Russlands skyggeflåte

Russlands skyggeflåte er et nettverk av fartøy som opererer utenfor tradisjonelle maritime regler og overvåkning, med mål om å omgå internasjonale sanksjoner og sikre Russlands oljeeksport. Denne praksisen, som har blitt stadig mer omfattende siden innføringen av sanksjoner mot Russland etter invasjonen av Ukraina i 2022, innebærer bruk av aldrende tankskip, falske signaler og omdirigering av last.
Den russiske skyggeflåten har vekket oppmerksomhet, både på grunn av økt risiko for miljøkatastrofer i strategisk viktige farvann som Finskebukta og de danske stredene, samt muligheten for at fartøyene kan benyttes som en del av hybridkrigføring.
Skyggeflåter, også kjent som grå- eller mørkeflåter, har blitt brukt eller brukes av flere land for å omgå internasjonale sanksjoner, inkludert Russland, Iran, Venezuela, Nord-Korea og Libya.
Russland forsto at eventuelle sanksjoner mot landet ville føre til behov for å kontrollere tankskip for å eksportere råolje og bearbeidet olje. Tankskip som nærmet seg slutten av levetiden, ble kjøpt av Russland, russiske oljeselskaper eller opportunister som deretter kunne leie dem ut for høye priser for å opprettholde oljeflyten. Prisene på eldre tankskip steg, og selgere oppnådde store fortjenester fra salgene. Ved slutten av 2022 var det over 600 skip i skyggeflåten, hvorav 400 var råoljetankere. Siden har antallet økt, med anslag på mellom 1 100 og 1 400 skip i desember 2023. Kun 153 av disse er sanksjonert av USA, EU eller Storbritannia per februar 2025, og bare tre er sanksjonert av alle tre ifølge Kyiv School of Economics.
Olje og naturgass er avgjørende ressurser for den russiske økonomien og landets forsøk på å fremme sine geopolitiske ambisjoner. For å redusere Russlands inntekter fra disse produktene har EU implementert 16 sanksjonspakker siden februar 2022. Mange av disse sanksjonene har rettet seg mot skip knyttet til finansinstitusjoner, de som hjelper Russland med å omgå sanksjoner, de som er involvert i operasjoner for det russiske forsvarsdepartementet, og generelt de som støtter Russlands krigsinnsats.
Til tross for sanksjonene ser det imidlertid ut til at den russiske økonomien har blitt relativt lite påvirket. Russland økte årlige inntekter fra olje med 28 % i 2022 sammenlignet med 2021, og energirelatert inntekt økte med 15 % i september 2023. I oktober 2023 viste statistikk at gjennomsnittsprisen på russisk olje lå over 80 dollar per fat, til tross for et pristak på 60 dollar per fat. Russland har også opprettholdt en betydelig økning i produksjonen av varer som brukes i militæret. Disse faktorene har trolig gjort det mulig for Russland å øke sine forsvarsutgifter fra 3,9 til 6 prosent av BNP i 2024, og sørget for at landet er utstyrt og i stand til å motstå Ukrainas motoffensiver.
Vestlige strategier for å svekke Russlands krigsinnsats har i stor grad vært basert på to separate embargoer. Den første innebærer et pristak på 60 dollar per fat for å redusere oljeinntektene. Koalisjonen for pristaket består av G7-landene, EU og Australia. Disse landene har lov til å tilby tjenester som støtte for Russlands oljesalg, inkludert skipsfart, forsikring og handelsfinansiering, så lenge prisen på russisk olje ikke overstiger 60 dollar per fat. Målet er å holde russisk olje på markedet samtidig som Russlands inntekter reduseres for å begrense deres krigsinnsats.
Den andre embargoen fra EU/G7-landene innebærer et forbud mot russisk oljeimport, noe som har tvunget Russland til å finne nye kjøpere for nesten tre fjerdedeler av sin oljeeksport. Europa har tradisjonelt vært Russlands hovedeksportmarked, med over 80 % av sjøbaserte eksportvarer sendt til europeiske farvann. Russland har derfor vendt seg til Kina og India, blant andre land, for sin eksport.
I tillegg til sanksjoner på russiske ressurser, har en tredje viktig sanksjonspakke rettet seg mot eksport av teknologi for å nekte Russland tilgang til komponenter som kan brukes i våpenproduksjon. Teknologiene som er underlagt restriksjoner inkluderer kulelagre, elektriske transformatorer og komponenter som integrerte kretser og radiofrekvensmoduler. Gjennom dette har Vesten forsøkt å utnytte det faktum at Russlands militærproduksjon er avhengig av utenlandske komponenter, ettersom russisk teknologi vurderes å ligge 15 år bak teknologien i USA og Kina.
