davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Interstate 45

Interstate 45 (I-45) é uma importante rodovia interestadual localizada inteiramente no estado americano do Texas. Enquanto a maioria das rotas interestaduais com números terminados em "5" são rotas norte-sul que cruzam o país, a I-45 é comparativamente curta, com toda a rota localizada no Texas. Além disso, ela tem a menor extensão de todas as interestaduais que terminam em "5". Ela conecta as cidades de Dallas e Houston, continuando para sudeste de Houston até Galveston, passando pela Galveston Causeway até o Golfo do México.
A I-45 substituiu a U.S. Route 75 (US 75) em toda a sua extensão, embora partes da US 75 tenham permanecido paralelas à I-45 até sua eliminação ao sul do centro de Dallas em 1987. Na extremidade sul da I-45, a State Highway 87 (SH 87, anteriormente parte da US 75) continua até o centro de Galveston. A extremidade norte fica na I-30, no centro de Dallas, onde a US 75 usava a Good-Latimer Expressway. Uma curta continuação, conhecida pelos repórteres de trânsito como I-45 overhead, sinalizada como parte da US 75, e oficialmente I-345, continua para o norte até a junção com o atual final da US 75. O tráfego pode usar o Spur 366 (mais conhecido localmente como Woodall Rodgers Freeway) para se conectar à I-35E na extremidade norte da I-345.
A parte da I-45 entre o centro de Houston e Galveston é conhecida pelos moradores de Houston como Gulf Freeway. A curta seção elevada da I-45, que forma o limite sul do centro da cidade, é conhecida como Pierce Elevated, em homenagem à rua de superfície próxima à qual a rodovia passa, enquanto ao norte da I-10 é conhecida como North Freeway. A I-45 e a I-345 na área de Dallas, ao norte dos cruzamentos com a I-20 e a SH 310 (antiga US 75), é a Julius Schepps Freeway. Tanto a Gulf Freeway quanto a North Freeway incluem faixas reversíveis para veículos com alta ocupação (HOV lanes) para ônibus e outros veículos de alta ocupação (HOVs) de e para o centro da cidade.
A autoestrada é objeto de controvérsia contínua e investigação federal devido a um projeto de expansão proposto no Condado de Harris, que deslocaria centenas de pessoas de suas casas e pioraria a qualidade do ar. As autoridades locais se opuseram ao projeto de expansão, enquanto o Departamento de Transportes do Texas (TxDOT) apoia a expansão, e as negociações estão pendentes. O custo estimado do projeto é de pelo menos US$ 9,7 bilhões e espera-se que leve pelo menos duas décadas para ser concluído.
Centro de Segurança Veicular

O Centro de Segurança Veicular do World Trade Center (em inglês: Vehicular Security Center; VSC) é um complexo de segurança para entrega de caminhões e um estacionamento subterrâneo no World Trade Center. A entrada do VSC está localizada no nível da rua ao longo da extremidade sul do Memorial & Museu Nacional do 11 de Setembro na Liberty Street. O VSC é conectado por meio de túneis que se estendem a todos os 16 acres (65,000 m) do WTC, ligando o posto de controle de segurança em sua entrada com os prédios. Garagens subterrâneas oferecem estacionamento para inquilinos, visitantes e ônibus de turismo.
O Parque da Liberdade, um parque elevado de 1 acre (4,000 m), fica acima do VSC. A Igreja Ortodoxa Grega de São Nicolau, que foi destruída durante os ataques de 11 de setembro, também será reconstruída no parque, também acima do VSC.
O Five World Trade Center foi planejado para ser construído adjacente à extremidade sul do VSC e do Parque da Liberdade, no local do antigo Deutsche Bank Building. Desde 2014, a Autoridade Portuária não prosseguiu com a construção do prédio até que ocupantes sejam encontrados.
Sauna gay

Sauna gay é um espaço comercial de banho público que propicia encontros sexuais casuais, frequentemente anônimos, entre homens que fazem sexo com outros homens, embora não necessariamente restrito a pessoas gays e à prática de atividades sexuais. O local também pode ser frequentado por pessoas que buscam socializar ou praticar o voyeurismo.
A ocorrência de atividade sexual humana em casas de banho público data desde Grécia e Roma Antiga até a contemporaneidade. Historicamente, o preconceito social contra a homossexualidade fez com que pessoas gays limitassem sua expressão sexual a encontros furtivos em espaços como as saunas gays e banheiros públicos. Ao longo das décadas de 1950, 1960 e 1970, com o ressurgimento deste tipo de casas de banho, as saunas gays eram consideradas espaços seguros para pessoas não-heterossexuais. Na década de 1970, foram marcadamente locais de risco para a contração do vírus HIV.
Apesar de raras, existem saunas lésbicas e queer.
Diferentemente de prostíbulos, clientes das saunas gays pagam apenas para o uso do espaço. A atividade sexual, quando e se ocorre, não é provida pelo estabelecimento, é estabelecida entre clientes. Muitas casas de banho gay, por questões legais, proíbem ou desencorajam a prostituição dentro de seus recintos.
O tamanho do estabelecimento pode variar e ter diversos tipos de equipamentos e salas para diferentes atividades. Todos tem pelo menos uma sala para sauna, a maioria tem uma sauna seca e outra a vapor, com um vestiário para guardar a roupa e chuveiros múltiplos. Além desse setor que forma a parte da sauna propriamente dita, saunas gays vão possuir cabines privativas para encontros mais particulares, e geralmente um bar, uma sala de vídeos eróticos e uma sala escura, para encontro absolutamente anônimos. Os frequentadores são popularmente conhecidos no Brasil como sauneiros.
No passado e ainda hoje, saunas gays eram espaços importantes e únicos para socialização de homens gays e bissexuais, além de seu carácter sexual. Na sociedade fechada e pouco receptiva atual, elas ainda são extremamente populares como meio para se conseguir sexo num ambiente amigável e seguro. Porém o sexo nas saunas é anónimo e com multiplicidade de parceiros, se caracterizando como de alto risco e de fácil proliferação de ISTs. Com vista a evitar a propagação de infecções como o VIH, muitas saunas gays
disponibilizam preservativos (gratuitos ou pagos) para os seus utilizadores.
Lily-Rose Depp

