davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Өөжгий

Өлзий-Орших буюу Өөжгий нь Никитон хамтлагийн гитарч, ая зохиогч
Д.Өлзий-Орших нь “Никитон” хамтлагийн хөгжимчин, “Пентатоник” наадмын таван удаагийн шагналт, ая зохиогч, гитарчин билээ.
1985 оноос Монголын хүүхдийн ордны тайзан дээр улс төрийн дууны “Солонго” гэдэг хамтлагтай хамт гитар тоглож гарч байжээ.
1989 онд “Соёмбо” хамтлагт гитарчин хийж байгаад дараагаар нь “Баян Монгол” чуулга, “Хөх тэнгэр хамтлаг”, “Соёл-Эрдэнэ” "Шар айраг" зэрэг хамтлагуудад тоглож байсан байсан.
2004 оноо "Никитон" хамтлагтай хамт одоог хүртэл ажиллаж байна.
-Хайрын бурхан Сарантуяа
-Жинхэнэ хайр зүрхэнд үлддэг Хурд хамтлаг
-Бүсгүйн дуу Маралжингоо
-Дурлаж бичсэн шүлэг Номин талст
-Чи минь Ариунаа
-Хайртай гэхээсээ өмнө Лхагвасүрэн
-Би чамд итгэдэг Амархүү, Батсүх
-Анхны хайр Лхагвасүрэн, Сарантуяа
-Чи надшиг дурлаж чадахуу Никитон
-Эрчүүд Миний ах атаман OST Лхагвасүрэн
-20 жилийн дараа Наагий
-Надад итгээч хайрт минь Сэрчмаа
-Сэтгэлийн үеэр Наки
-Хайрласан сэтгэл Сарантуяа
-Чамайг санахдаа Номин талст
-Хайрын бурхан 2 Сарантуяа
Д.Өлзий-Орших: Хүн хувийн амьдралаа нийтэд дэлгэж тавиад байх нь онц зүйл биш
Д.ӨЛЗИЙ-ОРШИХ: 1980 ОНД ААВ МИНЬ АВЧ ӨГСӨН 36 ТӨГРӨГНИЙ ОРОС БАНЗАН ГИТАРААР ГИТАРТАЙ ТАНИЛЦАХ ТҮҮХ ЭХЭЛСЭН
Гитарчин Д.Өлзий-Орших бие даасан тоглолтоо хийнэ
Өлзий гүнж

Өлзий гүнж(хятадаар:完泽; пиньинь:Wán zé) бол Юань улсын Хубилай хаан охин юм. Хонгирадын Лу ван Улужин хүргэний хатан. Өлзий гүнжийг өнгөрсөний дараа Улужин хүргэн түүний бас нэг дүү Нангиажин гүнжтэй гэрлэсэн. Өлзий гүнжид Лу улсын эгчмэд гүнж цол хүртээсэн байдаг.
Баярхүүгийн Бат-Өлзий

Баярхүүгийн Бат-Өлзий нь Ховд аймгийн Зэрэг сумын харьяат, үндэсний бөхийн улсын заан цолтой бөх. 1992 оны 6 сарын 8 -нд төрсөн. Үндэсний бөхийн өв тээгч мөнөөс мөн. 2022 он Улсын наадамд 7 давж Улсын заан цол хүртсэн. Тэрээр Монгол бөхийн өргөөний барилдаанд 21 удаа түрүүлээд байна.
2013 оны Бүх цэргийн баяр наадамд тав давж шөвгөрөн "Цэргийн начин" цол хүртсэн. Тухайн жилээ Ховд аймгийн баяр наадамд зургаа давж шөвгөрөн "Аймгийн харцага" цол хүртсэн.
2014 оны Ховд аймгийн баяр наадамд аймгийн харцага Б.Тайванд өвдөг шороодон үзүүрлэж "Аймгийн заан" цол хүртсэн. Мөн тус жилээ Орхон аймгийн баяр наадамд аймгийн заан Д.Бадамгараваар найм даван түрүүлж "Аймгийн арслан" цол хүртсэн.
2016 Бүх цэргийн баяр наадамд зургаа давж шөвгөрөн чимэг нэмсэн.
2016 оны АХ-ын 95 жилийн ойн баяр наадамд улсын начин Л.Нямсүрэнгээр дөрөв, улсын начин Б.Амарзаяагаар тав, аймгийн арслан Д.Анараар зургаа даван шөвгөрч "Монгол улсын харцага" цол хүртсэн.
2019 оны АХ-ын 98 жилийн ойн баяр наадамд аймгийн арслан Б.Отгонбаатараар дөрөв, аймгийн арслан Б.Бат-Амгалангаар тав даван шөвгөрч чимэг нэмсэн.
2022 оны АХ-ын 100, 101 жилийн ойн баяр наадамд аймгийн арслан Ч.Эрдэнэсайханаар дөрөв, улсын начин Б.Ганхуягаар тав, аймгийн заан Э.Энх-Амгалангаар зургаа, улсын харцага Н.Золбоогоор долоо давж " Монгол улсын заан " цолыг хүртсэн.
2023 оны АХ-ын 102 жилийн ойн баяр наадамд аймгийн арслан Э.Мөнхжаргалаар дөрөв давж тавын даваанд аймгийн хурц арслан Э.Ууганбаярт өвдөг шороодсон.
2024 оны АХ-ын 103 жилийн ойн баяр наадамд аймгийн арслан Э.Мөнх-Эрдэнээр дөрөв давж тавын даваанд аймгийн хурц арслан М.Амарсанаад өвдөг шороодсон.
Ankhnyam Ragchaa

