davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Cinematograful „Florin Piersic” din Cluj-Napoca

La data de 26 ianuarie 2011 fostul cinematograf Republica își schimbă denumirea și primește numele celui mai mare actor pe care l-a dat orașul Cluj-Napoca - Florin Piersic. Autoritățile clujene onorează astfel cariera de 50 de ani a unuia dintre cei mai cunoscuți și apreciați actori români. Inaugurarea a avut loc la ora 18 cu participarea artistului care a sosit la deschidere călare. Cinematograful este cotat la categoria 1 și este situat în Piața Mihai Viteazul din Cluj-Napoca la nr. 11, are un număr de 729 de locuri, sunet Dolby Stereo (dotat din aprilie 1998 cu o investiție de 40,000 dolari) și un mic bufet la intrare denumit „La Mărgelatu'”. În modernizarea noului cinematograf RADEF și Primăria Cluj-Napoca au investit aproximativ un milion de euro.
Arhitecții care au proiectat clădirea în care se află cinematograful au primit din partea Uniunii Arhitecților o mențiune. Planul edificiului ridicat în anul 1963, este unul trapezoidal, o copertină amplă, ușor curbată, marchează și protejează parterul. Blocul la parterul căruia se află cinematograful este parte integrantă a ansamblului arhitectural denumit '''Piața Mihai Viteazul din Cluj-Napoca''', statuia ecvestră a voivodului folosind drept fundal clădirea cinamatografului. Reamintim că fostul cinematograf Republica a fost primul cu ecran panoramic din oraș.
Buta, Iuliu, Bodea, Mihaela, Edroiu, Nicolae, Cluj-Napoca, Editura Sport Turism, București, 1989, ISBN 973-41-0043-2
Lista militarilor români decorați cu Ordinul Crucea de Fier

Aceasta este lista militarilor români care au fost decorați cu Ordinul german "Crucea de Fier".
Crucea de Fier cls II-a și cls III-a
Maior (post mortem) Romulus Rednic, Șef Birou Pregătire de Lupta Regimentul 82 Tarnaveni Divizia 20 Alba Iulia (fosta Targu Mures) Născut in 2 Iunie 1905 Sieut, Bistrița, decedat 21 August 1943 în Lagărul Oranki 74, situat la Oranki (Mănăstârka), regiunea Nijni Novgorod din Podișul Valdai, URSS.
Fapta de arme: respingerea atacului a două divizii sovietice, regimentul 82 este citat prin ordin de zi de către comandanții Diviziei 294 germane , Corpului 4 german și Armatei 4 blindate germane, faptă extraordinară de arme a Regimentului 82, fiind comentată elogios pe postul de radio Berlin.
Crucea de Fier cls II-a
Locotenent Colonel Titus Rednic Comandantul Regimentului 10 Vânători de Munte (Tighina) născut pe Ianuarie 3 1903 Sieut, Bistrița, decedat la Cluj în 1985.
Fapta de arme: lupte decisive pentru cucerirea Odesei Septembrie Octombrie 1941
Ambii frați Titus și Romulus Rednic sunt direct descendenți din Dragoș de Giulești Maramureș și Dragos de Bedeu Voivodul descalacator al Moldovei. Actele nobiliare sunt confirmate de Carol Robert de Anjou regele Ungariei in 1317 si de fiul sau Ludovic de Anjou al Ungariei (succesor la tron) in 1349
Vlad Călugărul

Vlad Călugărul (n. 1425, Transilvania, Regatul Ungariei – d. noiembrie 1495, Glavacioc, Ștefan cel Mare, Argeș, România) a fost fiul lui Vlad Dracul, fiind frate după tată cu Vlad Țepeș. După moartea fratelui său, Vlad Călugărul a condus Țara Românească în anul 1481 și între anii 1482 și 1495. A refăcut mănăstirea Glavacioc, unde a fost înmormântat. Fiul lui Vlad Călugărul, prințul Vlăduț, a fost decapitat de turci, la doar 16 ani, în curtea Mănăstirii Mihai Vodă.
Cu numele de botez Petru, a fost poreclit Călugărul, deoarece, așa cum arată un document contemporan, „a fost în tinerețe călugăr, după aceea și preot și egumen în mănăstire. După aceea s-a răspopit și s-a ridicat la domnie și s-a însurat.” Se pare că, la fel ca și alți feciori de domni, precum Radu Paisie, a îmbrăcat rasa monahală cu scopul de a elimina unele bănuieli ale domnilor aflați în acel timp la tron, cu privire la intențiile sale de a-și revendica moștenirea părintească.
Când a fost înhumat la Mănăstirea Glavacioc, mormântul său a fost acoperit cu o piatră simplă, neinscripționată, și astfel i s-a șters amintirea. Încă din secolul al XVIII-lea, peste 150 de arheologi au încercat să găsească mormântul lui Vlad Călugărul, căutându-l în peste 60 de zone din toate regiunile României. În august 2005, doi arheologi – Spiridon Cristocea, pe atunci director al Muzeului Județean Argeș, și profesorul de istorie Marius Păduraru au reușit să-i descopere mormântul. Săpăturile au scos la lumină oseminte foarte vechi, acoperite de o piatră funerară pusă în 1704, la două secole după ce Vlad Călugărul murise. Pe piatră scria în slavonă că „sub această piatră se odihnesc oasele creștinului domnitor Vlad Călugărul, care a avut o contribuție foarte importantă la renovarea mănăstirii. Piatra a fost pusă de către egumenul Ștefan în martie 1704.” Mormântul era într-o stare avansată de degradare, după ce fusese profanat de mai multe ori în ultimii 500 de ani. În schimb, piatra de mormânt confecționată din calcar numulitic se află într-o stare de conservare excepțională și reprezintă, prin motivele decorative pe care le conține, un monument reprezentativ al artei brâncovenești: un corb, o cruce, o sabie și un sceptru.
La intrarea în Curtea Domnească din Târgoviște există 33 de busturi de domni și voievozi care au condus Țară Românească din Curtea Domnească ridicată la Târgoviște în vremea lui Mircea cel Bătrân, între care și cel al lui Vlad Călugărul.
6670 Wallach

6670 Wallach este un asteroid din centura principală de asteroizi.
6670 Wallach este un asteroid din centura principală de asteroizi. A fost descoperit pe 4 iunie 1994 la Observatorul Palomar de Carolyn S. Shoemaker și David H. Levy. Asteroidul prezintă o orbită caracterizată de o semiaxă mare de 2,73 ua, o excentricitate de 0,29 și o înclinație de 20,2° în raport cu ecliptica.
Transylvania Open 2022 – Simplu

