davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Casa Dianu

Casa Dianu, din strada 24 ianuarie, este un monument datând de la începutul secolului 20, fiind un reper arhitectural și stilistic semnificativ pentru arhitectura municipiului Craiova. Din punct de vedere arhitectural, construcția respectă planimetria casei boierești tradiționale, cu acces central către o sală mare din care se intră către camere, cele dinspre strada, destinate musafirilor, iar cele dinspre curte propietarilor.
Imobilul a fost construit la începutul secolului 20 ca locuință a familiei Dumitru și Sofia Dianu. Imobilul este unul dintre puținele care, în proporție de 90%, păstrează elemente de arhitectură și de interior din timpul în care a fost ridicat. Ulterior, a servit ca sediu pentru diferite instituții, printre ele birourile administrative ale Filarmonicii, organizația orășenească Frontul Plugarilor și Școala Populară de Arte și Meserii “Cornetti”.
La sfârșitul anului 2019, au început lucrările de restaurare a clădirii, realizate de firma Rasub Construct avand implicata o echipa de specialisti atestați de către Ministerul Culturii - Finta Flavio (Manager proiect), Marcu Adrian (șef de șantier), Carmen Diaconu si Matefi Claudia (restaurator componente artistice), urmând să se încheie în anul 2021, redând monumentului funcționalitatea de clădire publică, unde vizitatorii vor găsi bibliotecile pentru cercetare „Academician Dan Berindei“ și „Academician Dinu C. Giurăscu“ ale Bibliotecii Județene „Alexandru și Aristia Aman“.
Procesul de restaurare a constat în lucrări de consolidare structurală, foraje verticale, lucrări de protejare a sobelor cu valoare istorică, a pardoselilor de mozaic și a oglinzilor, a tâmplăriei din lemn de stejar si refacerea componentelor artistice. O atenție deosebită a fost acordată elementelor decorative de la nivelul scafelor perimetrale și rozetelor centrale la tavanele parterului, fiind identificate și luându-se măsurile necesare de protecție a zonelor cu pericol de desprindere. Operațiile de restaurare a componentelor artistice au ca principal obiectiv refacerea compoziției decorative a interioarelor monumentului de arhitectură, prin recuperarea straturilor originale ascunse de invervenții sau degradate de variațiile de temperatură si umiditate cumulate cu vibrațiile si miscările seismice.
După restaurare, Casa Dianu va avea o nouă funcționalitate, unică la nivel național, aceea de „Muzeu al Cărții și Exilului Românesc”, unde se vor găsi 23 de colecții, arhive și alte bunuri care au aparținut unor personalități marcante ale culturii românești, aflate în exil.
Cișmele, Galați

Cișmele este un sat în comuna Smârdan din județul Galați, Moldova, România. Populația acestui sat este în continua creștere. Aceasta creștere se datorează persoanelor ce își muta domiciliile din mediul urban spre cel rural si se stabilesc pentru un trai mai linistit, agricultura, inițierea unor afaceri, etc.
Cismele este un sat atestat în 1812, ca moșie a Mănăstirii Precista din Galați. La 15 august 1825 era unită cu „Moșia Dracii", ulterior fiind numită Drăculești. Toponimul Dracea sau Drăculești este de origine onomastică. Dumitrache Dracea, pârcălab de Galați, care a judecat la 22 aprilie 1665 o pricină pentru satul Șendreni, a cumpărat o parte din moșia care i-a purtat numele. Numele satului Cișmele provine de la cuvântul de origine turcă cișmea, fântână zidită la suprafață.
GL Acest articol despre o localitate din județul Galați este deocamdată un ciot. Puteți ajuta Wikipedia prin completarea lui.
Mănăstirea Uspenia

Mănăstirea Uspenia este o mănăstire ortodoxă din România situată în satul Slava Rusă, județul Tulcea. Este o mănăstire de rit vechi, cu hramul Adormirea Maicii Domnului. A fost ridicată în secolul XVII de către călugării ruși ce s-au retras de pe locul unde astăzi se află Mănăstirea de maici Vovidenia.
Fiind scaunul unui episcop, mănăstirea e singurul lăcaș de cult din România, aflat în mediul rural, ce are rang de catedrală.
Ea este centrul Eparhiei de Slava din cadrul Bisericii Ortodoxe Ruse de Rit Vechi (a lipovenilor). Aici este înmormântat Nicodim Feodotov, al cincilea Mitropolit ortodox de rit vechi de Fântâna Albă (în perioada 1 octombrie 1924 - 15 octombrie 1926).
Acest articol despre o mănăstire din România este deocamdată un ciot. Puteți ajuta Wikipedia prin completarea lui !
Românii din regiunea Cernăuți

Românii din Regiunea Cernăuți reprezintă cel mai mare grup al minorității române din Ucraina.
Românii sunt în Cernăuți de secole întregi. În istoria recentă, teritoriul ce cuprinde Regiunea Cernăuți a făcut parte din Regatul României din 1918 până în 1940, când a fost ocupat de către sovietici, fiind parte a RSS Ucrainene. În perioada sovietică, românii din Cernăuți (ca restul românilor din URSS) au fost persecutați, fiind supuși unui proces de „rusificare” (cel mai notabil exemplu fiind Masacrul de la Fântâna Albă). De asemenea, o bună parte a populației a fost deportată în Siberia, iar alta s-a refugiat în România.
Odată cu căderea regimului comunist, situația românilor din Regiunea Cernăuți s-a îmbunătățit. Multor români le-a fost permis să emigreze în România. În contradicție cu acest fapt, numărul celor care s-au declarat români a crescut, deoarece oamenilor nu le mai era frică de persecuții.
În prezent există școli, biserici și centre culturale românești în Regiunea Cernăuți. Există de asemenea activiști (atât în România, cât și în Ucraina) ce militează pentru unirea Regiunii Cernăuți cu România însă, momentan, nu s-a făcut niciun demers în acest sens. Reforma administrativă ucraineană finalizată în 2020 a redus numărul de raioane din regiunea Cernăuți de la 11 la doar 3, dintre care niciunul nu are o majoritate românofonă. În rândul minorității române, există nemulțumiri cu privire la politicile lingvistice și culturale ale guvernului și la ucrainizarea treptată a unor clase vorbitoare de română.
Potrivit Serviciului de Stat de Statistică al Ucrainei, în anul școlar 2023/24, în regiunea Cernăuți au urmat învățământul secundar general 105.874 de elevi, dintre care 93.134 (87,97%) au studiat în clase de limba ucraineană și 12.740 (12,03%) în clase de limba română. Dintre cei 48.486 de elevi din învățământul secundar din instituțiile de învățământ din mediul urban, 47.165 (97,28%) au studiat în limba ucraineană și 1.321 (2,72%) în limba română. Dintre cei 57.388 de elevi din învățământul secundar din instituțiile de învățământ din mediul rural, 45.969 (80,10%) au fost școlarizați în limba ucraineană, iar 11.419 (19,90%) în limba română.
88% din românii din Cernăuți se află în 4 din cele 11 raioane. În Raionul Herța, românii reprezintă 95% din populația totală. În Raionul Adâncata, ei reprezintă 45%. În Raionul Storojineț, ei reprezintă 37%.
Aproximație Gauss

În optica geometrică, aproximația Gauss (sau aproximația fasciculelor paraxiale) reprezintă o aproximație conform căreia, în cadrul unui sistem optic, fasciculele de lumină care formează imaginea sunt considerate paraxiale.
Astfel, dacă cele două medii transparente au indicii de refracție n1 și n2, i1 unghiul fomat de raza incidentă cu axa optică, iar i2 cel format de raza refractată, atunci:
Poartă numele matematicianului Carl Friedrich Gauss.
Deoarece imaginea unui obiect reprezintă juxtapunerea imaginilor porțiunilor infinit de mici care alcătuiesc obiectul, claritatea acestuia ar putea fi perfectă dacă imaginea unui punct al obiectului ar fi de asemenea perfectă. Un sistem optic care satisface asemenea condiție se numește stigmatic, iar punctul obiect și punctul imagine se numesc puncte conjugate. Orice abatere de la stigmatism se numește aberație, care poate fi geometrică sau cromatică.
În anumite condiții, un sistem optic real poate forma o imagine aproximativ stigmatică. Cel mai important caz de stigmatism aproximativ apare în cazul formării imaginii cu raze de lumină foarte apropiate de axa optică, paraxiale. Aproximația gaussiană este tocmai acest tip de aproximație.
Proiecție