Ankhnyam Ragchaa (born in 1981), or Ragchaagyin Ankhnyam (Mongolian: Рагчаагийн Анхням; ᠠᠨᠺᠬᠨᠶᠠᠮ) is a Mongolian actress. She became internationally well known for her role as Gasma in the 2015 Chinese drama Wolf Totem, directed by French director Jean-Jacques Annaud. She was awarded the Cultural Worker by the Government of Mongolia in 2012.
Film
Year Title Role Director
1999 Feeling Senses/ Совингийн Савдаг/ Sovingyn Savdag Suren N. Chingis, Mongolia
2000 Don't Tell Anyone/ Хүнд битгий хэлээрэй /Khund Bitgy Kheleerei Sarnai N. Chingis, Mongolia
2000 Unknown Girl's letter/ Танихгүй охины захидал /Tanihgui Ohiny Zahidal Aagy R.Altansukh, Mongolia
2001 Winter Sonata/ Өвлийн уянга /Uvliin Uyanga Bolor B.Tumen-Ulzii, Mongolia
2002 Wind Khan/ Салхины хаан /Salkhiny Khaan Burte Mario Sonat, Mongolia
2003 Siilenbuur/ Сийлэнбөөр Secretary O.Mashbat, Mongolia
2003 Mountain Iron/ Уулын төмөр /Uulyn Tumur Tsermaa O.Bat-Ulzii, Mongolia
2004 Forgive/ Уучил/ Uuchil Undrakh B.Tsogtbayar, Mongolia
2005 Genghis Khan/ Чингис хаан/ Chingis Khan Burte BBC, UK & Mongolia
2005 Last Cuckoo's Song/ Сүүлчийн хөхөөн дуу/ Suulchyn Khukhuun Duu Tsermaa N.Khishigbadrakh, Mongolia
2006 Order/ Тушаал/ Tushaal Khulan P.Delgerbayar, Mongolia
2006 Kiss/ Үнсэлт/ Unselt Sisi B.Badamragchaa, Mongolia
2007 Marry Me/ Надтай гэрлээч/ Nadtai Gerleech Witch S.Battulga, Mongolia
2007 Two Nights and Three Days/ Хоёр шөнө, гурван өдөр/ Khoyor Shunu, Gurvan Udur Saraa B.Amarsaikhan, Mongola
2008 Sky Wind/ Тэнгэрийн салхи/ Tengeryn Salkhi Saran Chen Li Ming, China
2009 Saddle with Spiral Pattern/ Угалз хээт эмээл/ Ugalz Kheet Emeel Gua Song Tao, China
2009 Gaadaa Meeren/ Гаадаа Мээрэн Mandarvaa Chen Jia Lin, China
2010 Sex Freedom/ Сэксийн эрх чөлөө/ Seksyn Erkh Chuluu Enerel J.Jam’yansuren, Mongolia
2011 Police Oath/ Цагдаагийн тангараг/ Tsagdaagyn Tangarag Major Oyun-Gerel B.Badamragchaa, Mongolia
2013 Dagula/ Дагула King's Queen E Bu Si, China
2014 Wolf Totem/ Чонон сүлд Galsmaa Jean-Jacques Annaud, China
2016 The Remnant Boss Karmia Alutade, China
2016 When Love Returned in Spring/ Хайр эргэсэн хавар/ Khair Ergesen Khavar Selenge Ts. Ganseree, Mongolia
2016 Genghis’ Children/Чингисийн хүүхдүүд/ Chingisyn Khuukhduud Tsetseg D.Zolbayar, Mongolia
2017 World with Cloud Patterns/ Үүлэн хээтэй орчлон/ Uulen Kheetei Orchlon Sugar G.Badamragchaa, Mongolia
Television
2003 Dream Ship/ Мөрөөдлийн хөлөг онгоц/ Muruudlyn Khulug Ongots. Drama Khaliun J.Sengedorj, Mongolia
2010 Finding Love/ Хайрын эрэлд/ Khairyn Ereld. Drama Margad Ts.Ganseree, Mongolia
{{
Mongolia at the 1992 Summer Olympics

Mongolia competed at the 1992 Summer Olympics in Barcelona, Spain. 33 competitors, 27 men and 6 women, took part in 31 events in 8 sports.
The following is the list of number of competitors in the Games.
In the fifth time they competed in archery at the Olympics, Mongolia entered only one woman. She lost in the first round of elimination.
Women's Individual Competition:
Men's Marathon
Men's Light Flyweight (– 48 kg)
Four male cyclists represented Mongolia in 1992.
Lunds Tivoli

Lunds Tivoli er Norges største og eldste ambulerende tivoli. Tivoliet ble etablert av Håkon Lund i 1895 med et fåtall enkle aktiviteter og fikk senere navnet Lunds Fornøyelsesparker. Frem mot første verdenskrig fikk tivoliet karuseller og forskjellige spill. I en periode var dette Skandinavias største omreisende tivoli med utstyr som fylte 70 jernbanevogner.
Lunds Tivoli eies og drives av Lund Gruppen Holding AS, som også driver Kongeparken ved Stavanger og Lund Gruppen Arrangement AS som arrangerer konserter, eventer og har utleie av festivalutstyr. Per 2013 har tivoliet 48 ansatte.
I vinterperiodene arrangerer tivoliet «jul i vinterland» i Oslo, hvor de har boder, og pariserhjul.
Tivoliet har to avdelinger og hovedbase i Norge, sesongen går fra februar til oktober. Tidligere i vinterperiodene har tivoliet attraksjoner rundt omkring i verden som for eksempel Dublin, Japan, Bahrain og i 2013 under Winter Wonderland, i Londons Hyde Park.
Go2gate, NoLimit, Dragons Nest, New York Grand Central Terminal, Heroes, Dumbo, Fireball, Tekoppene, ballongen, Zero Gravity, #MyWiew, Convoy, Den sorte perle, Kenguru.
Per 2021:
2004: Golden Pony Award, Italia
Tømmerrenne

En tømmerrenne (også kalt fløterrenne) er en anlagt innretning av treverk, metall eller mur, i form av en vannførende kanal eller renne, som var bygget for å gi transportere tømmerstokker forbi elve- og bekkestrekninger med dårlige fløtningsforhold. Slike forhold var gjerne vanskelige stryk og fosser, men det kunne også være grunne elvepartier, krokete vannløp eller oppdemte elver der det meste av vannet ble brukt til vannkraftproduksjon. Det var heller ikke uvanlig å la den siste delen av fløtningsstrekningen gå i tømmerrenne rett inn på sagbrukets område.
Unntaksvis forekom tømmerrenner i form av akvedukter, hengebruer eller tunneler for å forkorte strekningen omgå hindringer i terrenget, eller endog for å bidra til transport av tømmeret mellom forskjellige vassdrag. En av Norges best bevarte tømmerfløtningstunneler er 3.170 meter lang, og finnes mellom Vestvannet og Visterflo i Sarpsborg kommune. Idag fløtes ikke lenger tømmer langs vannveiene, og mange tømmerrenner er i forfall.
En forutsetning for at en tømmerrenne skulle virke, var jevn og stabil tilgang av vann i fløtningsperioden. Det ble derfor ofte anlagt fløtningsdammer på et egnet sted ovenfor der tømmerrenna startet. En annen forutsetning var at det måtte være tilstrekkelig fall i rennen slik at tømmer ikke skulle stoppe opp. Engebret Soot var en ekspert på bygging av kanaler, sluser og tømmerrenner, og på strekninger av hans tømmerrenner var fallet på mindre enn 1% (1 meters fall over 100 meter strekning).
På Notodden i Telemark ligger en av Nord-Europas lengste eksisterende tømmerrenner. Denne strekker seg fra Cloumannsjøen, forbi Svelgfoss, Lienfos og Tinnfos. Den er 4193 meter lang.
I Vennesla ligger Steinsfoss Tømmerrenne på nærmere 5 km langs Otra mellom demningen Beihølen dam og Steinsfoss kraftverk. Dette er en av de best bevarte tømmerrennene og den har blitt populær blant turgåere. En stiftelse jobber for bevaring og restaurering av denne. Steinsfoss tømmerrenne går paralellt med Setesdalsbanen i hele sin lengde, det er god sikt fra renna til banen og motsatt. En populær rundtur sommerstid er å gå tømmerenna fra Steinsfoss til Paulen gård, Kringsjå eller Beihølen Dam og ta museumstoget tilbake.
Enkelte steder langs Oslofjorden og ned mot Sørlandet fantes en variant som ble brukt i forbindelse med skjæring og eksport av is (se isdrift). Disse rennene ble brukt for å forenkle transport av isblokker, fra vann der isen ble skåret, og ned til lagerhus der isen ble lagret, og gjerne videre til utskipningskai. Det har forekommet anlegg hvor rennen ble brukt både til is om vinteren og tømmer om sommeren.
I dag er tømmerrenner i ferd med å få en ny betydning, ettersom stadig flere fornøyelsesparker tilbyr en kombinasjon av båtkanaltur og berg-og-dal-bane. Båtene, ofte formgitt som uthulede tømmerstokker, trekkes maskinelt opp atskillige meter fra startstedet, og turen gjennom rennen avsluttes med et tilsvarende utforkjøring, ofte med 12–15 meters høydeforskjell.
Slike tømmerrenner kan oppleves i Dyreparken i Kristiansand, på Tusenfryd, og i Kongeparken.
MacGregor