Russland bruker en rekke metoder gjennom skyggeflåter for å unngå sanksjoner. I 2023 begynte små, ukjente handelsfirmaer uten tidligere erfaring i bransjen å erstatte de store oljeselskapene og råvarehusene som følger internasjonale sanksjoner. Disse små enhetene eksporterer store mengder russisk råolje til Asia og avvikler deretter raskt virksomheten. Resultatet er at «mindre enn en fjerdedel av de nåværende brukte skipene seiler offisielt under G7 eller Norges jurisdiksjon, og derfor må respektere pristaket», med anslag som indikerer rundt 1 400 skip i 2024.
Mange av tankskipene i skyggeflåtene seiler under flagg fra land som Liberia, Palau, Gabon eller Kamerun, ettersom disse landene ikke har vedtatt de viktigste maritime konvensjonene eller mangler kapasitet til å håndheve reguleringer på sine fartøy. Videre er opprinnelsen til mange tankskip som frakter russisk råolje ukjent. Strategien fungerer slik at før skipene når sine destinasjoner, skifter lasten eierskap, noe som gjør den vanskeligere å spore. Hvis noen selskaper eller tankskip identifiseres som bryter sanksjoner, endres navnene deres. Ofte er destinasjonen til oljetankere også ukjent, og etter å ha nådd havner i Kina, India eller De forente arabiske emirater, overføres russisk olje til andre tankskip, blandes i havet og integreres i det globale markedet. Tyrkia, India og De forente arabiske emirater har importert store mengder russisk olje og eksportert den tilbake til Europa i form av oljeprodukter, som EU ikke begrenser.
For ytterligere å redusere risikoen for oppdagelse sender mange av Russlands oljefartøy falske signaler for å gjøre deres plassering uklar. De slår også av sporingsteknologi og unngår å dele informasjon med kyststater og flaggstater. Rederier bruker også falske IMO-numre, en effektiv strategi fordi myndighetene sjelden undersøker IMO-numre grundig. Denne fremgangsmåten øker Russlands salg av råolje og bidrar til å holde prisen oppe.
Som et eksempel på hvordan Russland bruker sin skyggeflåte for å unngå sanksjoner, rapporterte Lloyd's Intelligence at tankskipet Anatoly Kolodkin var på vei mot Ust-Luga, men etter at det ble svartelistet, snudde det og begynte å signalisere Novorossijsk som sin nye destinasjon.
En annen hendelse fant sted 3. april, da et sanksjonert skyggetankskip uten forsikring og avflagget av Liberia, seilte fra drivstoffterminalen Ust-Luga. Skipet navigerte gjennom Storebælt, før det fortsatte mot Nordsjøen og Middelhavet.
I Finskebukta ble tankskipet Eagle S rapportert involvert i en hendelse hvor det deaktiverte sporingssystemene for å skjule sin last og rute. I samme område har det også vært rapportert om kuttede undersjøiske kabler, noe som har ført til spekulasjoner om mulige sammenhenger mellom skyggeflåter og sabotasjeaktivitet.
Russland har også utviklet partnerskap eller forhold med stater som aktivt støtter landets forsøk på å unngå sanksjoner. De forente arabiske emirater er ett eksempel, og de har latt russiske oligarker hvitvaske penger gjennom sine havner. UAE avslo også amerikanske forespørsler om å pumpe mer olje for å redusere Russlands oljeinntekter ved å senke de globale oljeprisene. I de første fire månedene av 2023 var nesten halvparten av de 20 største handelsmennene av russisk råolje registrert i De forente arabiske emirater.
Russland har i stor grad brukt havnebyen Fujairah til å fortsette handelen, og havnen har økt lagringen av russisk olje fra null i april 2022 til 131 000 fat per dag i desember 2023. I tillegg har Russland omdirigert eksporten til Asia, Afrika og Sør-Amerika. Kina har vært av særlig betydning, og de ble ikke med på EUs embargo på russisk sjøbåren råolje. Den asiatiske stormakten stod for 40 % av Russlands oljesalg i 2021. India har også vært en viktig aktør. Landet har blitt den største kjøperen av sjøbåren russisk råolje, og det anerkjenner ikke sanksjonene som er pålagt Russland. Tankers ankomstdatoer og Reuters har vurdert at India importerte 10 % av Russlands oljeeksport i de første fire månedene av 2023.