Proiecția (în latină projectio - aruncare înainte) se numește reprezentarea unui corp geometric tridimensional pe un plan, numit plan de proiecție. Termenul de proiecție mai poate fi înțeles și ca metodă de construire a unui asemenea corp.
Metoda de proiecție a imaginilor obiectelor este bazată pe perceperea lor vizuală. Dacă toate punctele obiectului sunt unite prin drepte (raze de proiecție), cu un punct dat O, care reprezintă punctul de observație (în care se află receptorul vizual al observatorului), atunci intersecția acestor raze cu un oarecare plan formează o proiecție. Unind toate punctele cu linii drepte în aceeași ordine în care acestea sunt unite în obiect, obținem pe plan o imagine proiectată a obiectului sau o proiecție centrală.
Dacă centrul proiecției este depărtat la infinit de planul de proiecție, atunci se obține o proiecție paralelă, și dacă în acest caz liniile cad perpendicular pe plan, proiecția se numește ortogonală.
Proiecțiile se utilizează deseori în inginerie, arhitectură, pictură și cartografie.
De studierea proiecțiilor și metodelor de proiectare se ocupă o știință numită geometrie descriptivă.
Fântână arteziană

Fântâna arteziană este o fântână în care apa țâșnește în mod spontan.
Acest fenomen a fost pus în evidență pentru prima dată de către călugării de la abația din Lillers, Artois, în 1126, de unde provine denumirea acestor fântâni.
Prin extensie, aceeași denumire este dată unei fântâni construite cu scop decorativ, din care apa țâșnește în sus, presiunea apei fiind realizată prin mijloace artificiale.
Barajul Fântânele

Lacul Beliș-Fântânele este un lac artificial de acumulare din Munții Gilăului, județul Cluj.
A fost amenajat în perioada 1970-1974 cu scop hidroenergetic, pe cursul râului Someșul Cald. Are o suprafață de 9,8 kmp și o lungime de 13 km, fiind situat la o altitudine de 990 m. Pe malul lacului se află stațiunea turistică Beliș-Fântânele.
Lacul Beliș-Fântânele este situat în vestul județului Cluj, în partea nordică a munților Apuseni, la confluența dintre munții Gilăului (est), munții Vlădeasa (vest) și Muntele Mare (sud).
În perioada 1970-1974 locuitorii vechii comune Beliș au fost nevoiți să se strămute pe actualul amplasament al satului. Cătune, precum Milioan, Pleș, Dădești, Bolojești sau Giurcuța de Jos, sunt acum de domeniul amintirii și doar în verile foarte secetoase, când nivelul apei lacului scade foarte mult, se pot vedea ruinele caselor abandonate de moți, cele mai celebre fiind ruinele fostei biserici din Giurcuța de Jos.
Hope Construction Materials

Hope Construction Materials was a producer of cement, concrete and aggregates in the United Kingdom, founded on 7 January 2013 by entrepreneur Amit Bhatia. Before 1 April 2014, Hope Construction Materials was the trading name for the two entities, Hope Cement Limited and Hope Ready Mix Concrete Limited. It was acquired by Breedon Aggregates in August 2016. Assets included Hope Cement Works, the largest cement plant in the United Kingdom at Hope, Derbyshire, and a network of 170 ready-mix concrete plants, as well as aggregate extraction and logistics operations.
In February 2011, cement company Lafarge and mining company Anglo American agreed to merge their British construction materials businesses. Due to the size of the venture, the Office of Fair Trading referred it to the UK's Competition Commission, who concluded in May 2012 that, because of the potential loss of competition in the aggregates, asphalt, cement and ready-mix concrete markets, some of their assets should be sold.
In November 2012, Lafarge and Anglo American agreed to sell ~£200 million worth of British assets to Amit Bhatia. The deal was completed in January 2013 with the creation of Hope Construction Materials.
The two firms, Hope Cement Limited, and Hope Ready Mixed Concrete Limited, traded under the name Hope Construction Materials, and were merged under that name in April 2014.
On 18 November 2015, Breedon Aggregates announced the acquisition of Hope Construction Materials for £336 million, and completed the deal on 1 August 2016.
When the two Hope legal entities merged in 2014, the combined assets included a cement works at Hope, Derbyshire, which is the largest in the United Kingdom. The company also operated 170 ready-mix concrete plants; and a number of aggregate operations including quarries, rail terminals and shipping wharves. The company employed eight hundred people in January 2013.
Production at Hope Cement works in its first year of trading (to 2014) was over 1.3 million tonnes of cement per year.
When G & T Earle opened Earles Cement works in 1929, it was linked to the Hope Valley Line by a 2 mi (3.2 km) single track railway, which was worked by steam until 1963. Most of the cement now travels over it in trains hauled by class 20 locomotives to Earles Sidings, where it is taken over by Freightliner.
Chile en los Juegos Suramericanos

Chile es una de las naciones que ha participado en los Juegos Suramericanos de manera ininterrumpida desde la primera edición, realizada en Bolivia en 1978. Chile siempre estuvo entre los tres primeros puestos del medallero hasta la quinta edición de los juegos, fecha en la que se incorporaron cuatro países adicionales en las competiciones.
El país está representado en los Juegos Suramericanos por el Comité Olímpico de Chile y ha sido sede del evento deportivo en dos ocasiones: las ediciones tercera en 1986 y décima en 2014.
Chile ocupó su mejor posición en las tres primeras ediciones cuando obtuvo el segundo lugar. En los juegos de Santiago 1986, cuando Chile fue sede, obtuvo el mayor número de medallas en la historia de los juegos con un total de 176 preseas. En esa misma oportunidad, obtuvo el mayor número de medallas de oro ganadas en unos juegos con un total de 50 de ellas.
Su peor desempeño fue en los juegos de Cuenca 1998, cuando quedó en sexto lugar, superado por Ecuador, país sede para dichos juegos.
En tanto su menor cantidad de oros y medallas se obtuvieron en Valencia 1994, con solo 16 oros y 73 medallas en total, aunque quedó en el quinto lugar del medallero.
Ganador Segundo puesto Tercer puesto Último puesto
La tabla siguiente muestra todas las medallas obtenidas por deportistas chilenos a partir de los Juegos Sudamericanos de 2006.
Tenis de mesa en los Juegos Olímpicos

El tenis de mesa en los Juegos Olímpicos se realiza desde la edición de Seúl 1988. Tras el Campeonato del mundo, es la máxima competición internacional de tenis de mesa. Es organizado por el Comité Olímpico Internacional (COI), junto con la Federación Internacional de Tenis de Mesa (ITTF).
Se disputan cuatro torneos diferentes, dos masculinos (individual y por equipos) y dos femeninos (individual y por equipos). Hasta los Juegos de Atenas 2004, en vez de las pruebas por equipos se realizaban las de dobles. A partir de Tokio 2020 se disputará una prueba más, la de dobles mixto.
En la edición de 1992 fueron entregadas por prueba dos medallas de bronce (una a cada uno de los perdedores de las semifinales); en el resto de ediciones se ha disputado adicionalmente un partido por el tercer lugar para definir al ganador de la medalla de bronce.
Juegos Parasuramericanos de 2014

Los I Juegos Parasuramericanos se llevaron a cabo desde el 26 al 30 de marzo de 2014, en la ciudad de Santiago, Chile, una semana después de los Juegos Suramericanos de 2014.​
Deportes de los Juegos Parasuramericanos de 2014:
Al final de los Juegos, Argentina encabezó el medallero con un total de 112 medallas. La natación fue el deporte que ganó más medallas para el país, el baloncesto también es digno de mención, ya que Argentina ganó la medalla de oro en los dos eventos.
Brasil ocupó el segundo lugar en el medallero con 104 medallas en total (2 medallas de oro menos Argentina). Brasil se destacó en el tenis, tanto de mesa como en silla de ruedas y en bochas.
Venezuela, con 34 medallas de oro, obtenidas principalmente en el atletismo, ocupó el tercer lugar. El local, Chile terminó en quinto lugar, detrás de Colombia.
País anfitrión resaltado y en negrilla.
Luis Flores (tenis de mesa)

Luis Rodrigo Bustamante Flores​​​​​ (nacido el 30 de octubre de 1987) es un jugador de tenis de mesa para chileno que compite en competiciones internacionales de tenis de mesa. Es campeón de los Juegos Parapanamericanos y campeón Panamericano. También compitió en los Juegos Paralímpicos de Verano de 2020, donde perdió en octavos de final. ​ ​
Flores sufrió un derrame cerebral a los 18 años que lo llevó a usar una silla de ruedas. ​
Chile en los Juegos Paralímpicos de Río de Janeiro 2016