MacGregor International AB er et opprinnelig engelsk industriselskap etablert i 1927. Foretaket var fra 2005 til 2025 et datterselskap av finske Cargotec, men ble kjøpt av Triton i 2024 for 480 millioner euro.
Per 2023 hadde selskapet 1978 ansatte og avdelinger i 31 land.
Selskapets norske gren hadde fra 2005 hovedkontor i Kristiansand, fra 2016 i Arendal, men flyttet i 2021 tilbake til Kristiansand.
Per 2021 har selskapet kontorer i Bodø (under foretaksnavnet RAPP), på Averøy (under foretaksnavnet Triplex), Kristiansand, Arendal, Bergen og Oslo.
Robert og Joseph MacGregor fikk i 1929 patent på en type tildekking av luker i stål, og i 1937 startet de «MacGregor & Company» i White Bay i England. I 1983 fusjonerte MacGregor og finske Navire, og ble MacGregor-Navire. I 1993 ble MacGregor-Navire kjøpt opp av Incentive og fusjonert med Hägglunds Marine, og fikk navnet MacGregor Group. I 1998 ble Incentive solgt til Industri Kapital. I 2005 kjøpte Cargotec MacGregor Group. I 2007 kjøpte Cargotec Hydramarine og gjorde det til en del av MacGregor. I 2014 kjøpte Cargotec Aker Pusnes, som fikk navnet MacGregor Pusnes.
MacGregor Norway bestod i 2017 blant annet av det som tidligere het Hydramarine og Aker Pusnes, samt avdelinger i Porsgrunn, i Bergen og Triplex på Averøy. Omsetningen i 2015 var på 2 674 602 000 kr. I 2019 kjøpte MacGregor norske TTS Marine som ble slått sammen med MacGregor Norway. I 2024 fikk Triton tilslag på å kjøpe selskapet med overtakelsesdato 1. juli 2025.
Kjetil Møster

Kjetil Møster (født 1976) er en norsk jazzmusiker (saksofon) og komponist, kjent for sine forsøk i grenselandet mellom elektronisk basert frirock og jazz.
Etter opplæring innen trekkspill og kornett, og selvlært bassist i thrash/grunge-bandet Hesperus, ble hovedinstrument saksofon ved musikklinjen ved Langhaugen Videregående Skole. Saksofon var også hovedinstrument i hans studier ved Jazzlinja (NTNU) (1998–2002), der han etablerte trioen «Möster» med Steinar Raknes og Tor Haugerud og etterhvert var med i bassist Per Zanussis «Zanussi Five». Møster har vært medvirkende i Espen Aalbergs' «The Core» ved flere anledninger, samt bandene «Gibrish» og Brat. Han opptrådte på Kongsberg Jazzfestival 2005 (solo), med Trondheim Jazzorkester på USA-turne i 2006, der han ble kåret til årets internasjonale jazztalent. Deltakelse på Nattjazz 06 avstedkom «Nattjazzprisen». Han leder sin egen besetning, «K. M. sextet», som fremførte på North Sea Jazz Festival og Moldejazz 2006. Dette er basert på bandet «MZN3» (Møster, Zanussi og svenske Kjell Nordeson trommer) med tillegg av trioen Morten J. Olsen trommer, Ingebrigt Håker Flaten bass og Anders Hana gitar.
I 2010 startet han bandet Møster! med Ståle Storløkken (Supersilent), Nikolai Eilertsen (Elephant9, Big Bang) og Kenneth Kapstad (Motorpsycho). Gitarist Hans Magnus Ryan (Motorpsycho) erstattet Storløkken i 2013. De har gitt ut platene Edvard Lygre Møster (2012), Inner Earth (2014), When You Cut into the Present (2015), States of Minds (2018) og Dust Breathing (2020) alle på plateselskapet Hubro. Med Møster! ble han nominert til Spellemannprisen 2015 for When You Cut into the Present og Spellemannprisen 2020 for Dust Breathing, begge i klassen jazz. Sammen med Øyvind Torvund, BIT20 Ensemble, Trond Madsen og Jørgen Træen ga han ut The Exotica Album i 2019, et album de fikk Spellemannprisen 2019 i klassen samtid for. Han mottok Gammleng-prisen i klassen musiker i 2021. Han vant også Spellemannprisen 2021 i klassen samtid for albumet Soccorsi: Works by Morten Eide Pedersen som han ga ut med Signe Bakke, James Clapperton, BIT20 Ensemble, René Wiik og Craig Farr.
Sammen med Maja S.K. Ratkje, Paal Nilssen-Love og Lasse Marhaug etablerte Kjetil Møster festivalen All Ears i 2002.
Jarle Zimmermann

Jarle Zimmermann Fjellanger (født 1950) er en norsk musiker og sanger, tidligere medlem av bergensbandene Flying Norwegians (som var ledende i sin sjanger, country-rock) og Elektrisk Regn. Han har også vært aktiv som plateprodusent for andre. Han fikk en hit med «Russerne kommer» i 1981.
Zimmermann trappet ned musikkarrieren tidlig på 1980-tallet, men kom tilbake i 2006 med CD-en Till You Know What I Mean.
Ali Abbasi

Ali Abbasi (født 1981) er en iransk-dansk filmregissør og manusforfatter. Han er født i Teheran og flyttet til Stockholm, Sverige, i 2002 etter å ha oppgitt studiene ved Amirkabir teknologiske universitet. I Sverige tok han en bachelor i arkitektur. Deretter flyttet han til København hvor han utdannet seg til regissør ved Den Danske Filmskole.
Katrine Greis-Rosenthal

Katrine Greis-Rosenthal (født 1985) er en dansk skuespiller utdannet ved Den Danske Scenekunstskole. Hun er blant annet kjent for rollen som Jakobe Salomon i filmen Lykke-Per.
I tillegg til overnevnte, har hun også hatt teaterroller.
Greis-Rosenthal er gift med skuespillerkollegaen Martin Greis-Rosenthal.
Rutete Ninja 2

