Glassflaske

En glassflaske er en flaske laget av glass. De kan variere betydelig i størrelse, men er typisk mellom 200 milliliter og 1.5 liter. De blir blant annet brukt til forbruksvarer som brus, alkohol, kosmetikk og matvarer som dressing, men plastflasker og drikkebokser har til en viss grad tatt over.
De eldste kjente glassflaskene skal ha blitt laget i Mesopotamia rundt 1500 år før vår tidsregning. Ingrediensene ble smeltet, og deretter ble en leirform dyppet i væsken. Da glasset var kjølt ned ble leiren skåret ut fra innsiden, og bare den hule beholderen var igjen. Dette glasset var veldig tynt siden ilden ikke var så varm som i moderne ovner.
Rundt år 1 etter vår tidsregning skal glass laget med blåserør ha blitt oppfunnet i det romerske riket. På starten av 1600-tallet oppstod glassflaske- og glasskålindustrien i Amerika da bosettere i Jamestown bygget den første glassmelteovnen.
Etterhvert ble former tatt i bruk, og i 1886 kom en halvautomatisk maskin kalt "Press and Blow" laget av Howard Matravers Ashley.
I 1903 oppfant Michael Owens den automatiske flaskemaskinen etter å ha jobbet med produksjon av elektriske glødepærer i Ohio for Edison.
Når flaskene produseres kan det være spenninger i glasset grunnet ujevn eller for rask avkjøling. De anløpes derfor i en ovn for å minske spenninger og gjøre flasken sterkere.
Flasker kan merkes når de formes, for eksempel langs bunnen av flasken. Merkingen kan for eksempel si identifisere produksjonsmaskinen (for kvalitetssikring), oppgi produsenten av flasken, hvor mye flasken skal fylles eller dato flasken ble produsert. Flasken kan også ha opphøyde bokstaver, tall eller mønstre for å informere brukeren om innholdet. Ellers kan etikett brukes.
Det finnes mange måter å forsegle glassflasker slik at innholdet ikke slipper ut. Tidlige flasker ble forseglet med voks, og senere med kork. I dag har det blitt mer vanlig med skrukork eller vippekork.
Glass kan i stor grad gjenvinnes, og i noen land er det ordninger for å fremme resirkulering.
Knust glass som blir liggende er en miljøutfordring siden det ikke brytes ned, men blir liggende til evig tid. Mengden uønsket knust glass varierer med sesongbaserte varer som julebrus, og varmere perioder som om sommeren når folk generelt er mer utendørs.
Hele glassflasker er harde og kan brukes som slagvåpen, mens delvis knuste glassflasker kan brukes som stikkvåpen. Glassflasker kan således utgjøre en fare for alvorlig legemsbeskadigelse ved rus eller høyt alkoholkonsum.
Glassflasker knuses noen ganger med vilje som hærverk. Glasskår som blir liggende kan forårsake skogbrann, punktering på sykkel i sykkelstier, kuttskader på hunder og andre dyr på fortau og i turområder, og kan bli liggende i naturen i lang tid til fremtidig skade for dyr og mennesker, eksempelvis på strender og badeplasser.
I tillegg til vinflasker og andre alkoholprodukter som selges på Vinmonopolet, så brukes også glassflasker også fremdeles til en viss grad for leskedrikker (for eksempel sjokoladedrikk og julebrus) og svakere alkoholdrikker som øl og rusbrus som selges i dagligvarehandel.
Jevnlig tar ulike initiativ i kommuner og handel til orde for å forby glassflasker i ulike sammenhenger, særlig i forbindelse med sesonger med mye drikking utendørs. I en artikkel fra 2014 oppfordret Virke Handel ved Thomas Angell, som representerte handels- og tjeneste­næringen, om at handelsstanden ikke støtter opp om slike lokale initiativ fordi det vil være konkurransevridende med ulike lokale regler, og at enkelte produkter bare finnes på flaske.
Før 2024-sesongen besluttet Norges Fotballforbund flaskeforbud på norske fotballstadioner med en kort overgangsperiode. Glassflasker er forbudt i Tour de France under artikkel 6b i regelverket.