Lily-Rose Melody Depp (Neuilly-sur-Seine, França, 27 de maio de 1999) é uma atriz e modelo franco-americana. Filha do ator americano Johnny Depp e da cantora e atriz francesa Vanessa Paradis, ela começou sua carreira de atriz em Tusk (2014) e seguiu a carreira de modelo. Ela estrelou os dramas de época The Dancer (2016), Planetarium (2016) e The King (2019), e a comédia romântica A Faithful Man (2018). Em 2023, ela estrelou a série dramática da HBO, The Idol. Em 2016, tornou-se um dos rostos da grife Chanel e a representante do perfume Chanel Nº5. Foi indicada duas vezes ao Prêmio César na categoria melhor atriz revelação, em 2017 por sua atuação em "The Dancer", e em 2019 por sua performance em "L'Homme Fidèle".
Ela é bilíngue em inglês e francês e tem cidadania americana e francesa. Ela lutou e se recuperou da anorexia.
Em agosto de 2015, ela posou para o Self-Evident Truths Project de iO Tillett Wright, afirmando que ela se enquadrava em algum lugar "no espectro LGBTQA". Mais tarde, ela esclareceu que estava simplesmente fazendo uma declaração sobre como se definir, não sobre sua própria sexualidade.
Em fevereiro de 2017, ela e sua mãe Vanessa Paradis foram fotografadas para a revista Our City of Angels; os lucros da venda foram doados à Planned Parenthood.
Depp namorou o ator Timothée Chalamet por mais de um ano após se conhecerem no set de The King em 2018. Desde janeiro de 2023, ela está em um relacionamento com a rapper e cantora Danielle Balbuena, também conhecida como 070 Shake. Este foi o único relacionamento que Depp reconheceu publicamente. Depp confirmou o relacionamento em uma postagem no Instagram em 11 de maio de 2023. Em outubro de 2024, Depp estrelou o videoclipe do single "Winter Baby / New Jersey Blues" de 070 Shake.
Nos Braços do Pai

Nos Braços do Pai é o quinto álbum ao vivo da banda brasileira Diante do Trono, gravado e lançado em 2002.
O disco, gravado na Esplanada dos Ministérios, garantiu vários prêmios para o grupo no Troféu Talento, embora seja considerado, em opiniões divergentes da crítica, um trabalho com um menor senso de dinâmica do que os anteriores.
Vendas
O CD vendeu mais de 1.200.000 cópias, recebendo a certificação de Disco de Diamante. O DVD vendeu mais de 250.000 cópias, sendo certificado como Disco de Diamante Duplo.
No ano anterior à gravação do Nos Braços do Pai, o grupo mineiro lançou o álbum Preciso de Ti, gravado na Estádio do Mineirão, em Belo Horizonte.
Em julho de 2002, na Esplanada dos Ministérios, em Brasília, um dos maiores palcos já construídos no Brasil foi erguido com 78 metros de frente. O evento foi um recorde de público na capital nacional: 1.200.000 pessoas. Nos Braços do Pai coincidiu com a vitória do Brasil na Copa do Mundo e o povo brasiliense pode contemplar a iluminação especial verde amarela, no Congresso Nacional, colocada nas cúpulas da Câmara dos Deputados e do Senado Federal, especialmente, para a produção. Pessoas de todo país se organizaram em caravanas e se mobilizaram para estar presente no maior evento cristão já realizado na capital política do país. O CD faz parte do desenvolvimento da campanha Brasil Diante do Trono, o primeiro palco escolhido foi o Rio de Janeiro, no Estádio do Maracanã.
No Troféu Talento 2003, Nos Braços do Pai ganhou o prêmio de Melhor CD de Louvor e Adoração, e o Ministério foi reconhecido novamente como Grupo do Ano.
O álbum Nos Braços do Pai, também foi gravado em Inglês (In the Father's Arms) e Espanhol (En los Brazos del Padre), em 2006. Já a faixa-título foi regravada com uma nova roupagem em 2013, para o álbum comemorativo de 15 anos do grupo, Renovo. A faixa-título também foi versionada para finlandês em 2014, para o álbum Läpimurto.
A faixa Tua Chuva chegou a ser gravada para o álbum comemorativo de 10 anos do grupo, Com Intensidade, porém não entrou na edição final do CD e do DVD. A faixa Brasil foi regravada com uma nova roupagem em 2013, para o 16º álbum do grupo, Tu Reinas.
Todas as faixas escritas e compostas por Ana Paula Valadão.
Capital Inicial

Capital Inicial is a Brazilian rock band from Brasília flourished in the 1980s, saw a resurgence in the late 1990s, and extended into the 2000s.
The band has recorded fourteen studio albums, five live albums and six DVDs in their 40-year career. They were a huge success in the early and mid-2000s, being one of the most popular bands in Brazil.
Former members of Renato Russo's pioneering post-punk band Aborto Elétrico teamed up to form the Capital Inicial, continuing to perform the same type of music. Brothers Fê Lemos and Flávio Lemos joined guitarist Loro Jones and vocalist Dinho Ouro Preto. All of them are based in Brasília. With similar songs as Aborto Elétrico's repertoire, the Capital Inicial followed in their path. The first time that Capital Inicial played in Rio was on July 23, 1983, opening a Lobão show at the Circo Voador. In 1984, they released their first single, "Descendo o Rio Nilo" and "Leve Desespero", with good repercussions. The latter song was included in the film Areias Escaldantes. In April 1985, Capital Inicial succeeded in having their Descendo o Rio Nilo included on the compilation Os Intocáveis. In the next year, the group recorded their first album, Capital Inicial, which had the hits "Psicopata", "Música Urbana" and "Fátima" selling 200,000 copies. This was followed by a period of many live shows.
In 1987, keyboardist Bozo Barretti, who had participated in the album, joined the band, who recorded a second album, Independência. With a pop-based sonority, the album sold half as much as the first. In November, the band opened for Sting at a packed Maracanã.
In December 1988, the group released their third album, Você Não Precisa Entender, which was assaulted by commercialism. The album sold only 50,000 copies. Understanding that they were losing their punk rock fans and weren't gaining pop fans, in their fourth album, Todos os Lados, they replaced standardized keyboards with aggressive guitars. But the change of direction came too late. The album sold a little more than 30,000 copies, and their fifth album, Eletricidade, barely sold 20,000 copies. This crisis provoked the departure of Bozzo Barretti and Dinho Ouro Preto and the acquisition of a new vocalist, Murilo Lima, with whom their sixth album, the independent Rua 47, was recorded in 1994. In 1996, they recorded the live album Capital Inicial ao Vivo, and in 1998, Murilo Lima left the band.
In 2000, the band release an unplugged album recorded at a Brazilian MTV live concert. This album became a tremendous hit in Brazil. As of 2006, the band does regular concerts in major Brazilian cities, enjoying great success with older Aborto Elétrico songs as well as newly recorded material.
Nunuk Nuraini