Rutete Ninja 2 (orig. Ternet Ninja 2) er en dansk animasjonsfilm fra 2021 regissert av Thorbjørn Christoffersen og Anders Matthesen etter Matthesens manus. Det er oppfølgeren til Rutete Ninja fra 2018, som er basert på Matthesens barnebok av samme navn.
En tredje film, Rutete Ninja 3 (Ternet Ninja 3) ble annonsert i 2023 med Anders Matthesen og Thorbjørn Christoffersen som kom tilbake som regissører og Trine Heidegaard og Anders Mastrup som kom tilbake som produsenter. Filmen er planlagt utgitt i Danmark den 21. august 2025.
Anders Matthesen, Louis Næss-Schmidt og Emma Sehested Høeg.
Norske stemmer: Tobias Santelmann, Jon Sindre Fjellvang, Martin Beyer-Olsen, Christian Mikkelsen og Jeppe Beck Laursen, Dina Padoin og Fridtjof Josefsen.
Filmen var nominert i flere klasser til Robertprisen i 2022. Under Robertfesten 2022 vant den Robertprisen for årets barne- og familiefilm og årets tilrettelagte manuskript. Anders Matthesen vant Bodilprisen for beste mannlige hovedrolle ved utdelingen av Bodilprisen.
Steinar Hjelmbrekke

Steinar Hjelmbrekke (født 1982) er en norsk musiker, dikter, artist og musikkterapeut fra Fotlandsvåg, bosatt i Bergen.
Siden starten av 2000-tallet har han spilt i flere band, som Major Parkinson, Fight the Phoenix, K-jell, Ninth og Colman's Starch, og har blant annet turnert i Kina.
I 2010 gav han ut sitt første soloalbum It's All Out There. I 2015 konverterte han til norskspråklig musikk, da han gav ut albumet Leit etter meg. Singlene «Passelege sko», «Våpenbror» og «Lenge siden» ble listet på NRK Hordaland. Parallelt med sitt soloprosjekt startet han i 2023 studioprosjektet Breakstone, der han igjen gir ut engelskspråklig musikk.
Hjelmbrekke har sammen med Gro Espedal skrevet popmusikalen Våpenbror - en musikal og har forfattet diktet «Dement».
I 2014 ble Hjelmbrekke ferdig utdannet som musikkterapeut ved Griegakademiet, og jobbet etter dette som musikkterapeut innen rusbehandling, derfra har han også hentet inspirasjon til musikken. I 2024 var han medforfatter på en forskningsartikkel om rusmiddelavhengighet, AD/HD og musikkterapi, som ble publisert i tidsskriftet Substance Abuse Treatment, Prevention and Policy.
Ordnet etter ulike prosjekter:
Album
(en) Steinar Hjelmbrekke på Discogs
Face Another Day

Face Another Day er det andre musikkalbumet utgitt av The Monroes. Albummet som kom ut i 1985 inneholdt en ny landeplage med navnet «Cheerio». Denne ble innspilt på nytt av Ravi og DJ Løv 20 år, da med tittelen «Tsjeriåu». Albumet var det mest solgte i Norge i 1985.
Rubber Soul

Rubber Soul er det sjette albumet fra The Beatles, utgitt i desember 1965. Dette er det albumet som gav dem en politisk musikkstil, inspirert av blant andre Bob Dylan. Albumet ble i USA utgitt i en noe annerledes versjon enn i Europa.
Rubber Soul kom på 5.-plass på musikkmagasinet Rolling Stones liste over «Tidenes 500 beste album».
Tittelen skyldes en svart jazzmusiker som på spottende vis karakteriserte Mick Jagger som «plastic soul». En kan også høre Paul McCartney rope «Plastic soul, man, plastic soul» under opptakene. «Plastic» ble altså endret til «Rubber».
Innspillingene av Rubber Soul tok ikke mer enn en måned og ble ikke avsluttet i studio før i midten av november, men ble mixet og gjort ferdig på rekordtid for å rekke julesalget. Albumet ble faktisk sluppet på samme dag som dobbeltsingelen «We Can Work It Out» / «Day Tripper» henholdsvis 3. desember (UK) og 6. desember 1965 (USA), som også ble spilt inn i begynnelsen av november. Til tross for hastverket regnes utgivelsen av Rubber Soul for å være et av de mest musikalske og best gjennomførte album.
Trond Holter

Trond Holter (født 1965) er en norsk musiker, mest kjent som gitaristen i glam metal-bandet Wig Wam hvor han gikk under artistnavnet «Teeny». Han skrev de fleste av bandets sanger og ble regnet av mange som bandets kreative hjerne. Holter er også mannen bak og gitarist i det fredrikstadbaserte tungrockbandet Dream Police.
Han har tidligere spilt i band som Jack Daniels, Firefox, Bancock Suxx, DagFinn og Ole I'Dole. Han har i tillegg lang erfaring som produsent for andre artister.
Holter startet Dream Police i 1989 sammen med Odd René Andersen (vokal), Ole Petter Hansen Chylie (trommer) og Rino Johannessen (bass). Sjangeren var bluesbasert hard rock. I 2007 dannet han Trond Holter Band, sammen med blant andre Eirikur Hauksson. I 2009 startet han et musikkprosjekt ved navn Swing of Death, der hans kollega fra Wig Wam Bernt «Flash» Jansen var med som bassist. De andre medlemmene var Jeanette Heidenstrøm fra The Tuesday Girls, Lasse Finbråten fra Circus Maximus og Stig Buckholm fra Crash!. Dette var et teatralsk musikk-prosjekt som fortalte en historie om vampyrer, og hadde undertittelen "A Taste of Transilvania". Sommeren 2011 ble han med som gitarist i Jorn, bandet med Jørn Lande som vokalist.
Generasjon X

Generasjon X, også kalt post boomers og slacker-generasjonen, er en betegnelse som blir brukt om generasjonen født fra midten av 1960-tallet og frem til ca 1980. Slutten av andre verdenskrig og etterkrigstiden førte til en massiv økning i fødselsrate blant den vestlige befolkningen.
I Norge var tallet på fødte i 1946 hele 70 727 barn, det høyeste noensinne. I skyggen av den framfødde «baby boom»-generasjonen oppstod dens lenge navnløse etterfølgere, internasjonalt etter hvert kalt generasjon X.
På norsk brukes begrepet av noen ironigenerasjonen om generasjonen med fødselsår på tidlig 1970-tallet og frem til 1980, og dette uttrykket overlapper dermed sterkt med generasjon X, men er ikke helt identisk. Den etterfølgende generasjonen, med fødselsår fra rundt 1980 og frem til 1995, er kjent som millenniumsgenerasjonen.
Selv om mange viser til Douglas Couplands bok Generation X fra 1991 som stedet hvor begrepet kom fra, ble det først brukt på tidlig 1950-tall av journalisten Robert Capa i forbindelse med et fotoessay han selv hadde laget. Det skulle representere generasjon X, den generasjonen som ble igjen etter Andre verdenskrig, uten identitet og med en udefinert fremtid. Begrepet ble senere brukt på 60- og 70-tallet om den unge og hvite britiske arbeiderklasseungdommens subkulturer; deres musikk, klesstil, osv. Paul Fussell definerte X-en som et slags antistatus-tegn som symboliserte det motsatte av hva de tidligere generasjonene hadde stått for.
Generasjon X plasserer seg mellom «Baby boom»-generasjonen og generasjon Y. Det er vanskelig å definere helt klart hva som skiller generasjon X fra de to andre generasjonene, fordi den er mer en overgang fra «baby boom»-generasjonen til generasjon Y. Mens «baby boom»-generasjonen fulgte i foreldrenes fotspor, tar generasjon Y i bruk den nye teknologien etter hvert som den blir utviklet. I januar 2010 hadde Pew Research Center i USA en spørreundersøkelse hvor de spurte de deltakende fra generasjon Y (1981–1996), generasjon X (1965–1980), «baby boom»-generasjonen (1946–1964) og den stille generasjonen (1928–1945) om hva de mente gjorde deres generasjon unik. Slik ble resultatene:
Slaget ved Fimreite