La participación de Chile en los Juegos Paralímpicos de Río de Janeiro 2016 fue la séptima actuación paralímpica de ese país, oficialmente organizada por el Comité Paralímpico de Chile. La delegación chilena estuvo compuesta por 15 deportistas —8 mujeres (53%) y 7 hombres (46%)— que compitieron en 6 de los 22 deportes reconocidos por el Comité Paralímpico Internacional para estos Juegos Paralímpicos.
El abanderado de Chile en la ceremonia de apertura fue el potencista Juan Carlos Garrido.​
Los deportistas chilenos que participaron en Río de Janeiro 2016 son:
List of computer-animated films

A computer-animated film is an animated film that was created using computer software to appear three-dimensional. While traditional 2D animated films are now made primarily with the help of computers, the technique to render realistic 3D computer graphics (CG) or 3D computer-generated imagery (CGI), is unique to computer animation.
This is a list of theatrically released feature films that are entirely computer-animated.
Release date listed is the first public theatrical screening of the completed film. This may mean that the dates listed here may not be representative of when the film came out in a particular country.
The country or countries listed reflects the places where the production companies for each title are based. This means that the countries listed for a film might not reflect the location where the film was produced or the countries where the film received a theatrical release. If a title is a multi-country production, the country listed first corresponds with the production company that had the most significant role in the film's creation.
Tony Spredeman

Tony Spredeman (born September 19, 1984) is an American master table football player from Milwaukee, WI, USA currently living in Romania. He is a multiple-time World Champion and often partners with Billy Pappas in the Open Doubles format.
He has won several World Championships - including the Tornado Worlds 2008. Tony finished 2nd at the ITSF World Championships in early 2009 which is a multi-table tournament. Many people consider Tony to be among the best table foosball players in the world, at least on the Tornado table.
In April 2010, Tony Spredeman became the global spokesperson for the Fireball table.
Valley International Foosball Association

The Valley International Foosball Association (VIFA) is an American "association of coin machine operators, foosball table manufacturer and foosball players, working together to provide increased interest in the game of foosball". The league is headquartered in Bay City, Michigan, and was founded by game equipment manufacturer Valley-Dynamo. 11th VIFA World Championship was held in 2007.
VIFA works in association with the ITSF to promote the Foosball World Championships and World Championship Series events (having hosted the World Championships previously).
VIFA is also closely associated with the USTSA (United States Table Soccer Association), and the USTSF (United States Table Soccer Federation) is a member. As such, VIFA has a growing membership in the United States, Canada and other countries.
Foton Midi

The Foton Midi (Chinese: 福田迷迪) is a Leisure activity vehicle produced from 2008 to 2014 by Foton, a subsidiary of BAIC Group.
The original price of the Foton Midi ranged from 59,800 yuan to 66,400 yuan with two four-cylinder petrol engines available including a 1.3 litre engine producing 85 hp and a 1.5 litre engine producing 105 hp with both engines mated to a 5-speed manual gearbox. A facelift featuring a new 1.6 litre engine option and a restyled front fascia was introduced in 2013 for the 2014 model year, but due to poor sales, the Midi was soon discontinued. The price of the Foton Midi before being phased out ranged from 59,300 yuan to 66,700 yuan.
Mi camino es amarte

Mi camino es amarte (English title: The Path of Love) is a Mexican telenovela that aired on Las Estrellas from 7 November 2022 to 12 March 2023. The series is produced by Nicandro Díaz González. It is an adaptation of the Chilean telenovela El camionero, created by Luis López Aliaga. It stars Susana González, Gabriel Soto, Mark Tacher and Ximena Herrera.
Memo Santos Pérez (Gabriel Soto) makes a living driving his trailer. In addition to being loving to his family, he wants to form a home with Úrsula (Sara Corrales), a woman with a dark past whom he has just proposed to. When his life plans are underway, Olivia (Claudia Álvarez), his ex-girlfriend, on the verge of death, confesses to him that they had a daughter (Camille Mina) and asks him to look for her at the home of Daniela Gallardo (Susana González) and Fausto Beltran (Mark Tacher), Isabella's adoptive parents. Memo goes to the Beltrán family's house to meet his daughter, where he is mistaken for Daniela's new assistant.
Daniela is successful a landscape designer who has been unable to fulfill her dream of carrying a child in her womb. Memo decides to work with Daniela to be close to Isabella, while he confirms with a DNA test that he is her father. Thanks to the daily coexistence, Memo becomes Daniela's confidant and that is how he discovers the loneliness she lives in her marriage and that her only reason in life is Isabella. Daniela and Memo begin to fall in love, but they decide to keep their feelings quiet in order to respect their commitments to their partners.
In May 2022, it was reported that Nicandro Díaz González was producing an adaption of the Chilean telenovela El camionero, and that casting had begun. On 6 July 2022, Gabriel Soto, Susana González, Mark Tacher and Ximena Herrera were announced in the lead roles, with the working title of the telenovela being Los caminos del amor. Filming of the telenovela began on 25 July 2022. On 23 August 2022, during a blessing ceremony, Mi camino es amarte was announced as the official title of the telenovela. Filming concluded in January 2023.
王计兵

王计兵（1969年—），中華人民共和國詩人，外賣員，徐州作家协会会员。笔名「拾荒」，外號「外卖诗人」。截至2023年年初，王计兵创作的诗歌有4000余首，公開發表的詩歌有百餘首，有40余首发表在省级刊物上，並且獲得過20-30個獎項。
王计兵出生在江蘇省徐州邳州一个农村家庭。王计兵曾前往武校讀書，但是由於基本没有文化课，初二時王计兵辍学，並跟着父亲做农活。1985年起，王计兵離開邳州前往中國各地打工，他來到沈阳，在建筑队里当小工。1992年，王计兵返回邳州家鄉，写下兩千字小说《小车进村》，並被刊登在杂志《百花园》上。這部小說反映的是蘇北農村生活。後來王计兵十余篇作品刊登在杂志上，並打算创作一部长篇小说，於是開始一直寫作，连续几个月不出来干农活。其父認為其不务正业，於是趁王计兵離開屋子的時候將其手稿焚毁。王计兵为此与父亲两个月没有交流过。
1993年，王计兵又離開家鄉四處打工。他在中國东北当过钳工，在新疆砌土坯，在山东做水果批发。2002年前后，王计兵一家來到苏州昆山市定居，並開了家超市。王计兵從2008年开始写诗。2009年，他开始在网络上发表文字。2017年，他開始向各家雜誌投稿自己寫的诗歌。2018年，王计兵成为徐州市作家协会會员。
2019年，由於超市經營困難，王计兵開始在昆山市兼職送外賣，早上整理店鋪，中午開始在饿了么上接單。2022年7月20日，他寫的與外賣騎手有關的詩《赶时间的人》被诗人陈朝华在新浪微博上转发后引發2000萬網友關注，10萬人轉發。而他因為在送餐路上創作不少作品，而被网友称为「骑行诗人」。有6家出版社找到王计兵，希望他能出書，王计兵推掉了5家出版社，並選擇其中的一家名為真故图书的出版社出版自己的第一本诗集《赶时间的人：一个外卖员的诗》，詩集中共收录187首诗。該詩集最終於2022年底出版。後來他的另兩本詩集《我笨拙地爱着这个世界》、《低处飞行》陸續出版。
2025年1月，王计兵应2025年中央广播电视总台春节联欢晚会剧组之邀请，出席节目录制并担任报幕员。而他的第四本诗集《手持人间一束光》于同月出版上市。
王计兵有三个孩子，截至2022年两个孩子上了大学，大女儿婚后有了两个孩子。
外送江湖骑士联盟