Nunuk Nuraini (1961 – 27 Januari 2021), juga dikenal sebagai Bu Nunuk, adalah seorang ilmuwan pangan Indonesia yang menemukan berbagai rasa mie instan. Karyanya yang paling terkenal ialah Mie Indomie goreng. Mie ini sangat populer di seluruh dunia, sehingga mulai tahun 1995, perusahaan ini telah membangun banyak pabrik diberbagai negara termasuk tiga pabrik di Nigeria. Karena keterkenalan mie ini, ia dijuluki sebagai “Mother of Indomie” oleh pengguna sosial media Indonesia. Gubernur Jawa Barat, Ridwan Kamil, memanggilnya pahlawan bagi anak-anak kos. Selain Indomie, Nuraini juga pencipta rasa original dari mie Sarimie dan Supermie.
Perempuan kelahiran Bandung ini merupakan lulusan dari Universitas Padjadjaran di bidang teknologi pangan. Dia bekerja di Indofood sebagai Manajer Pengembangan Rasa Indofood, dan bertugas mengembangkan resep selama hampir tiga dekade. Dia mengembangkan rasa mie goreng yang populer pada tahun 1982, yang merupakan mie "kering" pertama. Nuraini menciptakan rasa ini dengan bahan-bahan tradisional. Rasa lain yang ia ciptakan antara lain kari ayam, cabai hijau, rendang, telur asin, sambal matah, dan soto. Proses penciptaan bumbu dimulai dengan uji coba dalam jumlah kecil sebelum diproduksi massal. Sosoknya mulai dikenal luas setelah varian Indomie Real Meat diluncurkan pada 2017. Dengan keahlian dan kecintaannya pada memasak, Nunuk menjadi sosok penting di balik cita rasa khas Indomie yang digemari banyak orang. Meski memiliki banyak penggemar, Nuraini jarang tampil di depan umum.
Indomie dinikmati secara global dan telah dipasarkan di 80 negara, termasuk Australia, AS, Kanada, Asia, Afrika, Eropa, dan Timur Tengah. Hingga 2019, Nunuk telah meramu rasa Indomie selama lebih dari 28 tahun. Berkatnya, pada 5 November 2019, Indomie mendapatkan pengakuan oleh Los Angeles Times, salah satu harian Amerika Serikat, sebagai salah satu dari 25 ramen instan terbaik.
Nuraini meninggal pada 27 Januari 2021. Penyebab kematiannya tidak diketahui. Berbagai penghormatan kepada Nuraini diposting di media sosial, dengan ucapan terima kasih serta rasa bangga akan karyanya yang menjadi produk Indonesia yang terkenal.
Halal

Halal (bahasa Arab: حلال, translit. ḥalāl, har. 'diperbolehkan') adalah segala objek atau kegiatan yang diizinkan untuk digunakan atau dilaksanakan, dalam agama Islam dan ditujukan biasanya dalam konteks manusia. Istilah ini dalam kosakata sehari-hari lebih sering digunakan untuk menunjukkan makanan dan minuman yang diizinkan untuk dikonsumsi menurut Islam, menurut jenis makanan dan cara memperolehnya. Pasangan halal adalah thayyib yang berarti 'baik'. Suatu makanan dan minuman tidak hanya halal, tetapi harus thayyib; apakah layak dikonsumsi atau tidak, atau bermanfaatkah bagi kesehatan. Lawan halal adalah haram.
Halal sebagai salah satu dari lima hukum, yaitu: fardhu (wajib), mustahab (disarankan), halal (diperbolehkan), makruh (dibenci), haram (dilarang).
Di Indonesia, sertifikasi kehalalan produk-produk pangan dan minuman ditangani oleh Majelis Ulama Indonesia–secara spesifiknya Lembaga Produk Pangan, Makanan, dan Kosmetika Majelis Ulama Indonesia dan Badan Penyelenggara Jaminan Produk Halal atau BPJPH.
Di Mongolia, lembaga yang menangani permasalahan kehalalan makanan dan minuman adalah Asosiasi Pengembangan Halal Mongolia.
Di Taiwan, lembaga yang menangani permasalahan kehalalan makanan dan minuman adalah Pusat Halal Taiwan.
Makanan halal

Makanan halal adalah segala jenis makanan yang dihukumi halal dalam ajaran Islam. Perintah untuk memakan makanan halal merupakan bagian dari syariat Islam yang bersumber dari Al-Qur'an dan Hadis. Sumber makanan halal ialah Allah dan menjadi rezeki bagi manusia. Hukum awal dari makanan adalah halal selama tidak ada ketentuan lain dari Allah.
Makanan halal merupakan salah satu bentuk rezeki dalam Islam yang diberikan oleh Allah. Rezeki ini diberikan oleh Allah kepada orang yang beriman untuk bertakwa kepada-Nya.
Perintah untuk memakan makanan halal sekaligus baik diberikan oleh Allah kepada manusia. Dua ayat pada Surah Al-Baqarah menyatakan perintah ini yakni pada ayat ke-168 dan ke-172. Ketetapan memakan makanan halal sebagai syariat Islam dinyatakan dalam Surah Al-Mukminun ayat 51. Dalam ayat ini, perintah disampaikan oleh Allah kepada para rasul.
Sebuah hadis periwayatan Ad-Darimi dari Abu Hurairah menyebutkan tentang penyampaian Muhammad mengenai perintah Allah untuk memakan makanan halal. Hadis ini dikaitkan kemudian dengan tidak dikabulkannya doa oleh orang yang memakan makanan dan memakai pakaian yang haram.
Semua makanan yang disediakan oleh Allah dihukumi sebagai halal selama belum ada ketentuan lain dari Allah. Hak untuk menetapkan suatu makanan termasuk halal atau haram hanya dimiliki oleh Allah. Ketetapan ini didasari oleh Surah Ali Imran ayat 93. Ayat ini mengisahkan tentang penghalalan segala jenis makanan dari Allah kepada Bani Israil kecuali yang diharamkan melalui penyampaian Yakub sebelum diwahyukannya Kitab Taurat.
Suatu makanan halal dapat menjadi makanan haram ketika cara memperolehnya dengan cara yang haram menurut ajaran Islam.
Tahun Baru Hijriah

