палада. В природата металът обикновено се среща в никеловите руди заедно с платината. Извлича се с помощта на царска вода.
Температура на топене – 1552 °C, температура на кипене – 3140 °C и плътност – 12,02 g/cm. Металът не потъмнява от въздуха и в химично отношение е доста инертен. Реагира с гореща, концентрирана азотна киселина и кипяща сярна киселина. При стайна температура металът има необикновеното свойство да абсорбира водород до 900 пъти повече от собствения си обем.
Паладиевият дихлорид (PdCl2) може да абсорбира големи количества въглероден оксид (СО), поради което се използва като детектор за откриване на този силноотровен газ.
Паладият се използва главно в електротехниката (металът не корозира), за направа на хирургически инструменти, като катализатор в някои химически производства, а също и в бижутерията. Сплавта на паладия със златото и най-често мед се използва за оцветяване на злато и е позната в бижутерията като бяло злато.
Като ценен метал паладият дори измества златото в галваничната електроиндустрия, зъботехниката както и при направата на някои монети. Паладият намира и широко приложение при сплавянето на титан.
Паладият се търгува свободно на световните стокови борси и цената му се изменя динамично. Най-често тя се движи правопропорционално с тази на другите ценни метали като: злато, сребро и платина. Борсовият индекс на паладия е ISIN XC0009665529.
Руби Сидлес

Руби Сидлес е червен безсеменен десертен сорт грозде с произход от САЩ. Сортът е получен от проф. Олмо чрез кръстосването на сортовете Емпериор х Пировано 75 в опитната станция по земеделие в Дейвис, Калифорния, САЩ. Размножен е върху по-големи площи в САЩ и Италия. В България е внесен през 1984 г. и е размножен в няколко района на страната.
Познат е и под името: Кинг Руби.
Къснозреещ сорт, узрява около средата на месец октомври. Лозите са силно растящи с много висока родовитост.
Гроздът е голям, коничен или крилат, полусбит. Масата на един грозд е около 1000 г, отделни гроздове достигат 2 – 3 кг. Зърната са средно големи, овални. Кожицата на зърното е дебела, жилава до крехка, червеникавочервено до тъмночервено оцветена. Консистенцията е твърда, месеста, с приятен неутрален вкус. Зърната са напълно безсеменни. Средната маса на едно зърно е около 5 до 6 г.
Гроздето е с голяма транспортабилност и съхраняемост. Съхранява се много добре в хладилници. Подходящо за консумация в прясно състояние, за направа на компоти, сладка, конфитюр, коктейли и др.