Anna Blinkova a învins-o pe Jasmine Paolini în finală cu 6–2, 3–6, 6–2 câștigând titlul la simplu la Transylvania Open 2022. A fost primul ei titlu pe Circuitul WTA la simplu, și a intrat pe tabloul principal venită din calificări.
Anett Kontaveit a fost campioana en-titre, dar a ales să nu-și apere titlul.
Barbora Krejcikova, principala favorită a turneului, s-a retras în ziua în care a început turneul, acuzând o accidentare la încheietură, după ce cu o seară mai înainte, la Ostrava Open, a învins-o în finală pe Iga Świątek, numărul unu mondial. De la turneu, s-au mai retras pe ultima sută de metri Irina Begu și Emma Răducanu.
Ana Bogdan, cap de serie nr. 3, a fost învinsă în runda de deschidere de Jule Niemeier în două seturi, după un meci care a durat aproape două ore. Marta Kostiuk, care a fost semifinalistă la ediția din 2021 a fost eliminată în prima rundă de italianca Jasmine Paolini. Jaqueline Cristian, sfert-finalistă la ediția trecută, a fost învinsă în prima rundă, în două seturi, de chinezoiaca Wang Xiyu. Ultima reprezentată a României, Elena-Gabriela Ruse, a fost învinsă tot de Wang Xiyu, în trei seturi, într-un meci care a durat trei ore și 22 de minute.
1537 Transylvania

1537 Transylvania este un asteroid din centura principală, descoperit pe 27 august 1940, de astronomul maghiar Gyula Strommer, la Observatorul Konkoly din Budapesta.
Asteroidul prezintă o orbită caracterizată de o semiaxă majoră egală cu 3,0433280 u.a. și de o excentricitate de 0,3037882, înclinată cu 3,86140° față de ecliptică.
Asteroidul este dedicat regiunii istorice Transilvania, din România, în care se născuse descoperitorul. La descoperire asteroidul primise denumirea provizorie 1940 QA.
Asteroidul a fost considerat pierdut până când astronomul Leif Kahl Kristensen de la Universitatea Aarhus, din Danemarca, l-a redescoperit în 1981.
Transylvania Open 2022

Transylvania Open 2022 a fost un turneu de tenis feminin jucat în interior pe terenuri cu suprafață dură. A fost a doua ediție a Transylvania Open și a făcut parte din seria turneelor WTA 250 a Circuitului WTA 2022. A avut avut loc la BT Arena din Cluj-Napoca, România, în perioada 8–16 octombrie 2022.
Bugetul pentru evenimentul disputat la categoria WTA 250 a fost de 251.750 $. Barbora Krejcikova, principala favorită a turneului, s-a retras în ziua în care a început turneul, acuzând o accidentare la încheietură, după ce cu o seară mai înainte, la Ostraba Open, a învins-o în finală pe Iga Świątek, numărul unu mondial. De la turneu, s-au mai retras pe ultima sută de metri Irina Begu și Emma Răducanu. Interviurile de pe teren au fost realizate de Horia Tecău, căpitan al echipei României Billie Jean King Cup.
Pentru mai multe informații consultați Transylvania Open 2022 – Simplu
Pentru mai multe informații consultați Transylvania Open 2022 – Dublu
*per echipă
Materiale media legate de Transylvania Open 2022 la Wikimedia Commons
Elena Rosetti-Solescu

Elena Rosetti-Solescu (n. 26 decembrie 1889 – d. 1 septembrie 1949) a fost o descendentă a familiei Rosetti. Prietenii o numeau „Coco”.
Elena Rosetti-Solescu era stră-nepoata de mătușă a altei doamne Elena Rosetti-Solescu (Elena Cuza), născută în 1825 (ca fiica cea mare a postelnicului Iordache Rosetti și a Catincăi Rosetti, născută Sturdza), care, la 30 aprilie 1844, s-a căsătorit cu Alexandru Ioan Cuza.
La 4 iulie 1912 Elena Rosetti-Solescu s-a căsătorit cu ofițerul german Friedrich Paulus. Cei doi s-au cunoscut deoarece cei doi frați ai Elenei erau militari în regimentul lui Paulus și s-au întâlnit în timpul unei vacanțe în munții Pădurea Neagră. Din această căsătorie au rezultat fiica Olga (n. 1914) și gemenii Friedrich și Ernst Alexander (n. 11 aprilie 1918).
Gen. Paulus a fost comandantul Armatei a 6-a germane și a aliatelor acestora în bătălia de la Stalingrad iar ulterior predării sale sovieticilor, la 31 ianuarie 1943, s-a opus politicii lui Adolf Hitler. Într-un ultim act în libertate a transmis soției sale "Coca" (cum o numea el), o ultimă scrisoare și inelul de cununie. Atunci el încă nu știa că nu o mai va vedea niciodată în viață, ea murind în timp ce el era în captivitate sovietică.
Încă din 1940, în timpul planificării secrete a operațiunii "Barbarossa", de ducere a războiului contra Uniunii Sovietice, când Paulus elabora în cadrul marelui stat major planificarea tactică, ea a încercat să-l influențeze pe soțul ei, să îl convingă pe Hitler, să renunțe la această nebunie, cum o vedea ea. Bineînțeles că aceasta era cu neputință. Asta a povestit fiul lor în amintirile sale.
Hitler s-a răzbunat pe soția lui Paulus, pentru că acesta a trecut de partea ofițerilor trădători ai Comitetului Național Germania Liberă. După capitularea lui Paulus și defecțiunea sa la ruși, Gestapoul a acționat împotriva soției sale, căreia a încercat să-i impună renunțarea la numele soțului, arestând-o împreună cu fiul lor, căpitanul Ernst Alexander Paulus, care fusese rănit în luptele de le Harkov. Celălalt fiu, căpitanul Friedrich Paulus, fusese ucis în Italia, în cursul debarcării de la Anzio, în februarie 1944. Deși Elena Rosetti-Solescu a fost arestată și persecutată de Gestapo, ea a refuzat să divorțeze și să se dezică de soțul său. Elena Rosetti-Solescu a murit în 1949, la Baden-Baden, în mizerie, fără să mai apuce să-și vadă soțul întors din captivitatea sovietică, în 1953. Ernst Alexander Paulus a supraviețuit războiului, dar a murit de cancer in data de 1 februarie 1957. Olga, măritată von Kutzschenbach, a murit in 2003 la Baden-Baden.
Drag

Drag, Magistrul (Bélteki Drág, Drag de Beltiug) a fost fiul lui Sas, fratele lui Balc și nepotul lui Dragoș I.
În 1365, primește, împreună cu Balc, titlul de comite al Maramureșului. Drag a fondat împreuna cu Balc Mănăstirea Peri. Ultima dată cand a fost menționat în documente a fost în 1395, an în care a murit Balc. Drag este strămoșul familiei nobiliare Dragfi din Beltiug (numita și Drágffy, Drágffy de Béltek sau Bélteki Drágffy).
Black hat