Tahun Baru Hijriah atau Tahun Baru Islam merupakan suatu hari yang penting bagi umat Islam karena menandai peristiwa penting yang terjadi dalam sejarah Islam yaitu memperingati penghijrahan Nabi Muhammad SAW. dari Kota Makkah ke Madinah pada tahun 622 Masehi. Peristiwa bersejarah itu terjadi pada 1 Muharam tahun baru bagi Kalender Hijriah. Namun, Tahun Hijrah Rasulullah SAW dari Makkah ke Madinah itu diambil sebagai awal perhitungan bagi Kalender Hijriah.
Kalender Hijriah secara resmi belum dimulai pada zaman Rasulullah SAW. Kalender ini hanya dimulai pada zaman Khalifah Ar-Rasyidin kedua yaitu Umar al-Faruq R.A. Ada beberapa saran dari para sahabat untuk penetapan tanggal bagi Madinah ketika itu, ada yang mengusulkan tahun Islam dimulai ketika kelahiran Nabi Muhammad SAW., ada yang mengusulkan awal tanggal Islam ditetapkan pada hari Rasulullah diangkat sebagai nabi dan rasul tetapi pandangan yang menyarankan awal tanggal Islam pada tanggal hijrah Nabi SAW.
Penetapan ini adalah untuk mengenangkan betapa pentingnya tanggal hijrah yang menjadi perubahan paradigma dalam sejarah agama Islam yang mana pertama kali dalam sejarah Islam seorang nabi dan rasul membentuk pemerintah dengan segala kesulitan dan berhasil membuat hubungan diplomatik dengan beberapa negara serta menyampaikan dakwah Islam secara global sehingga Islam kita di sayang Allah dan tersebar ke seluruh dunia.
Karena tahun lunar Islam adalah sepuluh, sebelas atau dua belas hari lebih pendek dari tahun Masehi, Tahun Baru Islam tidak tiba pada hari yang sama pada tahun Masehi setiap tahun.
Tanggal berikut adalah penyesuaian tahun Masehi untuk tahun baru Islam:
Makanan anjing

Makanan anjing adalah makanan yang diformulasikan secara khusus untuk dikonsumsi oleh anjing dan genus canis lainnya. Anjing dianggap hewan omnivora dengan bias karnivora. Mereka memiliki gigi tajam, runcing dan saluran pencernaan karnivora yang lebih pendek dan lebih cocok untuk mengonsumsi daging daripada bahan nabati, namun juga memiliki 10 gen yang bertanggung jawab untuk pencernaan pati dan glukosa, serta kemampuan untuk menghasilkan amilase, enzim yang berfungsi untuk memecah karbohidrat menjadi gula sederhana - sesuatu yang tidak dimiliki oleh banyak karnivora.
Anjing telah berhasil beradaptasi lebih dari ribuan tahun untuk bertahan hidup dengan memakan sisa daging dan non-daging serta berbagai makanan lainnya, studi menunjukkan kemampuan anjing untuk mencerna karbohidrat dengan mudah dapat menjadi perbedaan utama antara anjing dengan serigala.
Untuk di Amerika Serikat saja, pasar makanan anjing diperkirakan akan mencapai $ 23,3 miliar pada tahun 2022.
Zakat fitrah

Zakat fitrah adalah zakat diri yang diwajibkan atas diri setiap individu laki-laki maupun perempuan muslim yang berkemampuan sesuai syarat-syarat yang ditetapkan.
Berkata Ibnul Atsir: “Zakat fitrah (fithr) adalah untuk menyucikan badan” (An Nihayah 2:307) Berkata Al-Hafidz Ibnu Hajar Al-Atsqolani mengutip perkataannya Abu Nu’aim: “Disandarkan sedekah kepada fithr (berbuka) disebabkan karena wajibnya untuk berbuka dari bulan Ramadan.” Adapun pendapatnya Ibnu Qutaibah: “Yang dimaksud zakat fitrah adalah zakat jiwa, istilah itu diambil dari kata fitrah yang merupakan asal dari kejadian.” Pendapat ini dilemahkan oleh Al-Hafidz Ibnu Hajar dan yang benar adalah pendapat yang pertama. (lihat Fathul Baari 3:367) Sabda Rasulullah shallallohu alaihi wa sallam: “Rasulullah shallallahu ‘alaihi wa sallam telah mewajibkan zakat Fithr (fitrah) satu sha’ dari kurma atau satu sha’ dari gandum kepada budak atau yang merdeka, laki-laki atau perempuan anak kecil ataupun dewasa dari kaum muslimin dan Beliau menyuruh untuk dibayar sebelum manusia keluar untuk salat Id.” (HR. Bukhari Kitab Zakat 3:367 no. 1503 dari hadis Ibnu Umar)
Pada prinsipnya seperti definisi di atas, setiap muslim diwajibkan untuk mengeluarkan zakat fitrah untuk dirinya, keluarganya dan orang lain yang menjadi tanggungannya baik orang dewasa, anak kecil, laki-laki maupun wanita. Berikut adalah syarat yang menyebabkan individu wajib membayar zakat fitrah:
Besar zakat yang dikeluarkan menurut para ulama adalah sesuai penafsiran terhadap hadits adalah sebesar satu sha' (1 sha'=4 mud, 1 mud=675 gr) atau kira-kira setara dengan 3,5 liter atau 2.5 kg makanan pokok (tepung, kurma, gandum, aqith) atau yang biasa dikonsumsi di daerah bersangkutan
Sebagian ulama Madzhab Hanafiyah memperbolehkan zakat fitri dengan uang mereka menganggap bahwa uang lebih manfaat dari beras.
Zakat Fitrah dikeluarkan pada bulan Ramadan, paling lambat sebelum orang-orang selesai menunaikan Salat Ied. Jika waktu penyerahan melewati batas ini maka yang diserahkan tersebut tidak termasuk dalam kategori zakat melainkan sedekah biasa.
Penerima zakat secara umum ditetapkan dalam 8 golongan fakir miskin, amil, mualaf, hamba sahaya, garimin, fisabilillah, dan ibnusabil. Namun, menurut beberapa ulama khusus untuk zakat fitrah mesti didahulukan kepada dua golongan pertama yaitu fakir dan miskin. Pendapat ini disandarkan dengan alasan bahwa jumlah/nilai zakat yang sangat kecil sementara salah satu tujuannya dikeluarkannya zakat fitrah adalah agar para fakir dan miskin dapat ikut merayakan hari raya dan saling berbagi sesama umat Islam.
Di antara hikmah disyariatkannya zakat fitrah adalah:
Billete de cien mil pesos colombianos

