Bronkiolitt

Bronkiolitt er en akutt infeksjon som forårsakes av ulike virus og rammer nedre luftveier hos små barn. Barna kan få feber, hoste med sekret, og noen blir tett i pusten og får forlenget utpust med hvesing. Det er i litteraturen enighet om at bronkiolitt er en samling av symptomer og tegn som inkluderer en periode med symptomer fra øvre luftveier etterfulgt av økende hoste og pustebesvær. Det er også enighet om at bronkiolitt er en sykdom som rammer de minste barna, men det er ulike oppfatninger om hva som er øvre aldersbegrensning. Retningslinjer fra USA (American Academy of Pediatrics) inkluderer barn opp til 2 års alder, mens flere forskningsmiljøer i Europa (og noen i USA) utelukkende inkluderer barn i første leveår.
Bronkiolitt er en av de største helseutfordringene for spedbarn og småbarn i verden . I utviklede land, inkludert Norge, er dette den vanligste årsaken til sykehusinnleggelse for barn under 1 år. 2-3 % av alle spedbarn i utviklede land har behov for sykehusinnleggelse på grunn av bronkiolitt . I ikke-utviklede land er bronkiolitt en hyppig dødsårsak .
Det vanligste viruset som gir bronkiolitt er Respiratorisk-syncytialt virus (RS-virus), som i temperert del av nordlige halvkule opptrer i årlige vinterepidemier mellom oktober og april/mai . Bronkiolitt kan også skyldes rhinovirus, bocavirus, metapneumovirus, influensavirus, adenovirus, enterovirus, coronavirus eller parainfluensavirus . Noen barn med bronkiolitt kan være smittet av flere virus på samme tid .
Luftveiene nedenfor der luftrøret deler seg kalles bronkier. Disse forgrener seg videre utover i lungetreet og får gradvis mindre diameter. De minste av disse forgreningene kalles bronkioler. Bronkiolene har ikke brusk slik som luftveisgrenene høyere oppe i luftveiene, men består av bindevev og muskulatur som ikke er viljestyrt. Den innvendige overflaten er kledd av en slimhinne. Bronkiolitt er karakterisert av en akutt betennelsesreaksjon i bronkiolene som gir hevelse i slimhinner, skade på overflateceller og økt produksjon av slim . Samlet sett gir dette trangere bronkioler. Luftveisgrener kan noen ganger tilstoppes av slim slik at deler av lungen blir tom for luft og klapper sammen (atelektase).
Bronkiolitt starter ofte som en forkjølelse med snue, nesetetthet og eventuelt feber. Etter et par dager utvikler barnet symptomer fra nedre luftveier med hoste med sekret, rask pust og eventuelt hvesende forlenget utpust . Det blir tyngre for barnet å puste. For å øke inn- og utpust bruker barnet tilleggsmuskulatur som vanligvis ikke er med i det normale pustearbeidet. Dette kan gi inndragninger mellom og under ribbeina eller i halsgropen. Med et stetoskop kan det høres forlenget utpust med pipelyder og knatrelyder. Spesielt de minste barna kan ha pustepauser (apne), noen kan ha dette som det første symptomet på bronkiolitt. Mange blir slappe og allmenntilstanden kan bli dårlig. Noen barn har problemer med å ta til seg nok mat og drikke, og kan derfor bli uttørret .
Akutt bronkiolitt er en diagnose som legen stiller basert på typisk sykehistorie og funn ved klinisk undersøkelse . Det er i utgangspunktet ikke nødvendig med tilleggsundersøkelser, men noen kan likevel være nyttige under visse omstendigheter.
Det finnes ingen behandling rettet direkte mot RS-viruset eller de andre virusene som forårsaker bronkiolitt. Behandlingen er støttende og lindrende.
Dersom barnet ikke klarer å puste tilstrekkelig, kan det gis ulike former for pustestøtte. Et alternativ er en plastslange som legges inn i neseborene og leverer en luftstrøm med fuktet og oppvarmet luft der oksygeninnholdet kan justeres (nasal høyluftstrømskanyle). Metoden tolereres ofte godt og brukes i økende grad, men det er få studier som dokumenterer effekt av behandlingen hos barn med bronkiolitt. Kontinuerlig positivt luftsveistrykk CPAP er et alternativ som sannsynligvis gir noe mer støtte til pustearbeidet. Respiratorbehandling kan bli nødvendig i de mest alvorlige tilfellene av bronkiolitt.
Barn med bronkiolitt har generelt god prognose. De aller fleste får ingen varige problemer. Symptomene varer vanligvis i omtrent 2 uker, men noen barn kan ha vedvarende hoste noe lenger .
Barn som har vært innlagt på sykehus med bronkiolitt har økt risiko for å få nye episoder med tett pust eller astma senere i livet . Etter bronkiolitt med RS-virus ser ikke denne økte risikoen ut til å være knyttet opp mot samtidig forekomst av andre allergiske sykdommer . Økt risiko for astma ser ut til å være spesielt hyppig etter bronkiolitt forårsaket av andre virus enn RS-viruset, spesielt Rhinovirus .
En systematisk gjennomgang av artikler fra 2013 konkluderte med at tendensen til gjentatte episoder med luftveisobstruksjon avtar med økende alder . Studier der man har undersøkt unge voksne etter sykehusinnleggelse for akutt bronkiolitt, tyder imidlertid på at forekomst av astma øker igjen når man nærmer seg voksen alder .