Slaget ved Fimreite den 15. juni 1184 var det endelige slaget mellom kong Sverre og Magnus Erlingsson om kongsmakten i Norge. Begge gjorde krav på å bli konge i Norge og hevdet å være av kongsætt. Magnus Erlingson falt i slaget, og ifølge overleveringene også over 2 000 av hans menn. Slaget fant sted i Sogndalsfjorden ved stedet Fimreite som ligger i Sogndal kommune.
Slaget er beskrevet i Sverres saga.
Da slaget stod, var det borgerkrigstid i Norge. Dette var en periode med konflikter som startet i 1130 og varte, riktignok inkludert flere rimelig fredelige perioder, helt til 1240. Hovedkonflikten gikk ut på at man var uenige om hvem som skulle være konge i Norge. Magnus ble konge i 1161, og etter å ha kjempet ned flere motstandere, trodde han etter seieren i slaget på Re i 1177 at kongedømmet hans var sikret. Senere samme år dukket imidlertid Sverre opp og krevde kongsnavn og tronen. Sverre hevdet å være sønn av Sigurd Munn (norsk konge 1136-1155), Magnus' fetter. Sverre tok over som leder av Birkebeinerne og tok opp kampen med Magnus. Sverre greide etterhvert å ta kontroll over Trøndelag, mens Magnus hadde mest støtte på Vestlandet. Magnus hadde også allierte i Danmark, med moren Kristins fetter kong Valdemar den store, mens Sverre hadde støttespillere i Sverige med Birger Brosa.
Kong Sverre hadde dratt til Sogndal for å slå ned et opprør som hadde kostet to av hans sysselmenn livet. Magnus Erlingsson hadde fått nyss om at Sverre befant seg på de trakter. Etter å ha mobilisert i Bergen, og med sterk dansk støtte, dro han innover Sognefjorden med sine 26 skip for å ta et endelig oppgjør med Sverre. Kong Sverre, som kun hadde 14 skip, innså at situasjonen var ille. Men ved å oppildne sine menn og med krigslist greide han likevel å bekjempe fienden.
Sverre hadde færre menn enn Magnus, men hadde likevel fordel av at han var en svært dyktig hærfører, som tok i bruk nye og utradisjonelle metoder i krigføringen. Ifølge Sverres saga lot Magnus på tradisjonell måte skipene sine tenge (binde) sammen, mens Sverre lot sine skip fare løse. Sverre selv sprang i en småbåt og dirigerte de andre skipene sine mot fiendens svake punkter. På Magnus' flanke ble skipene ryddet ett for ett, og mennene hans tok seg over til skipene innenfor. Det oppstod trengsel og panikk, folk hoppet på sjøen, og de siste skipene sank under folkemengden. Sagaen overdriver nok når den lar 2000 mann miste livet sammen med Magnus i slaget ved Fimreite, men mannefallet var stort.
I slaget falt flere av Magnus' fremste menn, blant andre Orm Kongsbror.
Konsekvensene av slaget var at store deler av det gamle aristokratiet ble utslettet og Sverre satte inn sine egne menn i disse maktposisjonene. Dette var med på å sikre hans stilling som konge i Norge.
Fornøyelsespark

En fornøyelsespark er en park med forlystelser som karusell, berg-og-dal-bane, rutsjebane og lotteri. Omreisende fornøyelsesparker blir kalt tivoli etter den italienske byen Tivoli, eksempler på dette er Lunds Tivoli, Hugos Tivoli og Skandinavisk Tivolipark.
En fornøyelsespark som er basert på ett eller flere temaer kalles en temapark. Eksempler på temaparker er Disneyland, Legoland, Europa Park og Alton Towers.
Tibidabo fornøyelsespark

Tibidabo fornøyelsespark (katalansk: Parc d'Atraccions del Tibidabo) er en liten fornøyelsespark på fjellet Tibidabo i Barcelona. Den ble påbegynt i 1899 og åpna i 1901, og er med det Europas nest eldste fornøyelsespark. Parken dekker et areal på rundt 70 000 m², og har en flott utsikt over byen.
Namsskogan Familiepark

Namsskogan Familiepark is a zoo and amusement park in Namsskogan Municipality in Norway. The park is situated around the Tronestjønna, by the town Trones along E6. The park opened in 1989 and had more than 52,000 visitors in 2011. It is open every day in summer, and by appointment during winter.
Namsskogan Familiepark has more than 30 species of animals, including bears, Arctic fox and several types of livestock. The park also contains several amusement park rides.
Jupiter (roller coaster)

Jupiter (Japanese: ジュピター) is a wooden roller coaster at Kijima Kogen, an amusement park in Beppu, Ōita Prefecture, Japan.
Opening in 1992 (although other sources report that it opened in 1993), Jupiter was the first wooden roller coaster in Japan and the only wooden roller coaster in Japan until White Canyon opened at Yomiuriland amusement park and White Cyclone opened at Nagashima Spa Land amusement park (both in 1994). At over 1,600 metres (5,200 ft) in length, Jupiter is the 7th longest wooden roller coaster in the world.
Although Japan has had numerous notable roller coasters—including coasters that have held the record of world's longest, world's fastest, and world's tallest roller coaster—it has had relatively few wooden roller coasters. This resulted from Japanese earthquake engineering regulations that restricted the construction of tall wooden structures. It was not until after these restrictions were modified that Jupiter (and later White Canyon and White Cyclone) could be constructed.
Jupiter was built by Intamin out of Norway spruce lumber and it cost a total of 2.5 billion yen to construct. The coaster was also the last to be designed by noted roller coaster designer Curtis D. Summers before his death in 1992 and it was one of only two coasters that he produced with Intamin.
The roller coaster Jupiter is also notable for briefly appearing in the 1994 science fiction kaiju movie, Godzilla vs. SpaceGodzilla.
While it is reported to be the most popular ride at Kijima Kogen, Jupiter is described by a number of sources as having a rough and somewhat uncomfortable ride experience. Single rides on Jupiter cost 1,300 yen.
Outside the ride is an example roller coaster train car, as well as a small "Jupiter" shrine in a Shinto motif.
List of friendly fire incidents

There have been many thousands of friendly fire incidents in recorded military history, accounting for an estimated 2% to 20% of all casualties in battle. The examples listed below illustrate their range and diversity, but this does not reflect increasing frequency. The rate of friendly fire, once allowance has been made for the numbers of troops committed to battle, has remained remarkably stable, and unimproved, over the past 200 years.
It has been estimated that there may have been as many as 8,000 friendly fire incidents in the Vietnam War; one was the inspiration for the book and film Friendly Fire.
During the 1982 Lebanon War, the worst friendly fire incident in the history of the Israeli Defence Forces (IDF) took place. On 10 June 1982, the Israeli Air Force (IAF) mistook a column of IDF Nahal Brigade forces for a Syrian commando unit. An IAF F-4 Phantom attacked members of Battalion 931, advancing in open Armoured Personnel Carriers in south-eastern Lebanon with cluster munitions. The unit suffered 24 soldiers killed and 108 wounded, with a further 30 soldiers shell shocked.
Linkin Park discography