Los billetes de 100 000 pesos colombianos ($ 100 000) son actualmente los de mayor denominación que circulan en Colombia. Sus colores predominantes son el verde y el verde claro, y se presenta en un formato horizontal. Empezaron a circular el 31 de marzo de 2016.​
Su diseño rinde homenaje al presidente colombiano Carlos Lleras Restrepo (1908-1994). En su reverso muestra el Valle de Cocora en Quindío y la Palma de Cera
Actualmente, este es el billete de mayor valor en circulación en Colombia.
En el anverso, el billete rinde homenaje al expresidente Carlos Lleras Restrepo en cumplimiento de la Ley 1167 de 2007 e incluye una imagen del rostro y otra de cuerpo entero de la cual se proyectan dos sombras que contienen los seudónimos que él utilizaba como periodista: «EL BACHILLER CLEOFÁS PÉREZ» y «HEFESTOS». Al lado izquierdo del personaje de pie se aprecia la flor del sietecueros, el número 100 y el pájaro barranquero. En el reverso tiene una imagen del Valle de Cocora en Quindío y la Palma de Cera, árbol nacional de Colombia, además, en el anverso también se muestra el poema de Luis Vidales, alusivo a la palma de cera. Algunas de las características con las que cuenta este papel moneda son las tintas e hilos de seguridad con efectos de cambio de color y movimiento para que sea más sencillo detectar si es auténtico o no. Además la diferenciación de tamaños en las denominaciones y a la incorporación de elementos táctiles atenderán las necesidades de las personas con limitación visual.​
Los billetes de 100 000 pesos colombianos tienen las siguientes medidas de seguridad:​
El Banco de la República informó que a finales de 2022, 325,5 millones de billetes de 100 000 pesos colombianos estaban en circulación en Colombia, que representan 32 550 682 millones de pesos colombianos.​
El director del Banco de la República de Colombia, José Darío Uribe, lanzó la campaña Billetes y monedas: valor y arte en 2010 para que los ciudadanos puedan detectar falsificaciones. A través de una serie de talleres, cajeros, comerciantes, conductores de servicios públicos, y en general, todos aquellos que pueden estar expuestos a recibir dinero falsificado fueron capacitados para reconocer el dinero falsificado. Al final de esta capacitación, recibieron como certificado una calcomanía para exhibir en su tienda y en sus cajas registradoras a fin de ahuyentar a los posibles traficantes de dinero falsificados.​ Según José Darío Uribe, «Las diversas campañas educativas que ha llevado a cabo el Banco de la República han reducido la cantidad de billetes falsos en Colombia». El Banco de la República recomienda reconocer los billetes falsos por el simple método de «Tocar, mirar y girar».​
El Charrito Negro

Johan Gabriel González o Juan Gabriel González , más conocido como El Charrito Negro (Ceilán, Bugalagrande, Valle del Cauca, 15 de febrero de 1962)​ es un cantante y compositor colombiano de música popular con una extensa trayectoria que lo ha consolidado como uno de los principales exponentes del género en Colombia.​​​​
Nació en la población de Ceilán, corregimiento de Bugalagrande (Valle del Cauca), el 15 de febrero de 1962, en el seno de una familia campesina humilde. Inspirado en la carrera del mexicano Antonio Aguilar, su primer acercamiento a la música ocurrió en un concurso organizado por una emisora del municipio de Caicedonia (Valle del Cauca) que González terminó ganando a sus 16 años.​
Su desempeño en un concurso de canto llamó la atención de la discográfica Gardenia,​ con la que el músico grabó su primer sencillo, titulado "Maldito dinero", con el nombre artístico de El Charrito Negro. El sencillo logró repercusión, lo que llevó al cantante a firmar un contrato discográfico con la compañía Discos Victoria, con la que grabó cinco sencillos en la ciudad de Medellín. Con la misma discográfica publicó el álbum Llorando por ellas. La canción "El guerrillero", compuesta por el caicedonita Israel Motato,​ le valió al músico el reconocimiento a nivel nacional.​
A partir de entonces, El Charrito Negro publicó más de una veintena de producciones musicales con compañías discográficas como BMG, Warner Music y Discos Víctor, tanto en el ámbito de la música popular colombiana como en el de la música tropical. Durante su carrera ha ganado dos discos de oro y un disco de platino, además de un Premio Nuestra Tierra por su canción "Quererte fue un error". Otros galardones obtenidos por el músico son la Orden Saico Santa Cecilia por sus 20 años de trayectoria y el premio al Mejor Artista de Música Popular por el sencillo recién mencionado.​ Junto con Darío Gómez y Luis Alberto Posada, González ha sido nombrado como uno de los tres grandes de la música popular de Colombia.​​​
En 2019 se estrenó en el canal colombiano Telecafé una serie de televisión basada en la vida del cantante, titulada El Charrito Negro, con la participación de la reconocida actriz Isabel Cristina Estrada.​​​ Ha realizado más de 45 giras internacionales.​ Actualmente reside en Tuluá (Valle del Cauca).​
List of Christmas and winter gift-bringers

This is a list of Christmas and winter gift-bringer figures from around the world.
The history of mythical or folkloric gift-bringing figures who appear in winter, often at or around the Christmas period, is complex, and in many countries the gift-bringer – and the gift-bringer's date of arrival – has changed over time as native customs have been influenced by those in other countries. While many though not all gift-bringers originated as religious figures, gift-bringing is often now a non-religious custom and secular figures exist in many countries that have little or no tradition of celebrating Christmas as a religious festival. Some figures are entirely local, and some have been deliberately and more recently invented.
The main originating strands – all of which have their roots in Europe – are
Not all gift-bringers were or are specifically focused on Christmas Eve or Christmas Day: other common customs are 6 December (Saint Nicholas), 1 January, New Year (St Basil, or secular), and 6 January, Epiphany (Three Kings).
The international popularity of the figure of Santa Claus has transformed the older traditions of many countries.
Given the overlapping nature of gift-bringers throughout the world in name, attributes, date of arrival, and religious versus secular identity, this list may include winter gift-bringers that are not specifically associated with Christmas. The list should however not include mythical or folkloric characters that do not bring gifts, such as Father Time.
Tatamá National Natural Park