Un hacker black hat (din engleză black hat, „pălărie neagră”) este un hacker care „încalcă securitatea calculatoarelor în scopuri malițioase sau pentru câștig personal”.
Originea termenului este adesea atribuită teoreticianului culturii hackerilor Richard Stallman (deși el neagă că l-ar fi lansat) pentru a-l pune în contrast cu hackerul white hat, ale cărui acțiuni au rol de protecție prin atragerea atenției asupra vulnerabilităților sistemelor informatice care necesită reparații. Terminologia provine din genul Western din cultura populară americană, în care pălăriile albă și neagră puteau ajuta la identificarea personajelor pozitive și negative din filme.
Hackerii black hat sunt grupurile de hacking ilegale, ilustrate stereotipic în cultura populară, și sunt „epitomul tuturor fricilor publicului față de criminalitatea informatică”. Hackerii black hat sparg rețele sigure pentru a distruge, modifica sau fura date sau pentru a face rețelele inutilizabile pentru utilizatorii autorizați de rețea.
Winterthur

Winterthur este un oraș în cantonul Zürich din Elveția. În dialectul local este uneori abreviat Winti.
Orașul este situat în partea estică a bazinului râului Töss. Zürich este situat la sud-vest de Winterthur. În perioada romană, orașul era cunoscut sub numele de Vitudurum / Vitodurum.
Conții de Kyburg au fondat orașul în 1175. Carta includea multe privilegii pentru oraș. În 1264 dinastia Habsburg a moștenit orașul. L-au vândut orașului Zürich în 1467.
Fabian Kauter

Fabian Kauter (n. 22 septembrie 1985, Berna, Berna, Elveția) este un scrimer elvețian specializat pe spadă, laureat cu bronz mondial la individual și pe echipe și cvadruplu campion european pe echipe în 2004, 2012, 2013 și 2014.
Primul sport pe care l-a practicat a fost fotbalul la BSC Young Boys, apoi după câteva accidentări s-a apucat de scrimă la vârsta de 11 ani. Mulți membri ai familiei sale au fost și ei scrimeri de performanță: tatăl său Christian Kauter a fost laureat cu argint pe echipe la Jocurile Olimpice de vară din 1972 și cu bronz pe echipe la cei din 1976; mama sa este sora lui Daniel Giger, colegul de lot lui Christian la ambele Olimpiade. Fratele său mai mare Michael Kauter a participat la Olimpiada din 2008.
Are și o carieră musicală sub numele de scenă YuRi. Este membru al grupului de rap „6er Gascho”. În anul 2009 și-a a lansat primul album solo, Summer in Sibirie, apoi în 2012 Kopf über Wasser. În anul 2012 a co-fondat site-ul de crowdfunding „I Believe in You”, specializat în proiecte sportive în Elveția.
După o carieră modestă la juniori a cucerit prima sa medalie importantă, aurul pe echipe, la Campionatul European din 2004. A câștigat medalia de bronz la individual la Campionatul European din 2007 de la Gent, apoi argintul pe echipe, doi ani mai târziu, la Plovdiv 2009. În sezonul 2010-2011 a urcat pentru prima dată la o etapă de Cupa Mondială cu bronzul la Grand Prix-ul de la Doha, apoi a câștigat Challenge-ul Bernadotte de la Stockholm, pe care o descrie ca cea mai bună amintire din cariera sa. În același an a fost laureat cu bronz la Campionatul Mondial de la Catania, fiind învins în semifinală de italianul Paolo Pizzo.
A fost cap de serie nr.2 la proba de spadă masculin la Jocurile Olimpice din 2012, dar a pierdut în tabloul de 16 cu francezul Yannick Borel, scorul fiind 11-15.
Cursul mijlociu al Rinului

Cursul mijlociu al Rinului (germană: Mittelrhein) este regiunea geografică situată pe Rin între localitățile Bingen am Rhein, Rüdesheim am Rhein și Bonn, aceasta fiind o regiune viticolă cu monumente istorice numeroase. Peninsula „Namedyer Werth” are lângă Namedy-Andernach cel mai înalt gheizer de apă rece din lume (50 - 60 m).
Cursul mijlociu al Rinului a fost înscris în anul 2002 pe lista patrimoniului mondial UNESCO.
Cursul mijlociu al Rinului începe la pătrunderea Rinului în regiunea din Munții Șistoși între Bingen și Rüdesheim în sud și se termină în nord la Bonn-Bad Godesberg și Oberkassel (Bonn), Rinul traversând pe această porțiune landurile Renania-Palatinat, Renania de Nord - Westfalia. Din punct de vedere geografic, de Mittelrhein aparține și malul drept al Rinului între localitățile Rüdesheim și Lorch (Rheingau) cu regiunea viticolă Rheingau din landul Hessa. Bazinul Neuwied desparte Mittelrhein superior de cel inferior.
Localitățile mai importante pe malul stâng al Rinului: Bingen, Bacharach, Oberwesel, Sankt Goar, Boppard și Koblenz pe Mittelrein superior, iar Andernach, Bad Breisig, Sinzig, Remagen și Bonn pe Mittelrhein inferior.
Pe malul drept se află: Rüdesheim, Assmannshausen, Lorch, Kaub, Sankt Goarshausen, Braubach și Lahnstein pe Mittelrein superior, iar Vallendar, Bendorf, Neuwied, Bad Hönningen, Linz am Rhein, Bad Honnef și Königswinter pe Mittelrhein inferior.
Afluenți pe malul stâng al Rinului: Nahe, Mosel și Ahr iar pe malul drept: Lahn, Wied și Sieg.
În limba germană:
Muntele Simeon

Muntele Simeon sau Muntele Simon (în arabă جبل سمعان Jabal Semʻān pronunție în arabă [ˈd͡ʒæbæl sæmˈʕaːn]), numit, de asemenea, Muntele Laylūn (în arabă جبل ليلون), este o regiune muntoasă din Guvernoratul Alep din nordul Siriei. Muntele este situat în districtul Muntele Simeon și Aʻzāz din Guvernoratul Alep.
Este numit după Simeon Stâlpnicul cel Bătrân, un creștin care a trăit în vârful unei coloane din regiune timp de 37 de ani și pentru care a fost înființat un mare complex mănăstiresc.
Muntele Simeon face parte din Masivul calcaros din partea de vest a platoului Alep. Este situat la aproximativ 20 km nord-vest de Alep. Muntele cuprinde aproximativ 50 km de la nord la sud, cu o lățime de 20-40 km și o altitudine medie de 500-600 m. Cel mai înalt punct este Sheikh Barakāt (876 m) în partea de sud a muntelui.
Valea râului ʻIfrīn se întinde între Muntele Simeon și Munții Kurzi la vest. Valea Aʻzāz marchează limita nordică a muntelui, dincolo de care se află câmpia Aʻzāz și Muntele Barṣa (Barṣāyā) pe platoul Aintab. Valea râului Quweiq se întinde de-a lungul laturii estice a muntelui. La sud de munte se află Dāna și câmpiile Atarib. Vechile rute care leagă Qinnasrin de Antiohia trec prin aceste câmpii până la valea ʻIfrīn la întoarcerea spre vest și separă Muntele Simeon de Munții Harim la sud.
Alfabetul fenician