American rock band Linkin Park have released eight studio albums, three live albums, four compilation albums, two remix albums, three soundtrack albums, 4 video albums, 12 extended plays, 44 singles, 20 promotional singles, and 70 music videos. Linkin Park was formed in Agoura Hills, California, in 1996 by Mike Shinoda (vocals, keyboards, samplers and guitars), Brad Delson (guitar), and Rob Bourdon (drums). Joe Hahn (turntables) and Dave Farrell (bass) were later recruited, and in 1999, Chester Bennington (lead vocals) became a member, staying with the band until his death in 2017. Before Bennington joined the band, Mark Wakefield was their lead singer.
Linkin Park rose to international fame in 2000 with their debut album Hybrid Theory, which peaked at number two on the US Billboard 200. It was the seventh best-selling album of the 2000s, and certified Diamond in US and quadruple platinum in Europe. The fourth single from the album, "In the End", peaked at the second spot on the Billboard Hot 100 (the highest of Linkin Park's career), and stayed on the chart for 38 weeks. With first-week sales of 810,000, Linkin Park's second album Meteora (2003) entered the Billboard 200 at number one, becoming the third-best-selling album of the year.
In 2007, their third studio album, Minutes to Midnight, also debuted at number-one on the Billboard 200, selling 623,000 copies in its first week. A Thousand Suns (2010) became Linkin Park's third studio album to debut at the top of the Billboard 200, but its first-week sales were less than half of its predecessor—240,000 copies. Living Things followed in 2012, selling 223,000 copies in its first week and becoming the band's fourth studio album to debut at number one. The Hunting Party (2014) was their first album since Meteora not to debut at number one, debuting at number three, while One More Light (2017) peaked atop the chart and was the last album to be released before frontman Chester Bennington's sudden death in July 2017 and Rob Bourdon's departure in 2024. The band's eighth studio album From Zero was announced on September 5, 2024, and was released on November 15, 2024, with vocalist Emily Armstrong and drummer Colin Brittain subsequently replacing Bennington and Bourdon respectively.
Linkin Park has sold 100 million albums and 30 million singles worldwide, as well as selling over 29.4 million albums in their home country alone. The band has produced thirteen number-one singles on the Billboard Alternative Songs chart, and is the second-ever act to have at least ten weeks with three or more tracks on that chart. Two of these singles, "Crawling" and "Numb/Encore", earned the band two Grammy Awards. Linkin Park Underground, the band's official fan club, annually released EPs with rare tracks, demos, live recordings and remixes until 2017. Since Chester Bennington's death in July 2017, the band had not put together an LPU release.
Lincoln Beach amusement park

Lincoln Beach was an amusement park in New Orleans, Louisiana, functioning from 1939 through 1965. The park was for the area's black population during the Jim Crow era of racial segregation.
Lincoln Beach was located along the shore of Lake Pontchartrain near Little Woods, in a portion of the Eastern New Orleans section of the Ninth Ward of New Orleans that was little developed in the 1930s. The land where Lincoln Beach was located was deeded to the city by Sam Zemurray in 1938 and purchased within a year by the Orleans Levee Board. The Levee Board first designated this section as a swimming area in the lake for "colored" New Orleanians, then built out additional land in the lake for the amusement park to be built on. The park was similar to the then "whites only" Pontchartrain Beach amusement park, only on a smaller scale. It featured various rides, games, restaurants, a swimming pool in addition to lake swimming, and frequent live music performances. In the last decade, Fats Domino, Nat King Cole, The Neville Brothers, and more performed there.
Pontchartrain Beach was desegregated in 1964 and the city stopped taking care of Lincoln Beach and it soon fell into disrepair and closed in 1965.
Although there have been various proposals to redevelop the Lincoln Beach site, the decaying ruins of the park have remained vacant for decades. The history of Lincoln Beach is recounted in the book, The Land Was Ours: African American Beaches from Jim Crow to the Sunbelt South (published by Harvard University Press, 2012).
In 2020, Reggie Ford, a New Orleans artist, began cleaning up the beach. Others, like Sage Michael, have joined the clean-up effort. The beach is currently clean and being used by the community with several hundred visitors on the average weekend. New Orleans Mayor LaToya Cantrell started her own assessment of the usability of the beach and has stated she finds the beach to be unsafe in its current state. Councilmember Oliver Thomas is supporting the project.
Kahrl, Andrew W, The Land Was Ours: African American Beaches from Jim Crow to the Sunbelt South (Harvard University Press, 2012)
Joyland Amusement Park

Joyland Amusement Park was a small family-owned traditional amusement park, located in Lubbock, Texas, United States within Lubbock's Mackenzie Park. It typically operated from March to September of each year, opening six days a week but only during the evening on weeknights.
The park was founded in the 1940s with the name "Mackenzie Park Playground." In 1973, it had 13 rides and was acquired by the Dean family, who renamed the park to its current name. Members of the Dean family still operate the park. Like many smaller parks it uses a mixture of individual ride admissions and pay one price admission, with patrons taking their choice.
On September 12, 2022, The Dean Family announced that Joyland would not reopen and the park will be auctioned on October 27, 2022, if an interested party, with a viable offer, is not found by October 1, 2022. On October 21, 2022, it was announced that buyers Jim and Kai Evans along with Daryl and Stephanie Holland would reopen the park for the 2023 season. The park would not reopen in 2023 following an announcement on January 10, 2023, that buyers backed out of the purchase, and liquidation of the park would begin soon.
The park is laid out linearly with a midway. Much of the midway has water sprayers overhead to mist guests, which increases guest comfort in Lubbock's hot, dry climate. There are several water rides, roller coasters and family rides.
There is a park train that runs from one end to the other, with a station near the kiddie rides as well as one at the far end of the park, done in ATSF colors, as well as a sky ride/chairlift system, with a single station, both of which allow patrons to view the entire park.
The park has about 30 rides, including 3 roller coasters. There is an old time carousel at the park entrance which features classic advertisements on the top, as well as a selection of typical rides such as a Trabant (ride), Scrambler (ride), and bumper cars.
The coasters of the park include:
تسلیم فاضلی