Tatamá National Natural Park (Spanish: Parque Nacional Natural Tatamá or PNN Tatamá) is a national park in the Cordillera Occidental, Colombia. Established in 1987, the park encompasses 51,900 ha (128,000 acres) of primary west-Andean tropical and subtropical rainforest, temperate cloud forest, and páramo habitat in an area that spans the departments of Risaralda, Chocó and Valle del Cauca, within the Chocó bioregion.
The protected area is of high scientific interest because of its rich biodiversity and the unique state of conservation of its ecosystems. The park is home to tributaries of the San Juan and Cauca Rivers and, in its highest elevation area, to Páramo Tatamá, which along Frontino and El Duende, represents one of the only three páramos in Colombia that have not been altered by humans. Cerro Tatamá, the highest peak in the Cordillera Occidental, reaching an elevation of 4,100 m (13,500 ft), lies within the park.
Over 560 species of orchids can be found in the park, many of which are endemic to the area (such as the Montezuma maxillaria). The protected area is also a popular birding destination in Colombia with more than 620 bird species recorded, including 16 endemic to Colombia (of which seven are only found in the western Cordillera):
The park can only be accessed via Montezuma Road (Spanish: Camino de Montezuma), a dirt road that starts in the town of Pueblo Rico and winds up Cerro Montezuma to a military base at its summit, 2,600 m (8,500 ft). The Montezuma Rainforest Ecolodge property (1,350 m (4,430 ft)), located near the entrance of the park, is the main gateway to the protected area.
Мак

Мак (Papaver) е род едногодишни, двугодишни и многогодишни растения от семейство Макови (Papaveraceae), състоящо се от около 100 вида, разпространени предимно в северното полукълбо, отровни в различна степен. Съдържат бял млечен сок, богат с алкалоиди. Цветовете най-често са оцветени в различния нюанси на червения цвят, като преобладава аленочервеният. По-рядко са оцветени в бяло и жълто. В България растат 8 вида. Най-разпространен като плевел е полският мак. Като култура се отглежда сънотворният мак (Papaver somniferum). Семената на повечето видове се използват като подправка в хлебопроизводството и в сладкарството. В южните райони на България в ограничени количества се отглежда българският сорт Пловдивски син 360.
Дивият мак се среща в планините, а също така и в полетата. Цветовете имат най-различен цвят – червен, бял и лилав. След прецъфтяването образува макова главичка със семе, в която се съдържа отровно вещество. При сушене запазва отровното си действие. Чувствителни на отравяния са говедата, свинете, конете и овцете.
Други отровни за стопанските животни растения са лютиче, орлова папрат, лупина, синап, елда, млечка, рицин, къклица. (Източник: учебник по общо животновъдство за техникумите на Г. Кайтазов, И. Диваров, И. Ганчовски, стр. 33)
На мака е наречена улица в квартал „Горна баня“ в София (Карта).
Пирински мак

Пиринският мак (Papaver degenii), наричан понякога и деганов мак, е многогодишно туфесто тревисто растение от семейство Макови. Пиринският мак е локален ендемит – расте единствено във високопланинския пояс на планината Пирин, между 2100 и 2900 метра надморска височина. Видът е защитен от Закона за биологичното разнообразие. Включен е в Червената книга на България с категория рядък. Пиринският мак цъфти юли и август. Отличава се от другите видове мак по приосновните листа и цвета на венчелистчетата, тъй като е единственият български вид мак с жълти или оранжеви венчелистчета.
Пиринският мак се характеризира с трудно възобновяване и ниска численост.
Карл Мак фон Лайберих

Карл Фрайер Мак фон Лайберих (на немски: Karl Freiherr Mack von Leiberich), наричан просто Карл Мак, е австрийски фелдмаршал. Участвал във войните с Турция и Франция.
През 1798 г. му било поръчано да командва неаполитанската армия, с която успешно действал в Южна Италия, превзел Рим и се придвижил към Капуа. Неочаквано обаче узнал за бягството на краля в Сицилия и вълненията в Неапол. Тогава във войската му избухнал бунт и той се обърнал към генерал Жан-Етиен Шампионе с молба за свободно пропускане в Германия. Шампионе решил да изпълни молбата му, но френското правителство не се съгласило и Карл бил арестуван и обявен за военнопленник. След две години той успял да избяга от Париж.
През 1805 г., в началото на новата коалиционна война, Мак оглавил австрийската армия в Улм, като успява да укрепи града, но близо до река Илер е атакуван от французите, претърпял поражение и се укрил в Улм.
По-късно той бил обкръжен и капитулирал са 20-хилядна войска. Бил пуснат под клетва, след което се върнал в Австрия. Там бил подложен на военен съд, който го лишил от чина и ордените му.
През 1819 г., с помощта на княз Карл фон Шварценберг, на Мак е възвърнат чина и ордена на Мария Тереза.
Мак (село)

Мак е село в Южна България, община Ардино, област Кърджали.
Село Мак се намира в най-източната част на Западните Родопи, на около 5 km западно от границата им с Източните Родопи, на около 19 km югозападно от центъра на град Кърджали, 8 km югоизточно от град Ардино и 9 km запад-северозападно от град Джебел. Разположено е по южния склон на възвишението с направление югоизток между долините на Джебелска река и вливащия се в нея на километър югоизточно от селото неин приток Кюпрюдере. Надморската височина в селото намалява на югоизток по билото на възвишението от около 770 m до 600 m, а на юг край Джебелска река е около 520 – 540 m.
Близките до село Мак околни села са Гърбище (кметство) на около 4 km северозападно, Църквица на около километър северно, Мишевско на около 3 km източно, Щерна на около 2 km югоизточно, Рожденско и Теменуга – на по 2 – 3 km югозападно.
Селото – тогава с име Мък Мъл – е в България от 1912 г. Преименувано е на Мак с министерска заповед № 3775, обнародвана на 7 декември 1934 г.
Към 31 декември 1934 г. село Мак се е състояло от махалите Кара Мустафалар, Кика (Киклер), Муховци (Гюней махале), Орле (Сърт махле) и Побожи (Юмероглар).
Преброяване на населението през 2011 г.
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:
Изповядваната в село Мак религия е ислям.
Молитвеният дом в село Мак е джамия .
Ален мак (курорт)