Alfabetul fenician este un abjad folosit inițial pentru scrierea limbii feniciene, dar care se crede că mai apoi a dus la apariția altor sisteme de scriere folosite astăzi, precum cel latin, arab, ebraic, grec și cel chirilic.
Cele mai vechi scrieri folosind abjadul fenician datează aproximativ din anul 1000 î.Hr., în inscripții găsite în orașele și coloniile feniciene de pe țărmul Mediteranei, ca de exemplu Byblos (azi în Liban) și Cartagina (nordul Africii). Dar cel mai vechi abjad este cel ugaritic și datează din 1200 î.Hr., cu 200 de ani mai vechi decât cel fenician. Ideea că abjadul fenician ar sta la originea tuturor alfabetelor, pe lângă faptul că este o idee eronată, se datorează descoperirii alfabetului ugaritic abia în 1920 pe când cel fenician a fost descoperit cu aproximativ 220 de ani înaintea acestuia.
Alfabetul fenician este un abjad (un alfabet consonantic, care nu notează vocalele; acestea trebuie deduse din context).
Tabelul de mai jos cuprinde literele alfabetului fenician cu numele și înțelesurile de origine, și arată la care litere a dat naștere în alfabetele ebraic, arab, grec, latin și chirilic.
Dionisie M. Pippidi

Dionisie Mihail Pippidi (n. 17/30 decembrie 1905, Craiova – d. 19 iulie 1993, București) a fost un arheolog, epigrafist și istoric român, membru titular al Academiei Române. A fost șef de săpături pe șantierul de la Histria.
A fost bursier al Școlii române din Roma între anii 1931-1933. În 1964, Dionisie Pippidi a fost decorat cu Steaua Republicii Socialiste Române.
Dionisie Pippidi s-a căsătorit, în 1943, cu Liliana Iorga, una dintre fiicele lui Nicolae Iorga. Fiul lor este istoricul Andrei Pippidi.
A publicat numeroase cărți și studii privitoare la orașele grecești de pe litoralul Mării Negre. Printre acestea menționăm -Din istoria Dobrogei. Geți și greci la Dunărea de Jos din cele mai vechi timpuri pînă la cucerirea romană, în colaborare cu D. Berciu, București 1965, Contribuții la istoria veche a României, 1967, Studii de istorie a religiilor antice, București, 1969. De asemenea, a editat un corpus de inscripții -Inscriptiones Scythiae Minoris Graecae et Latinae (Inscripțiile din Scythia Minor grecești și latine, București, 1983); primul volum al acestei serii reunește inscripțiile descoperite pe teritoriul orașului Histria, precum și pe cele din împrejurimile acestuia. A redactat studiul introductiv și comentariile la o ediție a Iliadei, (traducerea George Murnu), apărută la Editura de Stat pentru Literatură și Artă în 1957. Deși cercetările au avansat de la momentul publicării acestor volume, contribuțiile sale rămîn semnificative pentru acest domeniu de studiu.
Limba oscă

Limba oscă (sau oscană) este o limbă indo-europeană, care aparține familiei limbilor italice, din grupul sabellic, azi dispărută.
Se crede că popularea Peninsulei Italice de către indo-europeni s-a făcut în două valuri: primul val în mileniul al II-lea î.Hr. (italioții, care au fondat, între altele, civilizația terramarilor sau terramaricolă), iar un al doilea val, spre anul 1000 î.Hr. (civilizația numită villanoviană). Primul val ar corespunde lingvistic subgrupului de limbi italice latina-falisca-sicula, iar al doilea val ar corespunde grupului sabellic (osc-umbrian), ceea ce explică diferențele dintre oscă și latină.
Avem puține informații privitoare la formarea limbii osce. Primele urme scrise ale acestei limbi le regăsim în secolul al IV-lea î.Hr.. Se presupune că această limbă nu a mai fost vorbită după secolul I î.Hr.. Cel puțin, după aceea, nu mai se găsesc urme ale limbii osce, limba latină dominând întreaga Italie.
Limba oscă este apropiată de limba latină, având structura gramaticală comună. Zona de implantare a limbii osce corespunde părților interioare ale Italiei centrale și meridionale, excluzând regiunile actuale ale Pugliei și ale Calabriei.
Osca este, fără îndoială, limba italică cel mai bine cunoscută, după limba latină, prin faptul că a avut o foarte mare difuzare în mai multe regiuni ale Peninsulei Italice.
Pe planul vocabularului, dacă unele cuvinte sunt cu ușurință identificabile pornind de la limba latină (de exemplu, „cetățean”: în oscă se zice cevs, iar în latină civis), numeroase cuvinte sunt proprii limbii osce și probabil ieșite dintr-un substrat neindo-european (de exemplu, „templu”: în oscă, caila, iar în latină templum).
Comparativ cu celelalte limbi italice, numeroase texte în oscă ne-au parvenit, între care faimosul Cippus Abellanus și Tabula Bantina.
Oscii utilizau un alfabet inspirat din alfabetul etrusc, iar acesta fusese inspirat din alfabetul grec.
Asaf (personaj biblic)

Asaf (în ebraică אסף) este numele unor personaje biblice, bărbați din Vechiul Testament sau Biblia ebraică.
A fost un levit provenit din familia lui Gherșom și, în același timp un lider al leviților cântăreți din Templul de la Ierusalim.
Împreună cu alți câțiva, a fost desemnat de David să conducă închinarea și corul de la Templu, inclusiv atunci când David a adus Chivotul la Ierusalim. Un număr de psalmi îi sunt atribuiți, deși acestă atribuire se referă probabil la întreaga sa casă, deoarece unii dintre aceștia descriu evenimente care au avut loc după moartea lui.
Numele său a rămas în istoria poporului evreu, datorită aprecierii și respectului de care se bucura pentru dăruirea de care dădea dovadă și pentru talentul său de cântăreț.
House of Drăculești