تسلیم فاضلی (پیدائش: 1947ء - وفات: 17 اگست، 1982ء) پاکستان کے ممتاز فلمی نغمہ نگار تھے۔ انھوں نے پاکستانی فلم آئینہ، شبانہ اور بندش پر بہترین نغمہ نگار کا نگار ایوارڈ حاصل کیا۔
تسلیم فاضلی 1947ء کو دہلی، برطانوی ہندوستان میں پیدا ہوئے۔ ان کا اصل نام اظہار انور تھا۔ تسلیم فاضلی کا تعلق ایک ادبی گھرانے سے تھا۔ ان کے والد دعا ڈبائیوی اردو کے مشہور شاعر تھے۔
انھوں نے نہایت کم عمری میں فلم عاشق کے نغمات لکھ کر اپنی فلمی زندگی کا آغاز کیا۔ اس کے بعد انھوں نے لاتعداد فلموں کے لیے نغمات لکھے جن میں فلم ایک رات، ہل اسٹیشن، اک نگینہ، اک سپیرا، افشاں، تم ملے پیار ملا، جلے نہ کیوں پروانہ، انصاف اور قانون، من کی جیت، شمع، شبانہ، میرا نام ہے محبت، دامن اور چنگاری، آئینہ، بندش، طلاق اور میرے حضور کے نام سرفہرست ہیں۔ تسلیم فاضلی نے اپنے دور عروج میں معروف اداکارہ نشو سے شادی کی تھی۔ ہندوستان کے مشہور نغمہ نگار ندا فاضلی ان کے حقیقی بھائی ہیں۔
تسلیم فاضلی کو فلم شبانہ (1976ء)، آئینہ (1977ء) اور بندش (1980ء) کے نغمات پر انھیں نگار ایوارڈز بھی عطا کیے گئے۔
تسلیم فاضلی 17 جون 1982ء کو کراچی پاکستان میں 35 سال کی عمر میں دل کا دورہ پڑنے سے وفات پا گئے۔
Leigh Ann Hester

Leigh Ann Hester (born January 12, 1982) is a United States Army National Guard soldier. While assigned to the 617th Military Police Company, a Kentucky Army National Guard unit out of Richmond, Kentucky, Hester received the Silver Star for her heroic actions on 20 March 2005 during an enemy ambush on a supply convoy near the town of Salman Pak, Iraq.
Hester is the first female U.S. Army soldier to receive the Silver Star since World War II and the first ever to be cited for valor in close quarters combat.
Hester enlisted in the U.S. Army in April 2001.
In Iraq, Hester's military police squad, consisting of eight men and two women in three Humvees, were shadowing a 30-truck supply convoy when approximately 50 insurgent fighters ambushed the convoy with AK-47, RPK machine gun fire, and rocket propelled grenades (RPG). The squad moved to the side of the road, flanking the insurgents and cutting off their escape route. Hester maneuvered her fire team through the kill zone and into a flanking position, where her squad leader, Staff Sergeant Timothy F. Nein, and she assaulted a trench line with hand grenades and M203 grenade launcher rounds. Nein and Hester assaulted and cleared two trenches. During the 25-minute firefight, Hester killed 3 insurgents.
When the battle was over, 27 insurgents were dead, six were wounded, and one captured. Sergeants Nein and Hester were both awarded the Silver Star. Nein's medal was later upgraded to the Distinguished Service Cross.
Also awarded the Silver Star in this ambush was Specialist Jason Mike, a platoon medic who took up and simultaneously fired an M4 carbine and M249 SAW light machine gun in defense of his comrades.
Hester later transferred to the Tennessee Army National Guard.
Hester took a brief break from the National Guard in 2009, and worked as an officer for a civilian law enforcement agency in a Nashville, Tennessee suburb. However, she returned to the military a short while later, in late 2010.
From 2012 to 2014, she served as an instructor at the 117th Regional Training Institute Military Police School. In 2014, she deployed to Afghanistan for 18 months as a Cultural Support Team member. Hester has since been promoted to the rank of sergeant first class. In 2017, Hester deployed to Saint Croix, U.S. Virgin Islands as part of the response to Hurricane Maria. Hester's military police company provided law enforcement support to the U.S. Virgin Islands Police.
Citation:
Segun Ogunsanya

Segun Ogunsanya bụ onye isi nchịkwa na onye isi nchịk nke Airtel Nigeria, enyemaka nke ụlọ ọrụ nkwukọrịta India, nwere enyemaka na mba 14 dị na mpaghara Sahara Africa.
N'ọnwa Eprel 2021, a họpụtara Ogunsanya dị ka onye isi nchịkwa nke Airtel Africa, ụlọ ọrụ enyemaka Afrịka nke gụnyere ahịa Afrịka 14 niile dị na mpaghara Sahara. Nhọpụta ya n'ọkwa a ga-amalite na 1 Ọktoba 2021.
Ogunsanya nwere nzere bachelọ na Electrical and Electronic Engineering nke ọ nwetara na Mahadum Ife (nke bụzi Mahadum Obafemi Awolowo), n'afọ 1987. Ọ bụkwa Chartered Accountant, nke Institute of Chartered Accountants of Nigeria nabatara.
N'afọ 1999, ọ rụrụ ọrụ dị ka onye isi njikwa na onye isi nchịkwa nke Coca-Cola Ghana ma mesịa bụrụ onye isi nchịk nke Coca- Cola Sabco, Kenya, n'afọ 2010. Ọ bụ onye isi nchịkwa na onye isi nke ụlọ akụ ụlọ ahịa nke Ecobank Transnational Inc. site na 2008 ruo 2009.
Ogunsanya bụ onye isi nchịkwa na Nigerian Bottling Company Plc site na Septemba 2011, ruo Disemba 2012. A họpụtara ya dịka onye isi oche nke ọrụ Naijiria nke Bharti Airtel, na 26 Nọvemba 2012.
N'ọnwa Eprel 2021, a họpụtara ya dị ka onye isi nchịkwa na-esote na onye isi ụlọ ọrụ nke Airtel Africa Plc., malite na 1 Ọktoba 2021. C. Surendran ga-anọchi ya dị ka onye isi nchịkwa na onye isi nchịk nke Airtel Nigeria site na 1 Ọgọst 2021. N'ọnọdụ ọhụrụ ya, Ogunsanya ga-anọchi Raghu Mandava, onye ga-ala ezumike nká. Mandava ga-adị iji nyere ndị isi oche, onye isi oche na onye isi oche nke Airtel Africa Plc., dị ka ọ dị mkpa, maka ọnwa itoolu malite n'October 2021.
Lagos Countdown

Lagos Countdown, nke a kpọrọ One Lagos, Fiesta na 2015. nke a maara ugbu a dịka Greater Lagos Fiesta, bụ ihe omume Afọ Ọhụrụ kwa afọ na Bar Beach na Lagos. Ihe omume ahụ na-ewe ụbọchị 21 na 23 ma na-amalite na 7th ma ọ bụ 8 December ma na-adịgide ruo Jenụwarị 1 nke afọ ọhụrụ. E mere Lagos Countdown mbụ na 2012 dị ka mgbalị ịkwalite njem nleta ma mee ihe omume yiri ihe omume Afọ Ọhụrụ na New York, Sydney, na obodo ndị ọzọ dị mkpa, na 2013 e mere atụmatụ na mmadụ 200,000 mere emume ahụ n'ime ụbọchị iri wee nweta obodo ahụ ihe dị ka otu ijeri naira.
Ememe a na-agụnye ọrụ ọkụ, egwu, na karaoke. Ndị na-eme ihe nkiri na ọnụ ọgụgụ dị iche iche nke gụnyere Tuface Idibia, Olamide, na Funke Akindele, na ndị na-akwado ọnụ ọgụgụ gara aga gụnyere Airtel Nigeria.
2013 Lagos Countdown zutere nkatọ site n'aka ụfọdụ ndị sonyere ka a na-eme nkesa tiketi n'ụzọ dị iche na ihe omume 2012, ebe tiketi abụghị n'efu ma chọọ ka ọtụtụ ndị sonyere zụta tiketi nke ha site na scalpers ma ọ bụ nweta tiketi site na ndị nkwado Countdown. Mgbe a jụrụ ya banyere nke a, onye njikwa ụlọ ọrụ nke LASAA zaghachiri na ọ bụ ezie na ebughị n'obi ka a ree tiketi, a na-etinye usoro nkesa dị iche iche dị ka ụdị nchịkwa ìgwè mmadụ na iji zere nsogbu ndị nwere ike ime n'ihi ohere jupụtara.
A gbanwere aha Lagos Countdown ka ọ bụrụ One Lagos Fiesta na 2015 n'okpuru nchịkwa nke Maazị Akinwunmi Ambode ma a maara ya ugbu a dị ka Greater Lagos Fiesta.
N'afọ 2021, a kwụsịtụrụ Greater Lagos Fiesta iji dozie oge nke anọ nke COVID-19 na-eme ka ọ bụrụ oge mbụ a kwụsanyere ihe omume ahụ kemgbe mmalite ya.
SME100 Africa