Russland har brukt en kombinasjon av taktikker for å omgå restriksjoner på sine teknologiske importvarer, blant annet ved å «omdirigere kritiske importvarer via tredjeland eller transittpunkter, skjule tolldata og benytte sivile aktører for å sende varer videre til militære selskaper». Russland har klart å motta 98 % av sine komponenter gjennom tredjeland, og strategien har vært å bruke mellomledd som skjuler transaksjoner gjennom skall-selskaper og benytter nøytrale tredjeparts havner for å motta og sende varer. I praksis blir disse varene eksportert til ikke-sanksjonerte land og deretter re-eksportert til Russland uten produsentenes kjennskap eller samtykke. Som et eksempel er det funnet at mens Texas Instruments sendte 36 direkte forsendelser til Russland, har nesten 1300 flere forsendelser blitt gjort via mellomledd.
Importkanaler for Russland inkluderer Hongkong og kinesiske mellomledd, georgiske havneanlegg, Kasakhstan, De forente arabiske emirater, Nord-Korea og Iran. Hongkong har for eksempel hatt en viktig transitthavn og doblet sine eksporter av halvledere til Russland i 2022, og nådde et beløp på rundt 400 millioner dollar, og ble dermed den nest største leverandøren av slike komponenter etter fastlands-Kina.
Hongkong er spesielt nyttig ettersom det er vanskelig for eksportkontrollmyndigheter å utføre forhåndsscreening eller etterforsendelseskontroller, fordi det har et enormt volum av transitt som skjer gjennom det, noe som gjør det til et av de travleste fraktknutepunktene i verden. Havner i Marokko og Tyrkia har også blitt brukt til transitt, og deres havner mottar ofte varer fra global teknologiproduksjon, som deretter blir plassert på andre skip som går mot Russland. Denne praksisen har blitt støttet av handelsmyndigheter som «delte tips om hvilke havner som ville overføre varer, hvem som ville handle i rubler og hvor russisk-flaggede skip kunne bli reparert».
I tillegg til å omdirigere forsendelser, bruker Russland strategien med å utnytte et smutthull i sanksjonsregimet. I denne sammenhengen kjøper Russland utenlandsk avansert elektronikk under dekke av teknologi med tosidig bruk. Disse varene påstås å bli brukt til fredelige prosjekter som romforskning og sivile apparater, men de kan også brukes til militære formål. Det faktum at mange slike ikke-militære teknologiprodukter er unntatt fra sanksjoner, gjør det mulig for Russland å importere dem og bruke dem til militære formål.
Den 20. desember 2023 kunngjorde USAs finansdepartement sanksjoner mot tre selskaper fra De forente arabiske emirater og Hong Kong som hadde handlet russisk olje til priser over pristakets grenser.
Det er også rapportert at enkelte oljehandlere benytter komplekse nettverk av stråselskaper og skjulte skipstransaksjoner for å omgå vestlige sanksjoner mot russisk olje.
En utfordring med den russiske skyggeflåten er forsikring. Vestlige land har minimumskrav for forsikring, som inkluderer verifisering av skipets tilstand. Mistenkte brudd på sanksjoner fra forsikringsselskaper blir undersøkt. Noen ganger blir forsikringsselskapene gitt feilaktig informasjon om lastens opprinnelse, pris, destinasjon, skipets navn og IMO-nummer ved søknad om forsikring.
Det norske forsikringsselskapet Ro Marine kansellerte i desember 2023 forsikringen for tre tankskip som ble identifisert som ikke-kompatible med pristak på olje eller som del av mørke handelsaktiviteter. Selskapet overvåker også syv andre skip. Falske forsikringsdokumenter fra Ro Marine har blitt brukt til å lure NATO-land og støtte Russlands skyggeflåte, som frakter olje i strid med sanksjoner. Etter avsløringer fra NRK og Danwatch har flaggstater stanset skip og trukket godkjenningen av Ro Marine, mens NATO skjerper kontroller og politiet etterforsker selskapet.
I den grad disse skipene er forsikret, dreier det seg for det meste om innenlandske forsikringer, noe som reiser spørsmål om dekningens omfang og pålitelighet.
Det er vanskelig for USA å utfordre og svekke Russlands krigsinnsats fordi vestlige land fortsatt er avhengige av russisk olje på markedet, spesielt med de høye oljeprisene som følger av økende spenninger i Midtøsten. Hvis russisk olje ble fullstendig fjernet fra markedet, ville oljeprisen øke, og energimarkedene ville bli destabilisert. Analytikere har advart om at dette kunne føre til at råoljeprisen øker til 200 dollar per fat.