The House of Drăculești (Romanian: [drəkuˈleʃtʲ]) were one of two major rival lines of Wallachian voivodes of the House of Basarab, the other being the House of Dănești. These lines were in constant contest for the throne from the late fourteenth to the early sixteenth centuries. Descendants of the line of Drăculești would eventually come to dominate the principality, until its common rule with Transylvania and Moldavia by Mihai Viteazul in 1600.
The line of the Drăculești began with Vlad II Dracul ("the Dragon"), son of one of the most important rulers of the Basarab dynasty, Mircea the Elder. The name Drăculești is the patronymic of Dracul, which according to most historians is derived from the 1431 membership of Vlad II in the Order of the Dragon (Societas draconistarum) that had been founded in 1408 AD by Holy Roman Emperor Sigismund. Another proposal holds that Vlad II earned the nickname "Dracul" (at the time also meaning "Devil") by Romanians, who associated the dragon imagery on the Order's insignia with a demon. The Order's purpose was to defend the Hungarian royal house, where Sigismund ruled, as well as the Catholic Church. It created a strong solidarity among central and southeastern Europe's Christians, in their fight against Ottoman and Tartar (from the Golden Horde and Crimean Khanate) Muslims. Vlad II's son became known as Vlad Dracula (Drăculea) which meant "son of the Dragon", i.e. of Dracul.
Members of the Drăculești line who held the throne of Wallachia include the following:
Trașcă Drăculescu – Wallachian boyar, inhabitant of Oltenia, the "last legitimate" descendant of the dynasty, who died in the 18th century.
Order of Michael the Brave

The Order of Michael the Brave (Romanian: Ordinul Mihai Viteazul) is Romania's highest military decoration, instituted by King Ferdinand I during the early stages of the Romanian Campaign of the First World War, and was again awarded in the Second World War. The Order, which may be bestowed either on an individual or on a whole unit, was named in honor of Michael the Brave (Mihai Viteazul), the late 16th-century Prince of Wallachia, Transylvania, and Moldavia.
During the Second World War, while Romania was allied with Germany, the Order was awarded to several military members of other Axis Powers, many in the Wehrmacht:
Corpus Inscriptionum Latinarum

The Corpus Inscriptionum Latinarum (CIL) is a comprehensive collection of ancient Latin inscriptions. It forms an authoritative source for documenting the surviving epigraphy of classical antiquity. Public and personal inscriptions throw light on all aspects of Roman life and history. The Corpus continues to be updated in new editions and supplements.
CIL also refers to the organization within the Berlin-Brandenburg Academy of Sciences and Humanities responsible for collecting data on and publishing the Latin inscriptions. It was founded in 1853 by Theodor Mommsen and is the first and major organization aiming at a comprehensive survey.
The CIL collects all Latin inscriptions from the whole territory of the Roman Empire, ordering them geographically and systematically. The earlier volumes collected and published authoritative versions of all inscriptions known at the time—most of these had been previously published in a wide range of publications. The descriptions include images of the original inscription if available, drawings showing the letters in their original size and position, and an interpretation reconstructing abbreviations and missing words, along with discussion of issues and problems. The language of the CIL is Latin.
In 1847 a committee was created in Berlin to publish an organized collection of Latin inscriptions, which had previously been described piecemeal by hundreds of scholars over the preceding centuries. The leading figure of this committee was Theodor Mommsen (who wrote several of the volumes covering Italy). Much of the work involved personal inspections of sites and monuments in an attempt to replicate the original as much as possible. In those cases where a previously cited inscription could no longer be found, the authors tried to get an accurate reading by comparing the versions of the published inscription in the works of previous authors who had seen the original. The first volume appeared in 1863.
The CIL presently consists of 17 volumes in about 70 parts, recording approximately 180,000 inscriptions. Thirteen supplementary volumes have plates and special indices. The first volume, in two sections, covered the oldest inscriptions, to the end of the Roman Republic; volumes II to XIV are divided geographically, according to the regions where the inscriptions were found. The other volumes cover other topics. Volume XVII, for instance, is entirely devoted to milestones. A volume XVIII is planned, which will contain the Carmina Latina Epigraphica (Latin verse inscriptions). A two-volume "Index of Numbers", correlating inscription numbers with volume numbers, was published in 2003.
The Berlin-Brandenburg Academy of Sciences and Humanities (BBAW) continues to update and reprint the CIL.
List of volume with the date of first publication.
List of Latin abbreviations

This is a list of common Latin abbreviations. Nearly all the abbreviations below have been adopted by Modern English. However, with some exceptions (for example, versus or modus operandi), most of the Latin referent words and phrases are perceived as foreign to English. In a few cases, English referents have replaced the original Latin ones (e.g., "rest in peace" for RIP and "postscript" for PS).
Latin was once the universal academic language in Europe. From the 18th century, authors started using their mother tongues to write books, papers or proceedings. Even when Latin fell out of use, many Latin abbreviations continued to be used due to their precise simplicity and Latin's status as a learned language.
Words and abbreviations that have been in general use but are currently used less often.
Baco Liner

BaCo Liner an abbreviation for 'Ba'rge - 'Co'ntainer - Carrier, was a shipping service between Europe and Africa owned by Seerederei Bacoliner GmbH of Duisburg, Germany. It used a fleet of specialized barge carrying LASH vessels which have a very unusual design: they carry both conventional shipping containers, and barges that are loaded through twin doors in the bow, a kind of 'float in-float out' arrangement.
This system of barges inside a larger ship allowed cargo to be discharged while at anchor mid-stream in African ports, avoiding port delays. The barges could be loaded up to 800 tonnes each, 12 could be loaded per ship. Container capacity was 500-650 TEU.
Each vessel was approx. 205 m long, 28.5 m beam, operating on a loaded draught of 6.65 m. Gross tonnage 22345 tonnes, deadweight 21800 tonnes including 12 barges with 800 tonnes each. Service speed was 15 knots.
In 2007, 24 Filipino crew of a Baco Liner vessel were kidnapped by pirates in Chanomi Creek, Nigeria.
The fleet comprised the three barge carriers: BACO-LINER 1, BACO-LINER 2 and BACO-LINER 3, all completed between 1979 and 1984 by Thyssen Nordseewerke GmbH at Emden. They sailed under the Liberian flag, serving ports between Nouadhibou, Mauritania, and Port Harcourt, Nigeria.
BACO-LINER 3 was scrapped in Alang Beach, India, in July 2012. BACO-LINER 2 followed there in June 2013 and BACO-LINER 1 in August 2013. Vessel tracking services now list all three Baco-liners as scrapped.
Protestantism in Nigeria