SME100 Africa bụ ụlọ ọrụ Social Enterprise dị na Ikoyi, mpaghara Lagos Steeti. N'ịbụ nke Charles Odii guzobere na 2015, ọ na-enye ikpo okwu na-enye ndị ọchụnta ego na-eto eto na obere ụlọ ọrụ dị n'etiti ike iji nwee ọganihu ma nwee ọganiha n'Afrịka.
SME 100 Africa na-akwado 25Under25 Awards kwa afọ na Lagos Small Business Summit.
Na SME100 Africa, a na-akwado ihe ọhụrụ site n'aka ndị ọchụnta ego na-eto eto site na ndụmọdụ, ntụziaka na ego site na usoro ọmụmụ ihe, ihe omume na mmemme mmepe nkà. SME100 Africa bụ otu n'ime ụlọ ọrụ mmepe ụlọ ọrụ ole na ole n'Africa na-arụkọ ọrụ na òtù ndị ọzọ iji nye ọtụtụ puku ndị na-amalite na Naijiria mmemme nkwado azụmaahịa na mbido.
E mere 25Under25 Awards site na SME100 Africa iji mata ma mee emume maka ndị ọchụnta ego na-eto eto maka ịbawanye ihe ọhụrụ ha na inweta uto, imekọ ihe ọnụ na njikere itinye ego. A na-etinye usoro ihe omume a na Naịjirịa kwa afọ maka ndị na-erubeghị afọ iri abụo na ise. Ndị a ma ama na-asọpụrụ onyinye ahụ gụnyere DJ Cuppy, Tobi Bakre, Gloria Oloruntobi, Joeboy, Rema (onye egwu), Young John, Yasmin Belo-Osagie na ndị ọzọ. N'afọ 2019, Airtel Nigeria jikọrọ aka na SME100 Nigeria iji mee emume ndị ọchụnta ego na azụmaahịa iri abụo na ise a họpụtara maka mbipụta nke anọ.
Nzukọ Lagos Small Business nke SME100 Africa malitere bụ ihe omume ụbọchị abụọ kwa afọ iji cheta Global Entrepreneurship Week na Naịjirịa na masterclasses, seminarị, ndụmọdụ azụmaahịa, asọmpi pitch na ihe ngosi. Onye mmeri nke asọmpi pitch na-enweta ego jikọtara ọnụ nke ihe ruru otu nde naira, SME100 Africa ga-akwado ya.
Ina Garten

Ina Rosenberg Garten ( / ˈaɪnə / EYE EYE nə ; amuru Febụwarị 2, 1948) bụ osi nri na onye ode akwụkwọ ihe onyonyo nke America. Ọ bụ onye ọbịa nke mmemme Netwọk nri Barefoot Contessa, ma bụrụkwa onye ọrụ mbụ na Office of Management and Budget . N'ime efere ya bụ Chicken Roast zuru oke, Weeknight Bolognese, French Apple Tart, na ụdị beef bourguignon dị mfe. Ọrụ nri ya malitere site na ụlọ ahịa nri nri ya, Barefoot Contessa; Garten wee gbasaa ihe omume ya gaa n'ọtụtụ akwụkwọ esi nri, kọlụm magazin, na ihe ngosi telivishọn Food Network na-ewu ewu.
Ina Rosenberg mụrụ na ezinụlọ ndị Juu na Brooklyn, New York City. Nne na nna ya ochie si Rọshịa kwaga Amerịka. Rosenberg tolitere na Stamford, Connecticut, nke nta nke ụmụaka abụọ mụrụ Charles H. Rosenberg, dọkịta na-awa ahụ ọkachamara na otolaryngology, na nwunye ya, Florence (née Rich), onye na-eri nri. Ndụ ebe obibi ya siri ike, ebe nna ya na-enwekarị oke iwe megide ụmụ ya; o mechara tụgharịa, "Echere m na ọ hụrụ m n'anya, mana ọ chọrọ ka m bụrụ onye ọ chọrọ ka m bụrụ, n'amaghị onye m bụ". N'ịbụ onye agbamume ka ọ na-eme nke ọma n'ụlọ akwụkwọ, o gosipụtara mmasị maka sayensị ma kwuo na ọ na-eji echiche sayensị ya eme ihe mgbe ọ na-anwale usoro ntụziaka. Nne Garten (onye nwere ọgụgụ isi nwere mmasị na opera) kwụsịrị Ina ka ọ ghara inye aka na kichin, kama duzie ya n'ọrụ ụlọ akwụkwọ. Garten kọwara nna ya dị ka onye na-elekọta mmadụ, ma kweta na ya na ya na-ekerịta àgwà karịa nne ya. Nne na nna ya abụọ nọ na mbụ katọọ mkpebi ya ịmalite ọrụ n'ihe oriri, mana ha mechara bụrụ ndị nkwado.
Garten nọdụkwara na Board Review Design maka East Hampton, otu panel nke na-enye ikike ụlọ ma kwado ihe nhazi na imewe nke obodo. Ụlọ ọrụ ahụ na-achọ ichebe mpaghara akụkọ ihe mere eme ma na-aga n'ihu n'ozuzu aesthetics nke mpaghara ahụ.
Garten edeela ihe ndekọ ya na Deborah Davis, nke isiokwu ya dị njikere mgbe chioma mere, nke e bipụtara na October 2024.
Otu ụtụtụ

Certain Matin (English: A Certain Morning) bụ ihe nkiri dị ike nke Burkinabé nke Fanta Regina Nacro duziri na 1991 ma Les Films du Défi ikpe. Ndị na-eme ya bụ Abdoulaye Komboudri, Andromaque Nacro na Hyppolite Ouangrawa.
Ọ bụ ihe nkiri akụkọ ifo mbụ nke nwanyị Burkinabé. E gosipụtara ihe nkiri ahụ na 1992 Carthage Film Festival . Ihe nkiri ahụ nwetara nyocha dị mma ma nweta ọtụtụ onyinye na mmemme ihe nkiri mba ụwa.
Ọ bụ ihe nkiri akụkọ ifo mbụ nke nwanyị Burkinabé. E gosipụtara ihe nkiri ahụ na 1992 Carthage Film Festival .