Samtidig har land som både er vennlig innstilt til USA og nøytrale (som Brasil eller De forente arabiske emirater) insentiver til å selge produkter til Russland, ettersom de oppnår økonomiske fordeler av dette. En annen grunn er at utviklingsland som India, Indonesia, Brasil, Tyrkia og Nigeria ønsker å bevare fleksibilitet og unngå konflikter og innblanding i maktkampene mellom stormakter som Kina, Russland og USA. I stedet søker disse landene å utvikle relasjoner med Kina, Russland og USA som en slags forsikringspolitikk i tilfelle disse stormaktene skulle gå til krig.
De danske sundene, som forbinder Østersjøen og Nordsjøen, er viktige for global maritim handel. Flere rapporter beskriver disse sundene som et sentralt knutepunkt for Russlands skyggeflåte. I gjennomsnitt seiler 2,9 russiske skyggefartøy gjennom disse vannene daglig, og mellom 1. oktober og 8. november 2023 passerte minst 207 slike fartøy gjennom sundene. Fra januar 2023 til midten av 2024 anslås det at skyggeflåten fraktet olje verdt minst 770 milliarder DKK (ca. 103 milliarder EUR) gjennom disse farvannene.
Navigering i de danske sundene er krevende på grunn av sterke strømmer, smale og grunne passasjer, samt tett skipstrafikk. Derfor anbefales det sterkt å bruke en maritim los for å sikre trygg seilas. Skip med en dybde på over 11 meter kontaktes av det danske sjøforsvaret dersom de ikke har bestilt los. Antallet skip som nekter los har økt betydelig, noe som øker risikoen for grunnstøtinger, kollisjoner og potensielt katastrofale oljeutslipp. Flere skyggefartøy har mannskaper som ikke er kjent med farvannene, noe som forverrer faren for ulykker.
Ulykker med Russlands skyggeflåte har allerede forekommet. I mars 2024 kolliderte tankskipet Andromeda Star med et annet fartøy ved Jyllands nordlige spiss. Skipet fraktet ikke olje på tidspunktet. I mai 2023 fikk tankskipet Canis Power motorstopp nær Langeland, mens det fraktet over 300 000 fat russisk olje. Inspeksjon avdekket 11 kritiske feil på skipet. Analytikere advarer om at en stor katastrofe bare er et tidsspørsmål.
Danske forsvarseksperter har advart om at Russland kan bruke skyggefartøy til bevisst å forårsake en miljøkatastrofe i sundene. Dette ville påføre Danmark og Europa store økonomiske og samfunnsmessige kostnader. Skyggefartøy, som ofte er gamle og dårlig vedlikeholdt, gjør det vanskelig å fastslå om en ulykke er tilsiktet, noe som er karakteristisk for hybridkrigføring.
Ifølge København konvensjonen av 1857 er Danmark juridisk forpliktet til å tillate «uskyldig gjennomfart» gjennom sine farvann, med mindre fartøy utgjør en konkret og umiddelbar trussel. Dette gjør det vanskelig for Danmark å stoppe skyggefartøyene, selv om EU har presset på for strengere tiltak.
Danske myndigheter har tatt flere tiltak for å håndtere utfordringene knyttet til skyggeflåten. Søfartsstyrelsen har skjerpet rapporteringsplikten for maritime loser, og det danske forsvaret overvåker mistenkelige skip. Regjeringen har også igangsatt planer for å oppgradere beredskapen mot miljøkatastrofer, men dette arbeidet er ikke fullført per desember 2024. Utenriksminister Lars Løkke Rasmussen har uttalt at «skyggeflåten er et internasjonalt problem som krever internasjonale løsninger».
Den 1. desember 2024 kunngjorde Danmark, sammen med Nordic-Baltic Eight, Tyskland og Storbritannia, nye tiltak mot skyggeflåten. Disse innebærer at maritime myndigheter kan kreve dokumentasjon på forsikring fra mistenkte skyggefartøy som passerer gjennom blant annet de danske sundene. Ifølge det danske utenriksdepartementet er tiltakene et resultat av dansk initiativ tidligere i 2024 for å finne løsninger innen internasjonal lovgivning.
Den 16. desember 2024 ble tolv land, bestående av Storbritannia, Tyskland, Polen, Nederland, de nordiske landene og de tre baltiske statene, enige om å samarbeide for å «forstyrre og avskrekke» Russlands skyggeflåte for å hindre brudd på sanksjonene, samt økt beskyttelse for undersjøisk infrastruktur. Storbritannia kunngjorde ytterligere sanksjoner mot skyggeflåten dagen etter.