Harry Dickson

Harry Dickson este un detectiv ficțional de revistă pulp, născut în America, educat la Londra, și care a fost numit Sherlock Holmes-ul american. El a apărut în aproximativ 200 reviste publicate în Germania, Olanda, Belgia și Franța.
El a fost recreat de Jean Ray, pornind de la o serie de povestiri polițiste olandeze. La primele povestiri din seria Harry Dickson, Jean Ray nu a fost decât traducător, dar el s-a apucat să le rescrie în totalitate în stilul său. Harry Dickson se prezintă în povestirile originale ca și în cele imaginate de Jean Ray, ca fiind Sherlock Holmes-ul american.
Seria de povestiri polițiste care a devenit cunoscută mai târziu sub numele de Harry Dickson a fost inițiată în Germania în ianuarie 1907 cu titlul Detective Sherlock Holmes und seine weltberühmten abenteuer (Cele mai celebre cazuri ale lui Sherlock Holmes), fiind publicată de Verlagshaus für Volksliteratur und Kunst și cuprinzând 230 numere în total, publicate până în iunie 1911. Numele Sherlock Holmes a fost folosit doar pentru primele 10 numere. Ca urmare a unor îngrijorări cu privire la drepturile lui Sir Arthur Conan Doyle asupra numelui Sherlock Holmes, începând cu nr. 11 seria a fost redenumită Aus dem Geheimakten des Weltdetektivs (Dosarele secrete ale regelui detectivilor) chiar dacă personajul principal a continuat să fie numit Sherlock Holmes. În rolul colegului lui Holmes, doctorul Watson, s-a aflat un tânăr pe nume Harry Taxon.
Începând din octombrie 1907, editorul Fernand Laven a adaptat în limba franceză șaisprezece numere ale seriei germane pentru revista La Nouvelle Populaire sub titlul Les Dossiers Secrets de Sherlock Holmes (Dosarele secrete ale lui Sherlock Holmes) pentru nr. 1, schimbat imediat cu cel de Les Dossiers Secrets du Roi des Détectives (Dosarele secrete ale regelui detectivilor) începând cu nr. 2.
În decembrie 1927, editorul flamand Roman-Boek-en-Kunsthandel a lansat o traducere olandeză a seriei germane, intitulată Harry Dickson de Amerikaansche Sherlock Holmes (Harry Dickson, Sherlock Holmes-ul american).
Numele Harry Dickson se poate să fi fost inspirat de cel al lui Harry Taxon (din seria germană) sau de titlul cărții scriitorului Arnould Galopin, Allan Dickson, the King of Australian Detectives, care fusese publicată la începutul anilor 1900. Allan Dickson chiar s-a întâlnit cu Sherlock Holmes în L'Homme au Complet Gris (The Man in Grey) (1912).
Seria olandeză a avut 180 numere, până în mai 1935. În ea, tânărul asistent al lui Dickson s-a numit Tom Wills.
În 1928, editorul belgian Hip Janssens i-a cerut scriitorului Jean Ray să traducă seria olandeză în limba franceză, în vederea distribuirii sale în Belgia și Franța. Ediția în limba franceză, intitulată de asemenea Harry Dickson, Le Sherlock Holmes Americain, a fost lansată în ianuarie 1929. Ediția franceză a avut 178 numere, până în aprilie 1938.
Activitatea de bază a lui Jean Ray a fost să traducă textele din olandeză. Numerele de la 1 la 19 au fost traduse de către o persoană necunoscută. Jean Ray a tradus și corectat numerele de la 20 la 44 și de la 47 la 49, a tradus și adaptat numerele 37, 45, 46 și de la 50 la 62, a tradus (capitolele I-V) și scris (restul) la nr. 63 și a tradus (capitolul I) și scris (restul) la nr. 64.
În cele din urmă, Ray s-a săturat să traducă povestiri originale mediocre. Folosind titlurile și coperțile de la seria germană de dinainte de Primul Război Mondial (realizate de artistul Alfred Roloff, membru al Academiei din Berlin) ca puncte de plecare, începând cu nr. 65, el a început să scrie propriile sale povestiri. Numerele 65-69, 73, 75-77, 81-106 și 111-178 au fost scrise în întregime de Jean Ray. Numerele 70-72, 74, 78-80 și 107-110 sunt reeditări ale seriei Dossiers secrets du roi des détectives, apărute în 1907. Integrala Harry Dickson a apărut la Néo în 21 volume.