„Ален мак“ е курортен комплекс и квартал на Варна, част от район Приморски. Има статут на селищно образувание, обитавано целогодишно от близо 20 000 души.
Комплексът е разположен северно от ваканционен комплекс Слънчев ден, в близост до Златни пясъци. Разполага с 3 км плажна ивица. Западно от курорта преминава Европейски път Е87. Поделя се на четири района, в южната му част е разположен плаж „Кабакум“.
Първоначално е местност край Варна, постепенно с разширяването си Ален мак става част от града и се развива като курорт. Като през последните години заможни чужденци започват да купуват вили в Ален мак, чести купувачи на имоти стават граждани на Русия и Англия.
Сливо поле

Слѝво полè е град в Северна България, област Русе. Градът е административен център на община Сливо поле.
По данни на ГРАО към 15 юни 2023 г. в града живеят 3305 души по настоящ адрес и 3941 души по постоянен адрес.
Град Сливо поле е разположен на 5 километра от река Дунав.
Община Сливо поле включва 10 села и 1 град:
През 1656 година Сливо поле се споменава под името Сливолик, Русенска каза, Русенски вилает. В началото на 19 век след чумната епидемия жителите му се установяват на днешното място, а новото село било наречено Кьоселер махале.
През 1856 година след края на Кримската война в селото се заселват кримски татари, a през 1863 година се заселват и българи от Русе и от Румъния. Селището било преименувано на Бююк Ислепол, по-късно станало Ислепол и накрая само Слепово.
През 1894 година са поставени основите на просветното дело в селото. За учебна сграда е използвана къщата на Юрдан Юрданов, по-късно притежание на Минчо Стоянов. Първият учител е Николчо Иванов от Русе.
През 1912 година селото е преименувано на Сливо поле.
За периода след Първата световна война са запазени сведения в пресата, според които на 21 март 1923 г. в землището на селото загиват трима души при опит да извадят барута от случайно намерена граната.
Село Сливо поле е обявено за град с Решение № 782 на МС на 18 май 2011 г.
Численост на населението според преброяванията през годините:
Етническият състав към 2011 г. включва 1057 българи, 1151 турци и 286 роми.
В града се намира най-голямата на Балканския полуостров фабрика за производство на биогориво.
Черквата в селото е построена през 1937 година и е посветена на Свети Димитър Солунски Чудотворец.
На територията на общината попада част от защитена местност „Калимок-Бръшлен“ – най-голямата в България, в която се осъществяват мероприятия за възстановяване на влажната зона „Калимок-Бръшлен“ по проект на Световната банка и GEF.
Косово поле

Косово поле (на сръбски: Косово поље / Kosovo polje, на албански: Fushë Kosovë) е междупланинска котловина, на която е наречена областта Косово поле и по-късно държавата Косово.
В южния му край е средновековният български и византийски град Липлян, а в северния - сръбският Звечан.
Полето има продълговата форма с дължина 84 km и ширина до 14 km. Надморската му височина е 500 – 700 метра, а релефът е хълмист, изграден предимно от древни езерни и речни наслаги, тъй като някога полето е било езеро, в което са се натрупвали речни наноси. Поради това почвата му е обработваема и доста плодородна (тук се отглеждат царевица, пшеница, ечемик, като е застъпено градинарството и лозарството в подножието на котловината). Климатът е умереноконтинентален с годишна сума на валежите 600 – 700 mm. Полето се ограничава на север от планината Копаоник, а на юг от северозападните разклонения на Шар планина. На запад от другата котловинна област в Косово – Метохия, го отделя хълмистия район Дреница, а на изток верига средновисоки планини (Голяк и др.) – от Поморавието. През Косово поле протича река Ситница, от басейна на река Велика Морава. Районът е богат и на полезни изкопаеми – лигнитни въглища, магнезит. Оттук преминават важни транспортни артерии още от античността – продължението към Македония и Адриатика на Ибърската магистрала, както и алтернативния път Ниш – Скопие през Липлян (на този по долината на Българска Морава), чието разклонение през Призрен го свързва с Адриатическо море и Драч.
На Косово поле, близо до град Прищина на 15 юни 1389 г. (Видовден) се провежда решаващото сражение между обединените сръбско-босненски войски (15-20 хил.човека), възглавявани от княз Лазар Хребелянович и армията на турския султан Мурад I (27-30 хил. човека). Независимо от героичното съпротивление на войските на княз Лазар, сражението завършва с победа на турците, като князът е пленен, а след това убит. След битката на Косово поле Сърбия се превръща във васал на Османската империя, а през 1459 г. е включена в нейния състав. Битката на Косово поле и подвигът на сръбските воини, геройски сражавали се против турската армия, намират своето отражение в сръбския героичен епос. В памет на Косовската битка на територията на Косово поле е издигнат мемориалът Газиместан, известен още и като „монументът на косовските герои“ и „сръбската Шипка“. Той се намира на около 6 – 7 km на североизток от действителното място на битката и на него е изписан текстът на клетвата на Лазар Хребелянович. През 1877 г. Османската империя създава Косовския вилает. По време на Първата световна война сръбската армия се оттегля в равнината на Косово до ноември 1915 г., а след това, подложена на атака от двете страни, армията се оттегля през планините в Албания.
На Косово поле е наречена улица в квартал „Стрелбище“ в София (Карта).
Сярско поле