Protestant Christians in Nigeria constitute about 75% of the Christian population, or about 60 million people. Christianity in the Yoruba areas has traditionally been Protestant and Anglican. With political independence came African priests in Protestant denominations, although ritual and forms of worship were strictly those of the home country of the original missionaries. Conservative estimates of the size of the Nigerian Baptist Convention claims three million baptized believers and a worshiping community of more than six million. Hundreds of persons in northern and central Nigeria have died in recent years as a result of violence between Christian and Muslim communities. Since the introduction of Sharia law in 12 Northern states, violence between Muslims and Christians has increased in the north. Sharia only applies to Muslims in law. The Presbyterian Church of Nigeria has more than 3.8 million members in the entire country as well as outreaches in the neighbouring countries. The Evangelical Church of West Africa (ECWA) is one of the largest non-governmental organisations in Nigeria, reaching about five million people. It was founded in 1954. It operates more than 110 clinics.
Raj Bisram

Raj Bisram is an English antiques expert and auctioneer. He co-founded Bentley's Fine Art and Antiques Auction House in Cranbrook, Kent in 1995. He has appeared on several British TV programmes on antiques including Antiques Road Trip, Flog It!, Four Rooms, Posh Pawn, Celebrity Antiques Road Trip, Bargain Hunt, and Would I Lie To You?.
He was born in London and attended Highgate School. He enlisted in the British Army where he became a physical training instructor in REME. He represented the British Army in competitive downhill skiing and the slalom. He qualified as an Austrian ski instructor and worked as a ski instructor in the resort of Ellmau in Tyrol. Bentley’s Antique & Fine Art Auctioneers was originally founded by Wilfred Wheaton and Bisram in 1995 as Cranbrook Auction Rooms.
Christina Trevanion

Christina Helen Johanne Trevanion (born 12 June 1981) is a British auctioneer and television presenter.
She is a partner in the firm of Trevanion & Dean, auctioneers and valuers, based in Whitchurch, Shropshire. Trevanion founded the firm with Aaron Dean, having previously worked at Christie's.
She has appeared on a number of BBC daytime television programmes as an expert in antiques and as an auctioneer, including Bargain Hunt, Antiques Road Trip, Put Your Money Where Your Mouth Is and Flog It!.
She has also presented along with Will Kirk and JJ Chalmers a new series titled The Travelling Auctioneers.
Trevanion attended Southampton Solent University after completing her secondary education at Bishop Heber High School in Malpas, Cheshire.
Trevanion is married, with two daughters.
Khatgal, Khövsgöl

Khatgal (Mongolian: Хатгал, ᠬᠠᠳᠭᠠᠯ) is a village in Mongolia on the southern tip of Lake Khövsgöl. It has an airstrip, a small port, a school, and a post office. There is a wooden bridge nearby over the Eg River.
Khatgal was founded in 1727 as a camp of the Mongolian watch post system. By 1910, a small settlement had formed, mainly through trade with Russia. In 1914 a telegraph connection was established from the Russian border town of Mondy to Uliastai via Khatgal, and in 1921, about 150 Russian settlers lived in Khatgal.
In the same year, Khatgal became an administrative center in the region. In 1931 it became the center of the newly established Khövsgöl Province, but shortly afterwards in 1933 the administration moved to Mörön.
The town had about 7000 inhabitants and a power plant in 1990, but the dry-up of transport routes and the closure of a local wool factory have led to high migration rates, leaving only 3,756 inhabitants in 1994 and 2,498 inhabitants in the 2000 census. The latest official population estimate is 2,796 (December 31, 2006 [1]). Khatgal also lost its status as a town and is now administratively part of the Alag-Erdene Sum. In 2007, Khatgal was connected to the Mongolian central power grid and to cell phone services.
State Great Khural member and former health minister Lamjavyn Gündalai was born in Khatgal.
Due to Khatgal's status as an access point to campsites along the west coast of Lake Khövsgöl, tourism has become one of the largest sectors of the town's economy. This is amplified by the construction of an airport in the town in 2007.[2] MIAT Mongolian Airlines lists the town on its domestic schedule.
Khatgal experiences a subarctic climate (Köppen Dwc) with very long, very dry, frigid winters and short, cool, relatively wet summers. Sunshine is abundant year-round and is especially high during the winter for a location above the 50th parallel north.
50°26′22″N 100°09′42″E﻿ / ﻿50.43944°N 100.16167°E﻿ / 50.43944; 100.16167
List of wars involving the United States from the 20th century

This is a dynamic list and may never be able to satisfy particular standards for completeness. You can help by adding missing items with reliable sources.
This is a list of military conflicts, that United States has been involved in the 20th century. It is part of a larger series of list articles that cover the various wars involving the United States from its beginning to the present. They are:
· List of wars involving the United States. (This list covers the various criteria for related articles being included on these lists as well as helpful links to that provide helpful references to related subjects).
· List of wars involving the 13 Colonies and the Illinois and Ohio Countries
· List of wars involving the United States from the 18th and 19th centuries
· List of wars involving the United States from the 21st century
*e.g. a treaty or peace without a clear result, status quo ante bellum, result of civil or internal conflict, result unknown or indecisive, inconclusive
Schizophora

The Schizophora are a section of true flies containing 78 families, which are collectively referred to as muscoids, although technically the term "muscoid" should be limited to flies in the superfamily Muscoidea; this is an example of informal, historical usage persisting in the vernacular. The section is divided into two subsections, the Acalyptratae and Calyptratae, which are commonly referred to as acalyptrate muscoids and calyptrate muscoids, respectively.
The defining feature of the Schizophora is the presence of a special structure used to help the emerging adult fly break free of the puparium; this structure is an inflatable membranous sac called the ptilinum that protrudes from the face, above the antennae. The inflation of the ptilinum (using fluid hemolymph rather than air) creates pressure along the line of weakness in the puparium, which then bursts open along the seam to allow the adult to escape. When the adult emerges, the fluid is withdrawn, the ptilinum collapses, and the membrane retracts entirely back inside the head. The large, inverted, U-shaped suture in the face through which it came, however, is still quite visible, and the name "Schizophora" ("split-bearers") is derived from this ptilinal or frontal suture. The term was first used by Eduard Becher.
In contrast to eggs of other arthropods, most insect eggs are drought-resistant, because inside the maternal chorion, two additional membranes develop from embryonic tissue, the amnion and the serosa. This serosa secretes a cuticle rich in chitin that protects the embryo against desiccation. In the Schizophora, however, the serosa does not develop, but these flies lay their eggs in damp places, such as rotting organic matter.
The absence of schizophoran flies from Cretaceous rocks implies that they likely rapidly diversified during the Cenozoic, with the first appearance of the group during the early Paleogene, around 53 million years ago, with it being estimated that they split off from other flies around 66-65 million years ago.
Улаанбаатар хотын банк

Улаанбаатар хотын банк нь 1998 онд Улаанбаатар сан УҮГ-ын хөрөнгө оруулалттайгаар байгуулагдсан, Монгол улсын Улаанбаатар хотод төвтэй банк байсан бөгөөд 2020 оны 6 сард Худалдаа Хөгжлийн Банктай нэгдсэн..
Голомт банк

