Друган

Друган е село в Западна България. Намира се в община Радомир, област Перник.
Село Друган е разположено в Радомирска котловина и на главен път Радомир – Дупница край река Радиковица в подножието на планината Голо бърдо, хълмовете Огоя и Света Петка. Разпръснато е на махали - Чакърова, Джамалица, Грамаге, Опалово и Блатото. Традиционно, към Друган се причисляват и днешните села Владимир и Старо село, които в миналото също са били махали на Друган.
Надморската му височина е 650 метра. На около десетина километра южно от него тече р. Арката, която е ляв приток на Струма и минава почти непосредствено до северните склонове на Конявската планина. Днес с. Друган има около 350 постоянни жители, а през лятото надхвърля 1000 друганци. Обработваемите земи са около 9000 декара. Отглежда се пшеница, ечемик, слънчоглед и картофи.
Смята се, че Друган възниква на мястото, където днес е разположено Старо село, което до декември 1955 година е част от Друган.
В местностите Средореко и Градище са открити праисторически селища. В късната Античност в Градище е построена крепост с площ 10 декара.
Според някои версии през Средновековието в Друган се заселват печенези. Според други името на селото е от кумански произход.
След Освобождението на България част от жителите на махалите, разположени в южните поли на Голо бърдо, се заселват в махалата Опалово, в близост до шосето Радомир - Дупница.
На 27 юни 1944 година комунистически партизани от Радомирския партизански отряд нападат махалите Опалово, Владимир и Старо село. Залавят седем местни жители и ги убиват, изгарят архива на общината в Опалово и разрушават мандрата. Румен Ваташки пише, че шумкарите открадват 13 пушки и 100 000 лева. След деветосептемврийския преврат са избити други жители на Друган.
През март 1945 година в Кондофрей е заловен Христо Захаринов от Друган, бивш полицай, участвал в прогонването на партизаните при нападението им в махалата Старо село на 27 юни 1944 г. Осъден е на смърт от т. нар. Народен съд.
С указ от 13 декември 1955 година Старо село и Владимир са признати от махали за отделни села. Смята се, че причина за това разделяне е влиянието, което оказват партизани от Владимир.
В центъра на селото срещу площада и читалището се намира парк, в началото на който е паметникът на загиналите друганци: антифашисти, партизани и в Отечествената война (1941 – 1944). На западната страна на площада е сградата на кметството, построено през 1985 г. В центъра се намират още поща, новата църква и сградата на закритото през 2008 г. училище.
На север от селото се намира местността „Градище“ и резервата „Острица“, който е под закрилата на ЮНЕСКО. Параклисът „Св. св. Козма и Дамян“ е също е атрактивна местна забележителност.
Народно Читалище „Благой Гебрев“ (старо име „Просвета“) е основано през 1905 г. Читалището пази около 12 000 тома литература, разполага с кино салон за 300 души. Освен това към него има и малък салон, две стаи и гримьорна. Читалището развива самодейност – Има само фолклорна женска група от около 10 – 15 възрастни жени. Има интернет зала. Правят се местни изложби. Сурвакарската група е около 120 души, но през 2014 г. взе решение за напускане на читалището и се помещава като самостоятелна група в сградата на закритото училище.
Силна е традицията и в Сурвакарските игри. Всяка година на 13 януари вечерта сурвакарите запалват огън на площада и играят и звънят около него. На следващия ден 14 януари, от рано призори започват да обхождат цялото село от най-горната махала до последната къща в най-долната махала като водят със себе си „Сурвакарската булка“ за здраве и берекет през годината. Във всяка къща влизат и играят, а стопаните даруват булката и сурвакарите с плодове, месо, ракия и пари.
Групата започва по-организирана дейност през 2006 г., като са направени много нови маски и ликове, а старите са поправени. Групата наброява около 110 – 125 души. Закупени са и много нови звънци и реквизит. Представя автентичния обичай „Сурвакарска сватба в Друган“.
Традиционната религия е източноправославната. Около селото има малки параклиси: „Св. св. Козма и Дамян“ (Голо Бърдо) и „Свети Димитър“ (Огоя). В центъра на селото е църковния двор с църква „Света Троица“, на които основите са положени по време на османска власт. До него е изграден нов голям храм започнат около 1920 година., построен с дарения и труд на жителите на селото и помощта на Дирекция Вероизповедания към Министерски съвет на Република България .
В селото се отбелязват всички християнски празници. Традиция е отбелязването на деня на селото през май, курбаните на параклиса „Света Троица“ (юни), на параклиса „Св. св. Козма и Дамян“ (ноември) и на параклиса „Свети Димитър“ (октомври).
Селото има и свой футболен отбор – „Ботев“ Друган. Основан е през 1940 г. През своята 75-годишна история, играе без прекъсване в регионалната Пернишка футболна група.
На Друган е наречена улица в квартал „Факултета“ в София (Карта).