外送江湖骑士联盟，部分媒体称为外卖江湖骑士联盟，是中华人民共和国未注册的外卖员从业者组织，部分外媒认为其为独立工会，形成于2019年7月。联盟以微信群形式运作，起源于“盟主”陈国江于2019年7月创建的群组“外卖骑手交流群”，2019年12月改为现名。联盟以组织大规模聚餐、提供法律援助和生活帮助等形式为骑手服务，并通过发布短视频和代理健康证、电池等业务扩大影响力。截至2021年2月，该组织共有14000余名成员，在北京地区有16个微信群。
2021年2月18日，“盟主”陈国江在网上曝光“饿了么”平台对外卖员春节期间奖励有欺骗嫌疑，此后其发布的视频被限流。2月25日，陈国江被北京警方因未具名原因拘留，外送江湖骑士联盟实质性解体。
外送江湖骑士联盟“盟主”陈国江，化名熊焰、陈天河、陈生、赵磊等，1990年出生，贵州省赫章县人，小学五年级文化。早年间学过厨艺，17岁到北京打工，做过工地看守，送过外卖，2011年承包了一个网吧的食堂，2015年开设饭店，曾因未办理营业执照被拘留四天，两年后因亏损严重而被迫歇业。2018年9月，陈国江转而以送外卖为生。
2019年7月前后，因不满外卖骑手权益低位，陈国江发起微信群“外卖骑手交流群”，并组织在京外卖员于送餐盒后贴上加入方式，两日内即组建了两个群，有两百人加入。群聊起初为外卖骑手交流互助为主，群主陈国江后开始组织外卖骑手聚餐。在2019年11月因筹划外卖员罢工以抗议美团、饿了么在双十一期间压低派件单价而被拘留26天后，陈国江开始于12月组织“骑士联盟”、“全国全平台骑手团结/互助/交流/共享群”，自称“外送江湖骑士联盟盟主”，并通过派发传单、老群友邀请等方式招纳盟员，同时在快手、抖音、哔哩哔哩等平台开设账号，形成“外送江湖骑士联盟”。2020年9月时，中国大陆共有11个以陈国江为群主的外卖员微信群组。
2020年10月，陈国江及外送江湖骑士联盟在北京东三环十里河“盟主出租屋”建立了骑手之家，为在京务工的外卖从业者提供免费暂住、行业技术指导等服务，并在工作外亲自协助骑手处理交通事故及运送纠纷，两个月后被社区民警以“防疫治安压力”为由要求关闭。外送江湖骑士联盟的组织规模也在不断扩大，截至2020年11月，超过1万名外卖员加入联盟群组，亦涌现出“西直门骑士联盟”等组织，这使得陈国江不再以送外卖为主业，转而以通过联盟帮助骑手办理健康证、与企业合作代理租赁电动车电瓶、发布短视频等方式维生，但仍不时运送京郊长途外卖。截至2021年2月，陈国江的抖音和快手账号粉丝数总和达到十五万。
2021年1月，饿了么针对众包优选骑手推出了“畅跑春节优选系列赛”活动，称若外卖员满足活动时间内七期派单任务即可获得8200元奖励，然而在实际操作中却将第六期派件量从一周200单无预示上调到380单，引发骑手不满。2月18日凌晨，陈国江应工友之邀在新浪微博上传视频，质疑饿了么“春节奖励金忽悠骑手留京”，引发网络激烈讨论。迫于舆论压力，饿了么在21日发布道歉声明，称会增加补偿活动和调低第七期派件量。
2月25日晚，陈国江被北京警方带走，外送江湖骑士联盟也停止活动，外界猜测与其先前针对饿了么活动发表的质疑有关。在陈国江被拘留后，一名饿了么工作人员对媒体称“他（陈国江）因为有拘留史在19年被平台拉黑，不是我们平台的骑手了”。3月17日，其家人收到北京市公安局朝阳分局发出的刑事拘留通知书，称陈国江涉嫌寻衅滋事罪于2月26日被拘留，羁押于朝阳区看守所。4月2日，陈国江的亲属收到了他被正式逮捕的通知书。
陈国江通过外送江湖骑士联盟面向在京外卖从业者举办多种活动，包括每月一次聚餐、解决交通纠纷、联系法律援助，协助外来务工人员找房子、租电池、办健康证，组织外卖员游泳、泡温泉等，同时在微信群中对外卖员通过直播讲授正当防卫方法和与平台、商家、顾客的协商方式。截至2020年末，聚餐数量达20场。在2020年9月《人物》杂志《外卖骑手，困在系统里》一文发表后，联盟“盟主”陈国江多次接受记者采访。此外，联盟也曾于2019年11月筹划罢工，但因警方的干预而未举行。
陈国江在接受《北京青年报》记者采访时称，组织外送江湖骑士联盟的目的是“帮大家做点事，帮大家发发声”，他个人亦希望“有一天能作为骑手代表跟平台好好沟通一次”，“将骑手们的诉求反映给平台领导，最好是直接跟美团王兴对话”。面对记者对其组织性质的质疑，陈国江回应称“都是外卖员的同行同事，在群里也是互相帮助的角色，怎么能说是手下。再说，要是有关部门以为我这是个什么组织，我怎么受得了？”。
林秋瀨

林秋瀨（约1921年—2012年5月30日），臺灣慈善家，臺南後壁人，人稱「慷慨老林哥」，多年來捐助家鄉。
林秋瀨早年為西藥外務員，後專門從事草藥、膏藥販賣。約1969年，他從後壁鄉安溪寮搬遷至上茄苳嘉田村。當年8月，他捐款一萬元在上茄苳往白河方向的嘉南大圳橋旁大榕樹下，興建一個名為「老林亭」的涼亭。亭院題上自己寫的勸善文句：「孝順感動天和地、龍天不虧行善人」。
林秋瀨與妻子共育三女一兒，先過世的妻子葬於上茄苳附近，剩他自己一人獨居。多年來，他習慣破曉前起床，騎單車到墓園對妻子墓碑說話，然後晨曦返家，開始一天的生活。他曾提過，只要吃個饅頭，配上杯豆漿，就可以過一日。他會賣屋捐贈白米給後壁的貧困家庭、捐款給當地的菁寮聖十字架天主堂、贈送膏藥替人療傷治病、甚至連清潔隊都收過其捐贈的機車。他說自己的錢全部寄放在第二重天，因是佛家子弟，所以要幫助需要幫助的人。為了鼓勵別人行善，他出資印製雲棲蓮池大師《百歲修行經》一千本贈閱。
自1994年起，林秋瀨開始贈送後壁鄉內各國中、小學畢業生每人一輛腳踏車。當年，他捐給後壁鄉永安國小八十六輛腳踏車，而他自己所騎的，仍是一輛破舊的腳踏車，被媒體稱為「慷慨老林哥」。上茄苳的永安國小校長楊有財人表示，老林哥淡薄名利，一律拒絕媒體登門拜訪。有些對老林哥敬佩的地方人士會去看望他，但他堅持不收禮。
2012年5月30日清晨5點許，長女林素雲發現九十一歲的父親在屋旁水塔以圍巾自縊，未留遺書。
搖曳露營△

《搖曳露營△》（日語：ゆるキャン△）是Afro的日本漫畫作品。以山梨縣一帶作舞台，描述露營中的知識、野炊等戶外活動的魅力和以此作為娛樂的女高中生的溫和日常生活。漫畫標題末端的「△」是代表露營帳篷的象形符號。於《Manga Time Kirara Forward》的2015年的7月號連載至2019年4月號，自2019年春季起移籍至《COMIC FUZ》繼續連載。台灣中文版由東立出版社代理，中国大陆中文版電子書由哔哩哔哩漫画代理、實體書由天闻角川代理。2016年4月9日起，幕間故事的番外篇《房間露營△》（日語：へやキャン△）於Niconico靜畫的Kirara基地以每話兩頁的形式連載中。
2019年11月20日發表製作電視劇消息，於2020年1月至3月播出。2020年11月5日發表製作電視劇第二季，2021年4月开始播送。
喜歡在淡季（冬季）進行單人露營活動的志摩凜在一次於本栖湖的露營中，遇到了為一覽富士山而騎腳踏車來到本栖湖，但因睡著而陷入困境的各務原撫子。撫子在與凜交流過後對露營產生了興趣而加入學校的「野外活動同好會」，與同好會成員大垣千明與犬山葵開始了團體露營的活動。期間，凜的好友齋藤惠那也因此對露營產生了興趣。故事便圍繞著「凜的單人露營」以及「野外活動同好會的露營」展開。
因為想把露營當作社團活動，大垣千明和犬山葵成立了「野外活動同好會」，但活動預算少得不足夠買齊露營所需用具，所以在創社的四月直至十一月都沒有什麼實際的活動紀錄。後來在新社員各務原撫子加入後，野外活動同好會終於開始了像樣的社團活動。
放學後到野外活動同好會社辦研究露營的冷知識、玩起露營遊戲、聊著各種妄想的話題，幻想著10年、60年、1000年後的露營活動。故事就圍繞在野外活動同好會每天的日常活動間展開。
日本原版版播出時由大塚明夫擔任旁白，香港方面由張炳強（第一季）、林國雄（第二季）及招世亮（第三季）配演所有其負責的部分。
第一季於2020年1月起，每週五1時至1時30分，在東京電視台的週四電視劇25時段播出，由福原遙領銜主演。特別篇於2021年3月29日播出。第二季於2021年4月起，每週五0時至0時30分，在東京電視台的週四電視劇24時段播出。
快餐店