Голомт банк нь Монгол Улсын ууган арилжааны банкуудын нэг юм. 1995 онд үүсгэн байгуулагдсан. Өнөөдөр нийт 2,400 гаруй ажилтан, 100 гаруй салбар нэгжтэй, 1 сая орчим харилцагчтайгаар системийн 20 хувийг дангаараа бүрдүүлэн тэргүүлэгч банк болон өргөжжээ.
Голомт банк нь 1995 оны 3-р сарын 6-ны өдөр 4 хүний бүрэлдэхүүнтэйгээр үүсгэн байгуулагдсан Монголын ууган арилжааны банкуудын нэг юм. Анх 400 сая төгрөгийн дүрмийн сантай байгуулагдаж байсан Голомт банк системийн 20 хувийг дангаар бүрдүүлж байна.
2002 онд Монгол Улсад анхлан нэвтрүүлж байсан Интернэт банкны үйлчилгээ нь тасралтгүй шинэчлэгдэн сайжирч, 2020 онд 5.0 хувилбараа харилцагчдадаа хүргэсэн. Тус шинэчлэлийн хүрээнд банкны дижитал сувгууд болох Интернэт банк, Смарт банк, SocialPay үйлчилгээнүүд шинэ шатанд гарсан юм.
Голомт банк нь дотоодод үйл ажиллагаа эрхэлж буй жижиг, дунд бизнес эрхлэгчдийн 26 хувьд бүтээгдэхүүн, үйлчилгээгээ хүргэн ажиллаж байгаа.
Бизнес эрхлэгч эмэгтэйчүүдийг дэмжих зорилгоор МҮХАҮТ-тай хамтран гаргасан “Women Owned” тохирлын тэмдэгтийг албан ёсоор 2023 онд олон нийтэд танилцуулж, заах зээлд хэрэглээнд нэвтрүүлсэн. Ингэснээр Голомт банк энэ төрлийн тохирлын тэмдгийг Монгол Улсад гаргаж буй анхны байгууллага болсон. “Women Owned” тохирлын тэмдгийг бараа бүтээгдэхүүн, үйлчилгээндээ байршуулснаар тухайн бизнесийн үйл ажиллагааг эмэгтэй хүн эрхлэн явуулдаг гэдгийг шууд илэрхийлнэ.
Голомт банк харилцагч төвтэй банкны үйлчилгээ буюу хадгаламж, харилцах, дижитал банк, зээл, картын бүтээгдэхүүн, гадаад төлбөр тооцоо, даатгал зэрэг олон төрлийн бүтээгдэхүүн, үйлчилгээг Монгол Улсын өнцөг булан бүрд суугаа нэг сая гаруй харилцагчдаа салбар тооцооны төвүүд болон цахим сувгуудаараа хүргэн ажилладаг.
2023 онд иргэдээс татсан эх үүсвэр 15.2%-аар өсөж, 3,512 тэрбум төгрөгт, Орон сууцны зээл 21.5%-аар өсөж, 1,037 тэрбум төгрөгт, Хэрэглээний зээл 35.1%-аар өсөж, 1,199 тэрбум төгрөгт тус тус хүрэв. Банкны системд:
2023 онд Голомт банкны хувьцаа эзэмшигчдийн бүрэлдэхүүн:
Гадаад худалдааны санхүүжилт:
Голомт банк 2023 онд Монгол Улсын банкны системийн нийт гадаад төлбөр тооцооны гүйлгээний 32 хувийг дангаар хийж гүйцэтгэсэн тухай SWIFT олон улсын байгууллагын тайланд дурджээ.
Төрийн банк

Төрийн банк ХК нь олон улсын стандартад нийцсэн орчин үеийн банк, санхүүгийн цогц үйлчилгээг орон даяар саадгүй хүргэх, бүх талын хамтын ажиллагааг дээдлэх, харилцагчдынхаа бизнесийн үйл ажиллагааг тогтвортой явуулах нөхцөлийг бүрдүүлэх, санхүүгийн олон талт хэрэгцээг хангахад чиглэн, Монгол орон даяар 500 гаруй салбар нэгж, 350 АТМ, 8698 гаруй картаар үйлчлэгч байгууллагаар дамжуулан үндэсний хэмжээнд үйл ажиллагаагаа явуулж байна.
Өнгөрсөн оны санхүүгийн үзүүлэлтээр "Төрийн банк" ХК нь 5.4 их наяд төгрөгийн актив хөрөнгөтэй, өөрийн хөрөнгийн хүрэлцээний зохистой харьцаа, төлбөр түргэн гүйцэтгэх чадвар болон бусад үзүүлэлтээрээ Монголбанкнаас тогтоосон шалгуур үзүүлэлтүүдийг бүрэн хангаж ажиллаж байна. Төрийн Банк нь банкны салбарын зохистой бодлогын хэрэгжилтийг хангах ажлын хүрээнд эрсдэлийг бууруулахад чиглэсэн арга хэмжээг тогтмол авч хэрэгжүүлэн, Монгол Улсын банкны салбарын ТОП 5 банкны нэгээр дахин шалгарч, амжилтаа баталгаажууллаа.
"Төрийн банк" ХК нь Монгол улсын Банкны тухай хуулийн 17 дугаар зүйлийн 2 дахь хэсэг , Монголбанкны Ерөнхийлөгчийн 2000 оны 375 тоот тушаалаар батлагдсан “Банк, түүний нэгж байгуулах зөвшөөрлийн журам”-ыг үндэслэн Монголбанкнаас 2009.11.23-ны өдөр олгогдсон “26” дугаар бүхий БАНКНЫ ЗӨВШӨӨРЛИЙН ГЭРЧИЛГЭЭТЭЙ болно.
"Төрийн банк" ХК нь Монголбанкнаас олгосон зөвшөөрлийн дагуу дараах үйл ажиллагааг эрхэлдэг. Үүнд:
"Төрийн банк" ХК нь Монгол улсын хэмжээнд тэтгэвэр болон 100 гаруй төрлийн нийгмийн халамжийн мөнгө олгох ажлын 80 гаруй хувийг дангаар гүйцэтгэдэг. Бид Нэгдмэл байдал, Багаар ажиллах, Итгэл болон Хүндлэл, Мэргэжлийн ёс зүйг баримтлан, улмаар бүх түвшинд хөгжил дэвшилттэй, урам зоригтойгоор ажиллахыг чиглэл болгон ажиллаж байна.
Өндөр барилга

Өндөр барилга гэж дийлэнх хэсэг нь газар дээр байрлах барилгын төлөвлөлт ба бүтээн байгуулалтыг хамарсан барилгын салбарын нэг хэсгийг хэлнэ. Жишээ нь: байшин, орон сууц, цамхаг.
Өндөр барилгын төлөвлөлтийг нь дараах төрлүүдэд ангилна:
Барилга байгууламж төлөвлөлтөд оролцогчдыг 5 бүлэгт хувааж болно:
Өндөр барилгуудыг хийцийн төрлөөр нь дараах байдлаар ангилна:
Өндөр барилгыг ашиглах материалуудаар нь доорх байдлаар ангилна:
State Bank (Mongolia)

The State bank (Mongolian: Төрийн банк, romanized: Töriin Bank) was established by government of Mongolia from the assets of two failed banks, Anod Bank and Zoos Bank, of Mongolia on November 24, 2009. It has about 201 to 500 employees. In July 2013, the government of Mongolia combined the 5th-largest bank, Savings Bank, with the State Bank after Savings Bank failed due to a large bad loan to its parent company, Just Group, and previous losses from acquiring Mongol Post Bank, at a cost to the state of $122 million. All 503 branches and 1.7 million customers were transferred to State Bank. Its headquarters is at Baga toiruu 7/1, 1st khoroo, Chingeltei District, Ulaanbaatar.
Trade and Development Bank of Mongolia

The Trade and Development Bank (TDB) of Mongolia (Mongolian: Худалдаа Хөгжлийн Банк, Khudaldaa Khögzhliĭn Bank) is a commercial bank located in Ulaanbaatar. It is the oldest, as well as one of the largest banks in Mongolia. It was founded in October 1990 and currently has a total of 97 branches throughout the country.
The Trade and Development Bank of Mongolia LLC is a Mongolian domiciled limited liability company first permitted to conduct banking activities on May 29, 1993. Its current banking license was renewed on February 27, 2002.
Thermal Power Plant No. 4 (Ulaanbaatar)

The Thermal Power Plant No. 4 (Mongolian: Улаанбаатарын ДЦС-4) is a coal-fired power station in Bayangol, Ulaanbaatar, Mongolia. With a total installed generation capacity of 663 MW, it is currently Mongolia's largest power station.
The first generating unit of the power station was commissioned in January 1983. All of the six generating units of the power plant were completed in 1991. In late 1990s, the power station began its overhaul project which were divided into two phases. The first phase which started in 1998 and completed in 2001, saw the revamping of its boiler no. 1 until boiler no. 4. The second phase which started in 2001 and completed in 2007, saw the revamping of its boiler no. 5 until boiler no. 8.
On 8 February 2017, the power station also received two emission analyzers from the Japan International Cooperation Agency to measure smoke and pollutant with a total cost of JPY37.6 million.
The primary fuel for the power station is brown coal. It can also run on heavy fuel oil if there is a shortage on brown coal availability. It consist of eight boilers and six generating units, which are three 80 MW units and three 100 MW units, making it the largest power station in the country. In 2023, the power station used a total of 19.2 million m of water to generate power. It also acts as a district heating for Ulaanbaatar.
List of historical cities and towns of Mongolia

This is a List of historical cities and towns of Mongolia. Mongolia is a landlocked country in East and Central Asia. It is bordered by Russia to the north and China to the south, east and west. Ulaanbaatar, the capital and largest city, is home to about 45% of the population.
"Mongolian cities" means those cities that were built in Mongolia as well those built in areas directly under Mongol influence. The special characteristic of Mongolian historical cities is that they came into being amidst a predominantly nomadic society. It is a misunderstanding to assume that there were no cities in Mongolia, or that all of the people were entirely nomadic all through their history. Based on current research, Mongolia's tradition of cities goes back over 2000 years.
...
مانات اذرى

مانات اذرى (اذرى: Azərbaycan manatı) هو العمله الرسميه بتاعت اذربايجان.
الصفحه دى فيها تقاوى مقاله, و انت ممكن تساعد ويكيپيديا مصرى علشان تكبرها.
ليك البانى

الليك الألباني هوه العملة الرسمية بتاعة ألبانيا و الليك الواحد فيه 100 قينداركا (قينطار) بس القينداركا ما بقتش تستعمل خلاص.
الصفحه دى فيها تقاوى مقاله, و انت ممكن تساعد ويكيپيديا مصرى علشان تكبرها.
شيرين ابو النجا

شيرين ابو النجا. ناقده وروائيه مصريه. ناقده نسويه، حصلت سنة 2004 على جايزة مؤسسة انترناشيونال بابو جرافيكال سنتر فى كمبردج بانجلترا، هيا جايزة تمنح على أساس المساهمات الفكريه والأدبيه لكاتب ما على المستويين الإقليمى والمحلى. تعمل الايام دى أستاذ للأدب الإنجليزى والنقد النسوى فى كلية الآداب بجامعة القاهره.
عاطفة الاختلاف : قراية فى كتابات نسوية، الهيئة المصرية العامة للكتاب، القاهرة، 1998.
نسائى ام نسوى، الهيئة المصرية العامة للكتاب، القاهرة، 2002.
مفهوم الوطن فى فكر الكاتبة العربية، مركز دراسات الوحدة العربية، بيروت، 2003.
من أوراق شاهندة مقلد، ميريت للطباعة والنشر، القاهرة، 2006.
الحجاب بين المحلى والعولمي - هوية سياسية أم دينية، المركز الثقافى العربي، 2008.
خيانة القاهرة، رواية، مكتبة مدبولي، القاهرة، 2009.
عمّ يبحثون؟ خدعة الكتابة
فتحية العسال: أخيرا.. فهمت سبب طلاقي
رحلة سيد محمود أغنية شعرية
فيكتور عاداه

فيكتور عاداه فيكتور عاداه بينتمى لعيله يهوديه غنيه كان ليها استثمارات كتيره فى مدينه الاسكندريه فى مصر, اسس شركة العقارات الشرقيه المساهمه و اللى كانت موجوده فى شارع فيكتور عاداه باسكندريه براس مال 25 الف جنيه مصرى و اتولى رئاسه مجلس الاداره.
فيكتور عاداه عمل هوت و اخوه فيردناند اول مستشفى للرمد سنة 1910 كأول مستشفى للعيون و اهداه للمجلس البلدى و اتسمى مستشفى البلديه, و اتغير اسمه لمستشفى فؤاد الاول لما اتولى الملك فؤاد الحكم و بعدها اتغير لمستشفى فاروق لما اتولى الملك فاروق الحكم بعدها بقى مستشفى الرمد بعد سنه 1952.
من الشركات اللى أسستها أسره عاداه كمان الشركة المصريه للإضاءه بأشعه النيون, و شركة كاربا المساهمه المصريه, و شركة الاشغال و المبانى المصريه, و شركة شافرمان للادوات الكهربائيه, و شركة التصديرات الشرقيه, و شركة الاراضى الغربيه العقاريه.
كان متجوز من السيده مارى يوسف نسيم موصيرى.