Aventurile lui Harry Dickson și a mai tânărului său asistent, Tom Wills, au încântat mai multe generații de cititori francezi. Deoarece au fost scrise de un maestru al literaturii de groază, acestea conțin mai multă fantezie decât adevăratul canon holmesian. Cele mai citite povestiri cu Harry Dickson sunt cele care în care marele detectiv luptă împotriva unor răufăcători ca profesorul Flax, omul de știință nebun cunoscut sub numele de Monstrul Uman, și, mai târziu, fiica sa, la fel de periculoasa Georgette Cuvelier, poreclită Păianjenul (cu care Dickson a avut o relație de iubire-ură); Euryale Ellis, o femeie frumoasă care avea puterea de a-și transforma victimele în piatră și care ar putea fi o reîncarnare a legendarei Gorgona Medusa; Gurrhu, un zeu aztec viu care se ascundea în Templul de Fier, un templu subteran situat sub centrul Londrei, plin de dispozitive științifice avansate; ultima mumie babiloniană vie care și-a găsit adăpost sub un lac scoțian; un ucigaș în serie băutor de sânge numit Vampirul cu ochii roșii; enigmaticul răzbunător cunoscut sub numele de Cric-Croc, Mortul plimbăreț; răufăcătorul Mysteras, care concepe iluzii mortale; zeul hindus Hanuman, însetat de sânge etc.
Faima lui Harry Dickson' în Franța rivalizează cu cea a lui Sherlock Holmes și Arsène Lupin.
Pe baza mai multor indicii menționate în această serie, Harry Dickson s-a născut în jurul anului 1890, la New York. El a fost educat din copilărie în Anglia, deoarece tatăl său voia ca el să primească o educație britanică. El a petrecut doar trei luni într-o vacanță de vară la New York unde, fiind copil, s-a împrietenit cu Reginald Marlow.
Trecutul familiei Dickson este necunoscut, dar se știe că Arsène Lupin a studiat magia la Paris în 1893, cu un magician pe nume Dickson.
La varsta de 15 ani, Dickson a studiat la Pertwee Private School din Anglia și a rezolvat un caz referitor la o rețea de traficanți de diamante. Pe la 20 de ani, Dickson s-a înscris ca student la Universitatea din South Kensington și a făcut cunoștință cu detectivul lui Jean Ray, Mister Triggs. El l-a ajutat pe colegul său francez Antoine de Hautefeuille să rezolve un mister de familie.
Întâmplător, Arnould Galopin a început să descrie aventurile unui detectiv tânăr pe nume Allan Dickson tot în 1910, deși Dickson al lui Galopin era considerat australian.
În 1919, Dickson a fost într-o misiune secretă în Berlinul de după război. Acolo, el s-a întâlnit cu genialul profesor Krausse, care l-a impresionat mult. Dickson l-a întâlnit din nou Krausse, zece ani mai târziu, și anume: în 1929, când era deja stabilit ca detectiv la adresa 221B Baker Street. Acest lucru susține ipoteza că acele cazuri publicate ale lui Dickson au avut loc de la mijlocul anilor '20 până la jumătatea anilor '30 sau mai târziu, când el avea vârsta de 30-40 ani, în concordanță cu descrierea fizică și cu abilitățile sale.
Numerele 81, 93 și 163 au fost traduse în engleză de Jean-Marc Lofficier & Randy Lofficier și cuprinse în volumul Harry Dickson: The Heir of Dracula (Black Coat Press, 2009).
Au fost realizate două adaptări diferite: una de către Christian Vanderhaeghe și Pascal Zanon pentru Dargaud (1986-2003), după cărți, și alta de către Richard D. Nolane și Olivier Roman pentru Soleil Productions (1992-2008), după povestiri inedite.
Personajul Harry Dickson intervine puțin în banda desenată La Brigade Chimérique (2009-2010), unde participă diferite figuri ale literaturii fantastice de după război.