速食店，或稱快餐店（英語：Fast food restaurant），是指在點餐之後食物很快就供應出來。通常這些餐廳所提供的食物稱為速食或快餐。 在臺灣，「快餐店」大多為便當或台式自助餐業者的店鋪命名方式，此處的快餐意即主菜和配菜都已經料理完成可以迅速裝盒販售的便當。本文並非指這種能夠快速出餐的中式便當，而是強調美式速食餐廳制度下生產的快食品為主，在台灣多稱為速食店。
這些餐廳通常都會預先烹煮大量的食物，然後進行保溫，或者在點餐的時候再加熱。點完餐之後迅速將食物提供，由顧客自行帶到用餐區食用或外帶，並處理下一個客人。許多速食餐廳採取連鎖餐廳或加盟模式來運作，會從中央工廠配送標準的食材給底下的各個餐廳。由於過往有多項科學研究顯示速食店提供的食品普遍被視為營養不均衡及垃圾食物，还有浪费等问题，因此有越來越多人反對速食，相關企業除了改推出健康菜单因应，还正試圖將大眾對他們餐廳的認知從「速食餐廳」轉移向「快速服務餐廳」。有些店面則採取小吃攤販的形式，不一定會提供客人遮蔽的地方或桌椅。客人以外帶或外送方式訂購，也並不一定會很快就把食物吃掉。所謂「快餐」字意的體驗在於方便兩字。由於開設一間速食餐廳需要資本額相對而言較低，因此小型自營的速食餐廳在全世界都可以普遍見到。
在美國，速食餐廳的市場佔有率逐漸被所謂的快速休閒餐廳所瓜分，後者提供的食物品質較高而且價格較貴。2002年麥當勞公司公佈了他們第一次的季度虧損。在這股追求更健康、品質更好的食物的趨勢下，麥當勞和漢堡王等餐廳開始改變路線，開始銷售更健康的食物，比如沙拉和新鮮水果。這種路線的改變，除了是順應社會的需求以外，也是對這些公司遭受之法律訴訟的一種回應。
2004年美國國會通過了《起司漢堡法》（Cheeseburger Bill），用來「禁止那些宣稱自己的肥胖是歸咎於食物和非酒精飲料的製造者及販賣者的人提出無聊的訴訟」。這個法案的提出是因為有越來越多人宣稱自己由於吃了這些速食而造成了肥胖，因而向速食連鎖企業提出告訴，但是基本上這是在規避他們自己吃了這些食物的責任。
由於速食企業依賴單一栽培（monoculture）、須要從全球商品市場購買食材、以及造成地方飲食習慣的改變，許多人將之視為對地方風俗料理的一種破壞。因此速食餐廳也成為了許多人抗議的目標。基於這許多的理由，有人發起了「慢食運動」（Slow Food），目的在於保存地方料理，並且反對任何有利於速食的法律和習慣。
雖然速食餐廳經常被視為現代科技文化的一個象徵，速食餐廳的歷史很可能和城市一樣古老，在每個文化之間都有不同的樣貌。古羅馬的城市有販賣麵包配橄欖的攤販，東亞文化中有麵店，而中東則有販賣炸豆丸子的店。在英國，儘管連鎖速食餐廳已很普遍，英國傳統的外帶食物如炸魚薯條等仍然隨處可見。到了20世紀末這些外帶食物中又加入了義式、中式、印度等料理。
宏荣

宏荣（1968年4月3日—），本名俞宏荣（英語：Peter Yu），新加坡男演員、歌手兼主持人，李凯馨之父。
宏榮出生於新加坡。1990年參加《才華橫溢出新秀》落選。後加盟新傳媒私人有限公司出道，以《蓮花爭霸》一炮而紅。 2005年，宣布息影，並轉向商界，曾作工程師。後來做Grab司機，2016年宣布復出，並拍攝年度重頭劇《大英雄》。
宏榮的第一任妻子是新加坡主持人權怡鳳，二人於1998年結婚，2009年1月3日因個性不合離婚。二人育有一女李凱馨（1999年10月12日－）。
宏榮的第二任妻子是商人廖莉儀（Brenda Leow）。二人一同染毒，廖母為二人禱告並常帶他們去教會。二人於2011年受洗成基督徒並結婚。二人育有二子：俞永聖（Christian，2012年－）和俞永潔（Israel，2016年8月24日－）。
垄尾

垄尾（馬來語：Paya Terubong）是马来西亚槟城州东北县乔治市的市郊，北临亚依淡，东临发林（馬來語：Farlim）（亚依淡新市镇），距乔治市市中心约7公里。垄尾位于槟岛中央丘陵地之间，也是岛内密度较高的地区之一。垄尾的地名「Terubong」的意思为垄尾草，而「Paya」则代表着垄尾草生殖的沼泽地。
垄尾曾以农耕事业为主，直到1980年代岛上空地逐渐减少，才使这里迎来多项房产发展计划，随后垄尾逐渐现代化，高楼住宅林立，使垄尾成为槟岛的主要住宅区之一。
由于垄尾位于山谷之间，因此也被视为坐拥好风水，也因此当地许多土地都是由福建会馆所管理的华人义山。
垄尾的主要道路只有一条，即为垄尾路（Jalan Paya Terubong）。这条路大部分路段为双车道，北端临亚依淡路，南端为西南县的湖内。也因这条道路穿过中央丘陵地将槟岛两县连接起来，其在繁忙时段会面临严重的交通拥堵。也因此该道路目前正进行提升工程以纾缓交通拥堵问题。目前槟城州政府也正在建设米桶山路（Jalan Bukit Kukus）以减少垄尾路的车流量。此外，槟城快捷通（Rapid Penang）也在垄尾提供公共巴士服务。其中通往这里的巴士路线有13、201、202、306以及502号，可通往槟岛的其他地点如亚依淡、槟城国际机场、皇后湾广场、浮罗山背等。
垄尾至首府乔治市的车程约为30分钟的时间，至槟威大桥和槟城国际机场的车程则为20分钟左右。
静安寺街道

静安寺街道是中国上海市静安区所辖的5个街道办事处之一。其辖区位于静安区西南部，面积1.57平方公里，户籍人口4.23万人。
静安寺街道辖区历史上是上海的高档住宅区，南京西路、北京西路、华山路、愚园路均是時尚購物街，华山医院、华东医院位于此处。1980年代以后又集中希尔顿宾馆、贵都饭店等不少高级宾馆，逐渐演变为高楼林立的景观。
静安寺街道辖区内的宗教场所有静安寺和基督教新恩堂。
下辖11个居委会：愚谷村居委会、四明居委会、静安居委会、三义坊居委会、百乐居委会、景华居委会、华山居委会、海园居委会、美丽园居委会、裕华居委会、嘉园居委会。
东亚高速公路对摩托车的限制

一些东亚国家和地区——即中国大陆、日本、菲律宾、韩国和台湾——的高速公路，对摩托车有着世界其他地方并未广泛实施的限制，例如限制进入、限制运载乘客，和不同的速度限制。
东亚及其周边国家和地区，对摩托车使用高速公路，施加其他地方未广泛实施的限制，从禁止摩托车载客到完全禁止摩托车行驶。某些反对这些摩托车限制的人认为，对摩托车及其乘客来说，有交叉口的速度较低的地面道路可能比限制进入的高速路面更危险。
在中国大陆，行驶于高速公路的两轮摩托车不能载客。车辆须能以70公里/小时的速度于高速公路行驶。然而，在中国大陸的许多省份，摩托车不能使用高速公路。
澳门特别行政区没有高速公路，而香港特别行政区与中国大陆不在同一体制下。
在日本，一辆摩托车必须有超过125毫升的排气量才能在高速公路上行驶。 2005年之前，两轮摩托车根本不允许在高速公路上搭载乘客，但2005年4月1日的一项法律修正案部分解除了这一禁令。 持有摩托车驾驶执照至少3年的20岁以上的人，现在可以在高速公路上用两轮摩托车载客，但首都高速公路的某些路段仍然禁止载客。 带边车的摩托车可以在高速公路上载客。
2006年6月前，菲律宾公共工程和公路部（英语：Department of Public Works and Highways）的第123号部门命令禁止引擎排量在400毫升以下的摩托车行驶高速公路，同时允许高功率大排量摩托车使用控制出入道路。这一命令曾两次被马卡蒂地区审判法庭宣布为非法，此后菲律賓大理院于2006年6月正式吊销了该法案，称公路部（DPWH）从来没有权宣布任何公路为控制出入道路。 因此，菲律宾的高速公路目前不存在针对摩托车的限制。该法律禁令仅适用于控制出入道路，故现在菲律宾没有针对摩托车的道路使用禁令。
针对收费道路违抗法庭裁决，逮捕乘客和发出罚单，2008年6月23日，帕西格（Pasig City）地区审判法院裁定，菲律宾国家建筑公司（英语：Philippine National Construction Corporation）（PNCC）“立即被禁止在南吕宋高速公路（SLEX）（英语：South Luzon Expressway）沿线收取通行费，因该公司已无相应权力”。PNCC接到命令，“与公共工程和公路部协调，立即将收费站的实物资产和设施，包括改进部分，以及与其业务直接相关的设备和附属设施，无需任何费用，通过收费监管委员会移交给政府”。
在韩国，所有高速公路上都禁止骑摩托车。唯一的例外是紧急救援车辆，如警用摩托车、军队/囚犯运送车队、救护车等。此外，还有一些高速公路以外的道路禁止骑摩托车。
在中华民国管理的臺灣公路，依据《道路交通管理处罚条例》第33条，负责高速公路和快速公路交通控制的部门是交通部和内政部。
如官方所称，由于可能存在安全隐患，摩托车禁止在高速公路上行驶，除非用于警用或紧急隧道工作：
反对上述理由的人提出的论据包括：
2006年7月1日生效的《高速公路及快速公路交通管制规则》第19条，正式允许在某些高速公路（国道）上使用气缸容量超过550毫升（550 cc）的摩托车。2012年6月29日该法规第20条获得修订，允许在大多数快速公路上使用排量超过250毫升（250 cc）的摩托车（黄色和红色车牌），并允许在高速公路上使用排量超过550cc 的摩托车。 由于小汽车司机、警察和地方政府的负面反应，高速公路上允许使用红色牌照摩托车的修正案尚未如期实施。
2007年1月12日，立法院修改了《道路交通管理处罚条例》第92条，行政院亦于2007年9月13日指令该修正条款于2007年11月1日生效，届时排量大于550毫升的摩托车将可行驶于大多数快速公路。 虽然高速公路上仍然禁止骑行摩托车，但2007年立法院已要求交通部研究在2010年前放开大马力摩托车行驶高速公路的可行性。
2011年11月8日的另一项修正案理论上允许排量在550毫升以上的摩托车（即红色车牌摩托车）在一定条件下行驶于高速公路。
出于安全的考虑，某些国家和地区的高速公路对摩托车的限速比对汽车的限速更低：
雪上摩托車

雪上摩托車、雪地摩托車用來在雪地行駛的交通工具，透過履帶旋轉來移動，行驶时不需要特定的道路。雪上摩托車一般只有一至两名乘员，常用于在滑雪場用於監視和救助用途，也廣泛地給業餘玩家用於冬季戶外運動。
加拿大的龐巴迪公司，在1922年開發橡膠製的無限軌道當作驅動裝置。1936年出現正式的產品。第二年的1937被命為為雪上摩托車的B7型號開始展開銷售。也因為這樣，龐巴迪公司總部所在的加拿大魁北克省，開始有了「雪上摩托車的發源地」的稱呼。 日本在1970年之後，等到真正的雪上摩托車的競速大会被舉行後，日本全國的雪上摩托賽也開始普及了。
因為熱帶氣候的緣故，在香港幾乎沒有雪上摩托車，而台灣在山上較常見。在某些地區是冬季的主要代步工具，如美國北部、加拿大跟日本北海道。
這種交通工具本身會造成空氣污染跟噪音，布希政府之前打算增加美国的黃石國家公園的雪上摩托車的數量。後來因為環境問題，提案遭到美國聯邦法院否決。
交通亭

交通亭，又稱交通指揮亭，是指用作指運道路交通之崗亭。最簡單的交通亭是設計為容納一人站立之開放式更亭，交通警可以站於其內，以手勢指揮交通。有些交通亭為封閉式，有人手操作的燈號。還有些交通亭是用作操作附近數個路口的燈號。
現時不少交通亭已被自動式交通燈取代，但一些較落後的地區依然廣泛使用以手勢指揮交通的交通亭，例如朝鮮民主主義人民共和國。
交通警在1922年首次配備手杖以控制交通。港島地區亦開始設有由手動改變訊號的交通燈，以協助指運，包括般咸道與薄扶林道交界、般咸道與卑利士道交界、堅道近舊半山區警署（俗稱八號差館）、般咸道與堅道交界、亞畢諾道與上亞厘畢道交界及花園道近纜車總站。而交通亭的正式亮相，則在於1953年。
香港60年代中，路面開始使用自動操作的交通燈。就干諾道中文華東方酒店對出馬路為例，1965年尚未有交通燈，路面交通仍然依靠交通亭。1966年，交通燈已設立，但尚未運作。至1969年，該位置之交通亭已完全被交通燈取代。
在香港，縱使交通亭於1970年代已廣泛用於路面，有不少交通亭仍然在運作，直至80年代初才全面被交通燈替換。以下為部份節錄：
Free HK交通燈

「Free HK交通燈」（英語：'Free HK' Traffic Lights，別名「Free HK紅綠燈」），是2019年香港反對逃犯條例修訂草案運動期間，市民嘗試美化交通燈，令交通燈呈現「Free HK」字眼。其中，9月2日香港大罷工期間，特首辦與解放軍駐港總部門前的Free HK交通燈由美聯社、路透社等媒體拍攝，圖片廣為流傳。
在交通燈上，以剪裁好的紙皮覆蓋燈號，便出現「Free HK」的字樣。
Free HK 是 Free Hong Kong 的縮寫，是香港反送中運動中的一句口號。2019年6月二十國集團峰會（G20）前，香港民陣在中環愛丁堡廣場舉辦集會，口號是Free Hong Kong, Democracy Now，此外「光復香港，時代革命」的英文翻譯之一為 Free Hong Kong, revolution now.不同國家和地區，都有用Free Hong Kong的口號或標語，支持香港。
2019年8月31日香港半山區、中環中銀大廈前等地，2019年9月2日香港金鐘特首辦門前。
Free HK 交通燈，通過美、想像力在網絡上傳播，向世界展示香港人的創意與智慧，對自由的熱愛與信念。以獲得全球輿論支持。
上海的轨道交通系统

上海的轨道交通系统为在上海运行的所有城市轨道交通线路，主要由以下4部分组成：
上海地铁开通于1993年5月28日，是世界上最繁忙的城市轨道交通系统之一，向上海市的14个市辖区以及江苏省昆山市提供旅客运输服务。除磁浮线和浦江线以外的约795公里18条线路均为地铁制式，主要由上海申通地铁集团有限公司运营，另11号线花桥段由昆山市轨道交通投资发展有限公司运营。上海地铁每日运营时间约为5:00至24:00，运行间隔工作日为1分50秒－15分钟，周末为3分20秒－15分钟，延时运营列车为10－20分钟。
金山线开通于2012年9月28日，途经上海市徐汇、闵行、松江、金山四区，全长56.4公里，现有车站8座。由中国铁路上海局集团有限公司公交化运营，每日运营时间为6:00至21:55（工作日另有一班5:30由上海南站开往金山卫站的直达车），采取“一站直达”“大站停”“站站停”三种运行模式，运行时间分别为32分钟、42分钟、60分钟；最低票价3元，全程票价10元。金山线属于上海市域轨道交通线路，不纳入铁路乘车实名制管理，除铁路客票（纸质车票）外，还可使用上海公共交通卡、手机乘车码等进站乘车；全程不对号，不限定具体车次与座席，旅客随到随走，参与上海公交转乘优惠。
松江有轨电车开通于2018年12月26日，途经上海市松江、闵行两区，现有 █ 1号线（T1）和 █ 2号线（T2）两条线路投入运营，总长约30公里（T1、T2共线段不重复计算）。使用法国阿尔斯通Citadis 302型有轨电车车辆，5节车厢编组，最大载客量约300人（成都有轨电车 蓉2号线使用相同车辆型号）。由上海松江有轨电车投资运营有限公司与上海申凯公共交通运营管理有限公司合作运营。10公里及以内票价为2元；10公里以上，每10公里区间票价增加1元。可购买单程票，也可使用公交卡、手机乘车码乘车，参与上海公交的换乘优惠。松江体育中心站、松江大学城站可以与同名地铁站站外转乘。新桥火车站则可站外换乘金山线的新桥站。
浦东机场捷运开通于2019年9月16日，A型地铁列车制式，4辆编组，运行于上海浦东国际机场内部，分为捷运东线和捷运西线，前者运营段长1652米，连接2号航站楼和2号卫星厅；后者运营段长1861米，连接1号航站楼和1号卫星厅。由上海申凯公共交通运营管理有限公司运营。
上海磁浮列车示范运营线，简称磁浮线，开通于2002年12月31日。全长30.5公里，设站2座，分别为龙阳路站和浦东国际机场站（现浦东1号2号航站楼站）。由上海磁浮交通发展有限公司运营，每日服务时间为6:40至21:42，除龙阳路站开出的首班车之外，其他班次发车间隔为20分钟。普通单程车票50元人民币，若旅客手持机票或公交卡，可享受原票价20%的折扣。
上海轨道交通浦江线，简称浦江线，开通于2018年3月31日。全长6.689公里，设站6座。与上海地铁8号线在沈杜公路站换乘。由上海申凯公共交通运营管理有限公司运营，每日服务时间为5:40至22:30，工作日运行间隔为4分15秒至10分钟，周末运行间隔均为10分钟。
巴士快速交通系統

公車捷運系統（英語：Bus Rapid Transit，縮寫為BRT），是一種以巴士為基礎而發展成的大眾運輸系統。一個完整的巴士快速交通系統應具有專門的設計、服務和基礎設施，以提高系統的品質以排除可能誤點的因素。巴士快速交通系統起源於拉丁美洲，且於該地有許多成功案例，例如巴西古里提巴、哥倫比亞波哥大，其結合地鐵與轻轨的容量、速度與公車系統的低成本、靈活性和簡單性，並能提供近似鐵路的服務水準，被喻為「地面上的地鐵」。
統計至2018年3月止，世界六大洲共有166座城市設置巴士快速交通系統，其路線總長約為4,906公里（3,048英里）。據估計，巴士快速交通系統於全世界每天約有3,220萬旅次使用，其中以拉丁美洲為主，每天約有1,960萬旅次使用，是世上最多的區域。拉丁美洲亦是巴士快速交通系統最發達的地方，總共設置54座，其中巴西就佔了21座 。單日載客量最多的拉丁美洲國家依序為巴西（1,070萬）、哥倫比亞（306萬）和墨西哥（250萬）。在其他地區，中國大陸（430萬）和伊朗（210萬）也相當傑出 。目前，印尼的雅加達專線巴士被認為是世界上最大的BRT路網，大約有251.2公里（156.1英里）的路廊在雅加達首都特區穿梭。
身為2020東京奧運的主辦國，日本政府規劃了BRT專用車道以解決奧運期間的交通問題，東京BRT專用道將設置在選手村與各場館之間進行接駁。
美國羅德島普羅維登斯的東側無軌電車隧道（East Side Trolley Tunnel）是世界上第一條公車專用道，1948年該隧道由無軌電車轉供公共汽車使用。但世界上第一座BRT系統則由加拿大渥太華的渥太華卡爾頓交通局（OC Transpo）於1973年推出。其具有BRT的的第一個要件——專用道，該專用道穿過市中心並設有月台供公車停靠。1983年引進專用且分隔式的公車專用道（稱為“Transitway”）。1996年，最初計畫長31公里的公車專用道系統都已啟用營運；且分別於2009年、2011年和2014年擴張。2019年，Transitway的中心部分已被改建為輕軌，原因是市中心區的載客量已超出原先計畫所能負荷的上限。
1974年巴西庫里奇巴（Curitiba）啟用整合交通網（葡萄牙語：Rede Integrada de Transporte）（Rede Integrada de Transporte, RIT），是世界第二座BRT系統。 BRT相關的大多數要件都是由建築師暨時任庫里奇巴市長傑梅勒納（Jaime Lerner）首先提出。最初只在市中心主要幹道設置公車專用道，但1980年庫里奇巴BRT新增支線公車與社區路網，更於1992年引進站外收費、封閉式車站和無階化乘車。巴西其他BRT甚至有進一步的創新，包括在阿雷格里港採用列隊行駛（三輛公車同時進出車站但只使用一組交通號誌進行控制），而聖保羅則是增建通過車道並運行特快車等不同的運行模式。
在美國，BRT起於匹茲堡，1977年該市開始營運總長4.3英里的南公車專用道（South Busway） 。它的成功促成了1983年小馬丁·路德·金恩東公車專用道（ Martin Luther King Jr. East Busway ）的設置，該系統提供其中包括9.1英里（14.6公里）的公車專用道、優先號誌以及經尖峰時段間隔2分鐘發車的服務。在1990年全長5.1英里（8.2公里）的西公車專用道（West Busway）開業後，匹茲堡的公車專用道系統現已超過18.5英里長。
2004年1月，東南亞第一座BRT系統雅加达专线巴士在印尼雅加達開業。統計至2015年，其路網總長210公里（130英里），是世界上最長的BRT系統。
2004年12月25日，中国第一条快速公交线路北京快速公交1号线开通试运营，早期由前门开往木樨园，2005年12月30日延长至德茂庄。
非洲的第一個BRT系統於2008年3月在奈及利亞拉哥斯開業，但被許多人視為輕型BRT系統。約翰尼斯堡的BRT雷亞法雅 （Rea Vaya）開業於2009年8月，每天運送16,000名乘客，是非洲第一座真正的BRT。Rea Vaya和MIO（哥倫比亞卡利的BRT，於2009年開業）是前兩個結合完整BRT與其他交通所提供的服務，並將其整合BRT主幹基礎設備的系統 。
專用車道可確保公車能夠高速行駛，且能避開交通堵塞。設置於道路正中央的專用道更能使公車不受路側交通干擾（例如要轉彎或者要停靠的車輛），也有將路權升至A級的BRT，例如廈門BRT、成都市二環路BRT皆採高架化，車輛行駛於專用的高架橋之上。部分城市甚至禁止私有機動車輛行駛特定路段，並設置公共交通專用區（transit malls）或公車街（bus streets），僅允許行人或自行車進入並轉乘公車。
利用站內收費機閘，免除乘客一一刷卡與投幣、剪票的時間。
包括優先號誌系統（透過對交通號誌時相的控制，延長綠燈或者是縮短紅燈秒數，減少BRT車輛在號誌化路口停等的時間，並確保準點率），並禁止其他車輛左右轉向或跨越專用道以減少對BRT車道的車流交織。
公車地板與站體月台的無高低差，並可以多門同時進出（節省排隊上車、爬上爬下的時間，並形成無障礙友善空間）
由于部分BRT系统規劃不當或配套時機不成熟，在地面建造后占用部分道路资源，造成交通更加拥堵，如郑州BRT的站台占用社会车道，造成交通堵塞。部分地区，社会车辆侵占BRT专用道，影响BRT的运输效率下降，如南宁；部分地区的客流量较低，上座率不高，浪费了道路资源，如重庆。再比如，曼谷BRT由于占用城市道路使曼谷道路拥堵情况更加严重，加之每年两亿泰铢的亏损，因此曼谷市政府决定将曼谷快速公交系统于2017年4月正式停运。
生活成本

生活成本是指维持一定生活水平的成本。生活成本與时间的關係通常以生活成本指数（英语：Cost-of-living index）的形式体现。人們也經常會比较不同区域的生活成本。各地生活成本的差异也可以用购买力平价来衡量。
2017年3月，一項研究表明，新加坡连续第四年成為世界上生活成本最高的城市。 悉尼和墨尔本都排在前十名，悉尼排名第五，墨尔本排名第六。在 20 名中，亚洲有5个以上城市上榜，但在生活成本最低的城市中，前10名中，亚洲也有 8个城市上榜。
食物变质

变质、腐败指的是食物恶化、对于人类的可食用性下降的过程。
收割的食品，从它们被收割后就开始分解，这是酶、氧化和微生物引起的，具体包括细菌、黴菌、酵母菌、湿度、温度和化学反应。
食用变质食品，严重的会导致食物中毒。
防止食物变质的方法包括：防腐剂、冷藏、罐裝、真空包裝、乳酸发酵等。
Wrench

A wrench or spanner is a tool used to provide grip and mechanical advantage in applying torque to turn objects—usually rotary fasteners, such as nuts and bolts—or keep them from turning.
In the UK, Ireland, Australia, and New Zealand spanner is the standard term. The most common shapes are called open-ended spanner and ring spanner. The term wrench is generally used for tools that turn non-fastening devices (e.g. tap wrench and pipe wrench), or may be used for a monkey wrench—an adjustable pipe wrench.
In North American English, wrench is the standard term. The most common shapes are called open-end wrench and box-end wrench. In American English, spanner refers to a specialized wrench with a series of pins or tabs around the circumference. (These pins or tabs fit into the holes or notches cut into the object to be turned). In American commerce, such a wrench may be called a spanner wrench to distinguish it from the British sense of spanner.
Higher quality wrenches are typically made from chromium-vanadium alloy tool steels and are often drop-forged. They are frequently chrome-plated to resist corrosion and for ease of cleaning.
Hinged tools, such as pliers or tongs, are not generally considered wrenches in English, but exceptions are the plumber wrench (pipe wrench in British English) and Mole wrench (sometimes Mole grips in British English).
The word can also be used in slang to describe an unexpected obstacle, for example, "He threw a spanner in the works" (in U.S. English, "monkey wrench").
'Wrench' is derived from Middle English wrench, from Old English wrenċ, from Proto-Germanic *wrankiz ("a turning, twisting"). The oldest recorded use dates to 1794.
'Spanner' came into use in the 1630s, referring to the tool for winding the spring of a wheel-lock firearm. From German Spanner (n.), from spannen (v.) ("to join, fasten, extend, connect"), from Proto-Germanic *spannan, from PIE root *(s)pen- ("to draw, stretch, spin").
Wrenches and applications using wrenches or devices that needed wrenches, such as pipe clamps and suits of armor, have been noted by historians as far back as the 15th century. Adjustable coach wrenches for the odd-sized nuts of wagon wheels were manufactured in England and exported to North America in the late eighteenth and early nineteenth centuries. The mid 19th century began to see patented wrenches that used a screw for narrowing and widening the jaws, including patented monkey wrenches.
Most box end wrenches are sold as '12-point' because 12-point wrenches fit over both 12-point and 6-point bolts. 12-point wrenches also offer a higher number of engagement points over six-point. However, 12-point wrenches have been known to cause round-off damage to 6-point bolts as they provide less contact space.
These types of keys are not emically classified as wrenches by English speakers, but they are etically similar in function to wrenches.
Кафе-сладкарница „Неделя“

Кафе-сладкарница „Неделя“ е голяма верига сладкарници в България.
Веригата се състои от 48 обекта в 11 града: София, Пловдив, Варна, Бургас, Стара Загора, Велико Търново, Хасково, Русе, Карлово,Сливен и Букурещ. Управлението и производството са в София, където фирмата е основана на 1 април 1993 година от Георги и Радослава Минчеви.
Обектите във веригата се управляват директно от компанията или от франчайзьор. Всеки обект купува тортите си от цеха в София. Основните продукти, които се продават от кафе-сладкарниците са торти, солени торти, сандвичи, кафе специалитети, безалкохолни напитки, безалкохолни и алкохолни коктейли.
Най-популярните продукти на сладкарницата са тортите Бяла Неделя, Плодова пита, Червено кадифе и Еклерова Шоколадова торта. Предлагат се и специални торти за различни поводи.
Bulgarians in the United Kingdom

Bulgarians in the United Kingdom (Bulgarian: Българи в Обединеното кралство, romanized: Balgari v Obedinenoto kralstvo) include citizens of the United Kingdom who trace their Bulgarian ancestry. The number of Bulgarian-born people resident in the UK has risen from 5,351 at the time of the 2001 Census to an estimated 103,000 in 2018.
From 1 January 2014 until Brexit, Bulgarians had freedom of movement and work in the United Kingdom as citizens of the European Union.
A true Bulgarian community in the United Kingdom was formed relatively recently as compared to Bulgarian communities in other countries in Western Europe. Few Bulgarian students enrolled at British universities before World War II; political and economic emigration was also scarce. It was only around 1944–1945 that a more apparent circle of Bulgarian political emigrants was formed in the United Kingdom.
During the Cold War, when Bulgaria was a socialist state known as the People's Republic of Bulgaria (1944–1989), the Bulgarian community in the United Kingdom numbered some 3,000–4,000, mostly in England. Emigration to the United Kingdom was very active in the 1990s and 2000s. By 2000, the Bulgarian community numbered over 10,000 according to unofficial data. Other estimates from the early 21st century claim over 30,000 Bulgarians live permanently or temporarily (as students and workers) in the capital London alone. The 2001 UK Census recorded 5,351 people born in Bulgaria.
When Bulgaria joined the European Union in January 2007, the British government placed transitional restrictions on the rights of Bulgarians to move to the UK, which were subsequently extended and these transitional restrictions expired on 1 January 2014. The Office for National Statistics estimates that 69,000 Bulgarian-born immigrants were resident in the UK in 2015. By 2018, this estimate had risen to 103,000.
Coffeeheaven

Coffeeheaven (stylized as coffeeheaven) is a Central European coffee house business based in Warsaw, Poland. It operated specialty branded coffee/sandwich bars in Poland, Slovakia, Bulgaria and Hungary, with stores in Latvia trading under the brand name Coffee Nation.
The company was formed in 1999 in Poland by Michael Ovadenko, with the first store opened in Gdynia the following year.
In December 2001 the company listed on the Alternative Investment Market of the London Stock Exchange, the first Polish-based business to do so. This enabled expansion across Central Europe, with the first store opening in Prague, Czech Republic in 2004, and Latvia in the same year. The company then acquired the seven existing stores of Coffee Nation, expanding to Riga. As of January 2008, the group has 81 stores trading in six countries. Coffeeheaven was one of the first of over 70 leading companies in Poland that are supporters of Foundation for Corporate Social Responsibility.
In December 2009, Whitbread plc subsidiary Costa Coffee agreed to acquire Coffeeheaven group for £36 million. In 2011 all coffeeheaven cafés in the Czech Republic were rebranded to Costa Coffee.
Mikel Coffee Company

Mikel Coffee Company, or Mikel, is a Greek coffeehouse chain, whose network consists of more than 380 coffee shops in 16 countries throughout the globe.
MIKEL launched its first coffee store in 2008 in the city of Larissa. In the years that followed, MIKEL gradually expanded throughout Greece with the city of Volos being the starting point. MIKEL has expanded beyond Greece, launching its first coffee store in the United Arab Emirates in 2016. As of March 2018, the company has also begun operating in London.
Company Milestones:
The brand name, stylised as "MIKEL", stands for "Maybe it's knowledge entering life", the company's motto. The brand logo features the father of its founder, Eleftherios Kyriakakis.
As of March 2025 there were 382 stores in the following 16 countries
La conexión cósmica

La conexión cósmica es un libro escrito por Carl Sagan y producido por Jerome Agel. Fue publicado en 1973. En el libro se discuten varios temas; sin embargo, se centra en la posibilidad de la existencia de inteligencias extraterrestres, así como en la probabilidad de existencia de civilizaciones más avanzadas, junto con su distribución tanto en la Vía Láctea como en el universo.
Sagan narra las posibles opiniones de inteligencias más avanzadas sobre la vida en la Tierra y sobre la posibilidad de comunicarse con la humanidad. También discute la popularidad de los avistamientos de ovnis, intentando explicar matemáticamente la poca probabilidad de que ocurran esos sucesos. Tampoco deja de remarcar la pertenencia de la astrología al campo de la pseudociencia, lo cual es un tema frecuente en su bibliografía.
El libro cuenta con el arte gráfico de Jon Lomberg y de otros artistas, entre los que se encuentra quien en ese momento era la esposa de Sagan, Linda Salzman.
Árbol sagrado

Árbol sagrado es aquel que tiene un significado especial, de carácter religioso, para una comunidad. Hay dos maneras de entender el árbol sagrado, como especie y como individuo. Algunos pueblos consideran sagrada una especie determinada; de ese modo, los africanos adoran el baobab, como los celtas adoraban el roble. En cambio, algunas comunidades eligen un ejemplar determinado, como el ahuehuete de Oaxaca, en México, o el espino de Glastonbury, en Inglaterra. El árbol sagrado celta, también es conocido como Bilios, Bilé o Crann Bethadh. Estos árboles, suelen estar situados en el centro del bosque, y suele ser el árbol con el tronco más grueso.
Por otro lado, no podemos dejar de lado los árboles sagrados mitológicos, como el roble de Thor o el ciprés de Kashmar, e incluso especies consideradas fuentes de inmortalidad, como el melocotón en China o el manzano en la antigua Grecia.
La adoración a los árboles es la tendencia a crear mitos de los árboles por parte de muchas culturas.
En la actualidad, sólo unas pocas especies de árboles son consideradas sagradas, pero, en la Antigüedad, muchas, por su utilidad, escasez, tamaño o resistencia, se establecieron como sagradas para evitar su tala. Una lista muy abreviada de especies sería la que aparece a continuación. En África hay numerosas especies sagradas para tribus concretas que requerirían un estudio más profundo.
Siendo países donde los bosques son predominantes, los países del norte de Europa siempre han sentido adoración por los árboles y han llevado al ámbito de los sagrado a un buen número de ellos.