Сярското поле (на гръцки: Ο κάμπος των Σερρών) е равнина в Егейска Македония, Гърция.
Сярското поле има форма на продълговат паралелограм и се простира от северозапад към югоизток с дължина около 70 – 80 km и широчина 15 – 20 km. От северозапад полето е заградено от планините Беласица (Керкини) и Круша (Крусия ори), от югоизток от планината Кушница (Пангео). На запад се намира планината Карадаг (Мавровуни), на югозапад се намира Богданската планина (Вертискос), на юг – Орсовата планина (Кердилио), на север (последователно от югоизток на северозапад) се намират планините Сминица (Меникио), Шарлия (Врондос) и Сенгелска (Ангистро). Сярското поле е известно със своето плодородие. Почвата в полето е песъчлива глина, която е богата на чернозем. Водоснабдяването е добро, тъй като подпочвена вода излиза плитко навсякъде.
През Сярското поле духа северният рупелски вятър от Рупелския пролом. Климатът е преходносредиземноморски.
В Сярското поле се отглеждат множество култури, като ечемик, царевица, памук, пшеница, просо, боб, нахут, леща, грах, сусам, анасон, дини, пъпеши, картофи, лук, чесън, коноп, лен, цвекло, маслини, бадеми, ориз и други. Отглеждат се и животни – овце, кози, крави и други. От културите най-много се работи с ръж, сусам, пшеница и памук, а след това с ечемик и съвсем рядко с просо. На първо място в Сярското поле е памукът, произвеждайки най-много от целия полуостров. Голяма част от реколтата се изнася. За износ е също така голяма част от реколтата на жито и ръж. В южните краища на полето се отглежда тютюн.
Според редица учени Сярското поле в миналото е дъно на езеро, което с времето си пробива път между Карадаг и Кушница и се влива в Бяло море. Две езера остават след това в дълбоките места на полето – Бутковското езеро в северната част на полето и езерото Тахино в южната. Езерото Тахино е пресушено от гръцките власти началото на XX век.
Старото име на Сярското поле е Одомантско поле.
Дългоплоден мак

Дългоплоден мак (Papaver dubium) е вид растение от род макове, широко разпространено из Европа и Америка. Растението е декоративно, плевелно и отровно.
Видът вирее в песъчливи почви без варовик.
В България е установен във всички флористични райони до 1000 метра надморска височина, в сухи и тревисти места и ниви.
Papaver dubium е едногодишно растение, което на височина достига 60 cm.
Дава цвят в периода от късната пролет до средата на лятото, в България април - юли. Цветът е голям (30-70 mm), с четири венчелистчета, които са по-бледо розови от цветовете на близкия вид полски мак (Papaver rhoeas), най-често без черното петно в основата на венчелистчето. Цветовете могат да стигнат до бели.
Стеблото на растението обикновено е покрито с груби косъмчета, прилепнали към повърхността, което отличава вида от P. rhoeas, чиито косъмчета са перпендикулярни на стеблото. Когато тъканите на растението са наранени, те изпускат бял до жълтеникав на цвят латекс.
Плодните кутийки са без косъмчета, издължени (над два пъти по-дълги, отколкото широки) и леко изтъняващи към върха. Видът може да формира в почвата банка от семена, които могат да изчакат дълго време подходящи условия, за да поникнат.
Ален мак (компания)

„Ален мак“ АД е най-старата козметична компания в България със седалище в Пловдив.
През 1892 г. тридесетгодишният тогава Антон Папазов създава в Пловдив своята фабрика за парфюми и сапуни. Папазов е потомък на известния казанлъшки род Папазоглу, който още през 1820-те години е успял да превърне производството на розово масло в успешен бизнес. Имали са представителства в Париж, Цариград и Виена, а стоката им се е търгувала от Москва до Ню Йорк.
Още на Първото българско изложение в Пловдив Първа българска парфюмерийна фабрика „А. Папазов“ получава златен медал. Малко по-късно продуктите ѝ получават признание на световното изложение в Анверс в Белгия през 1894 г. и на следващите световни изложения в Париж през 1900 г., в Сейнт Луис, САЩ през 1904 г. и в Лондон през 1905 г. Асортиментът освен парфюми и тоалетни води включва също кремове, помади, прахове и пасти за зъби, бои за коса, лосиони, както и модерният по онова време фиксатор за мустаци.
През 1948 г. предприятието е национализирано и от 1948 до 1990 г. то е едно от малкото в Пловдив, което е на самоиздръжка. Профилактичната зъбна паста „Поморин“ е на пазара повече от 50 години. Крем „Ахромин“, е признат за изобретение с авторско свидетелство № 12944, патентован в Лондон под № 1224145 и в Швейцария под № 512821 през 1969 г. Базата за развитие и внедряване през 1983 г. прераства в Научен институт по парфюмерия, козметика и етерични масла.
В края на 1989 г. компанията има осигурен пазар, солидна материално-техническа база, подготвени кадри, финансова стабилност и перспективно бъдеще. Производството ѝ достигна 200 млн. лв. и произвежда над 350 асортимента с над 1300 работни места.
През 1995 г. предприятието е обявено за приватизация като са направени пет поредни опита за приватизация. От първоначално обявената цена 18 млн. долара се стига да 5 – 6 млн. долара при активи за 88, 244 млн. лв.
Продуктите на компанията са особено популярни на руския и украинския пазари и в останалите държави от ОНД. Това е и причината през 2004 г. част от производството на компанията, предназначено за тези пазари, да бъде изнесено в Киев, Украйна. Производството за българския пазар си остава в Пловдив.
Компанията изпада в несъстоятелност през 2011 година, поради невъзможност да обслужва облигационен заем.
През 2011 година „Ален Мак България“ ЕАД е определена в несъстоятелност, като през 2013 година „Рубелла Бюти“ АД, най-голямата козметична компания на българския пазар, закупува марките на „Ален Мак“ на стойност 1,050 млн. лева и правата да ги произвежда. Днес много от продуктите на бившия „Ален Мак“ се продават под марката на компанията, като производител и собственик на марките е „Рубелла Бюти“ АД.
Завръщането на Розовата пантера

„Завръщането на Розовата пантера“ (на английски: The Return of the Pink Panther) е американско-британски комедиен филм от 1975 г. на режисьора Блейк Едуардс и е четвъртият филм от поредицата „Розовата пантера“. Главната роля се изпълнява от Питър Селърс, който се завръща в ролята си на инспектор Жан Клузо за първи път след „Изстрел в мрака“, след като е отказал да се завърне в ролята си в „Инспектор Клузо“ (1968). Във филма още участват Кристофър Плъмър, Катрин Шел и Хърбърт Лом.
В България филмът е издаден на видеокасета от Видеокъща Ван Крис и Дракар през 1996 г. с български дублаж. Екипът се състои от: