Национален студентски дом

Националният студентски дом (съкратено НСД) провежда държавната политика в интерес на студентите в извънучебно време чрез подпомагане на дейности на национално и местно равнище в културата, образованието и науката. Има статут на българска държавна институция по чл. 105, ал. 2 от Конституцията на Република България и чл. 60 от Закона за администрацията.
Сградата на НСД се намира на пл. „Народно събрание“ № 10 в София, с допълнителен вход откъм ул. „Аксаков“ № 13. Представлява архитектурен паметник на културата от местно значение. Построена е в стил „Баухаус“ на преотстъпен за целта държавен имот по проект на архитектите – модернисти Станчо Белковски и Иван Данчов през 1933 г.
Историята на Националния студентски дом датира от 1904 г., когато Стилиян Чилингиров – председателят на Студентския клуб към Държавния университет, със съдействието на министъра на просвещението проф. Иван Д. Шишманов, полага основите на фонд за построяване на сграда на Студентския клуб с основна сума от 10 000 лв., отпусната от Министерството на народното просвещение.
На 12 юни 1910 г. по инициатива на председателя на Студентския клуб Тома В. Томов се учредява Граждански комитет за построяване на здание на Студентския клуб в София. Уставът на комитета е утвърден със заповед на Министерството на народното просвещение № 1516 от 14 май 1911 г. Основният камък на Студентския дом е поставен на церемония на 30 май 1931 г. Започва да функционира през 1933 г., макар че сградата му е окончателно завършена едва през 1940 г.
След 9 септември 1944 г. в Студентския дом се настаняват за кратко Щабът на Съюзническата контролна комисия и Щабът на Съветската армия. След сключването на следвоенния мирен договор и тяхното напускане на страната, в сградата се настанява Театърът на народната армия. През 1957 г. по решение на правителството (Постановление № 159a от 05.07.1957 г. на Министерския съвет и ЦК на БКП) собствеността на Студентския дом се предоставя на ДКМС. Започва осъществяването на активна културна дейност сред студентската общност като Студентският дом на културата (СДК) е препреименуван на Централен студентски дом на културата (ЦСДК) от 1977 г.
Чрез Постановление на Министерския съвет № 233 от 4.12.1991 г. държавата отнема от организацията „Българска демократична младеж“ (правоприемник на ДКМС) правото да ползва Студентския дом, като предоставя имота безвъзмездно на Министерството на образованието и науката (МОН) за стопанисване и управление за задоволяване на социалните и културните потребности на студентите. С ПМС № 65 от 05.04.1999 г. се регулира статутът на Националния студентски дом към МОН като самостоятелно юридическо лице по чл. 60 от Закона за администрацията.
Христиан Даскалов е директор на НСД от август 2018 г. Като такъв той води кампания по възстановяване на активната творческа дейност на сцените на Националния студентски дом, пострадали след пожар през 2001 г. През 2020 г. НСД получава статут на държавна културна организация, съгласно чл. 4, ал. 1 от Закона за закрила и развитие на културата.
През 2024 година за директор на Студентския дом е избран г-н Никола Танаков.
Към 1 август 2020 г. на територията на Националния студентски дом своята дейност развиват редица организации.
В Студентския дом на културата са създадени и са развивали своята организационна дейност и традиции редица популярни художествено-творчески формации, които към днешна дата са с преустановена дейност: