Therese-saken

Therese-saken er en norsk, uoppklart forsvinningssak. Saken startet i Drammen 3. juli 1988, da ni år gamle Therese Johannessen forsvant sporløst fra sitt hjem ved Fjell etter å ha gått til en kiosk i nærheten for å kjøpe godterier. Tross en omfattende politietterforskning og en rekke leteaksjoner har Therese Johannessen aldri blitt funnet.
Politiet har vært overbevist om at forsvinningen er en kriminalsak, og i 1998 ble svenske Thomas Quick dømt i saken etter å ha tilstått å ha bortført og drept niåringen. Quick trakk senere tilståelsen, og den svenske påtalemyndigheten opphevet dommen i mars 2011. Saken har blitt etterforsket på nytt en rekke ganger, senest i 2013. I juli samme år ble forsvinningen – som straffesak – strafferettslig foreldet, som følge av den daværende 25-årsfristen for alvorlige straffesaker. En eventuell gjerningsperson eller gjerningspersoner vil dermed ikke bli straffet i saken.
NRK sendte i 2020 en serie om Therese-saken, kalt «Therese - jenta som forsvant». Den ble produsert av Monster Media.
Om kvelden søndag 3. juli 1988 lekte ni år gamle Therese Johannessen (født 1979) utenfor blokken der hun bodde, i Lauritz Hervigs vei 74 A på Fjell i Drammen. Hun lekte blant annet med tre venner og lillesøsteren . Klokken 19.25 begynte det å styrtregne i området, og Therese hentet paraply. De andre barna hun lekte med ville innom kiosken som hun hadde vært på tidligere på dagen. Kvinnen som jobbet i kiosken, så Therese tidligere på dagen da hun hadde kjøpt bl.a cola for penger hun hadde fått av besteforeldrene. Barna bad Therese bli med på kiosken, men hun sa hun ikke ville bli med og heller vente på dem utenfor blokka. Da de kom tilbake var Therese borte. Dette er den siste sikre observasjonen av niåringen. Therese Johannessen var da iført en hvit t-skjorte, dongeriskjørt, stripete sokker og grå sko.
Da niåringen ikke kom hjem, begynte familien å lete, og etter hvert ble politiet koblet inn. Mannskaper fra Røde Kors og Sivilforsvaret deltok i letingen, men jenta forble borte. Etter hvert begynte politiet å anse forsvinningen for en kriminalsak. Politiets hovedteori er at Therese ble bortført og senere drept.
Saken vakte enorm oppmerksomhet i Norge i tiden etter forsvinningen, og politiet satte inn store ressurser i jakten på jenta. Over hundre politifolk i Drammen politikammer og Kripos deltok i etterforskningen, som var den dyreste og mest omfattende i Norge til da. Det første året etter forsvinningen avhørte politiet 1721 personer, og de mottok 4645 tips fra publikum. Etterforskningsdokumentene inneholdt også lister over 10 640 personer, 4145 kjøretøyer og 13 685 observasjoner og bevegelser av personer og biler. Tross den brede etterforskningen har ikke politiet funnet et eneste spor etter jenta, og heller ingen gjerningsperson, og saken er fortsatt uløst.
Etter ett års etterforskning trappet politiet ned saken, men la den aldri helt til side. I 1996 tok saken en ny vending da den antatt svenske seriemorderen Thomas Quick (nå: Sture Bergwall) erkjente å ha bortført og drept jenta i Drammen. Tilståelsen førte til at politiet gjenopptok etterforskningen, og igangsatte et omfattende søk etter Therese i tjernet Ringen ved Mysen i Østfold. Etter å ha pumpet tjernet, fant politiet det man antok var brente beinrester fra den forsvunne niåringen. Restene viste seg senere å være trefliser.
Quick ble knyttet til drapet gjennom sin tilståelse og «beinrestene», og i Hedemora tingsrätt 2. juni 1998 ble han dømt for å ha bortført og drept Therese Johannessen ti år tidligere. Quick ble i seks andre rettssaker dømt for syv andre drap.
I en SVT-dokumentar i 2008 trakk imidlertid Quick tilståelsen, og han krevde siden at saken måtte behandles på nytt. Quick hevdet at han hadde lest om saken i en notis i VG, og ut fra denne diktet han opp en historie der han hadde bortført jenta og siden drepte henne. Svea Hovrett ga Quick medhold i kravet, og i mars 2011 ble dommen opphevet.
Saken ble også etterforsket på nytt, men 3. juli 2013 – på dagen 25 år etter at Johannessen sist ble sett – ble forsvinningen som straffesak strafferettslig foreldet. Dersom forsvinningen skulle vise seg å være en bortføring og drapssak, vil gjerningspersonen eller -personene dermed ikke bli straffeforfulgt. Samme høst mottok politiet tips om at Therese hadde blitt bortført og drept i 1988, og opplysningene førte til at politiet gjenopptok saken og gjorde nye søk etter henne, uten resultat.
I 2017 besluttet politiet at Therese-saken skulle overføres til politiets egen «cold case-gruppe», til tross for at saken allerede er strafferettslig foreldet.
Politiets hovedteori er at Therese Johannessen ble bortført fra Fjell i Drammen og siden drept. Men en annen sentral teori er at niåringen ble bortført til Pakistan og lever der.
Bakgrunnen for denne teorien er en misforståelse om at Thereses biologiske far var pakistansk, og at han og familien hans hadde bortført Therese og tatt henne med seg til Pakistan. Politiet etterforsket Pakistan-sporet, blant annet etter tips om at en jente som kunne være Therese hadde blitt observert på et fly fra København til Pakistan. Norsk politi dro til en navngitt landsby i Pakistan, men etterforskningen førte aldri til noe konkret.
Therese-saken har vært gjenstand for stor medieoppmerksomhet i Norge, og står som en av de mest kjente uløste kriminalgåtene i landet. Thereses mor, Inger-Lise Johannessen, har figurert jevnlig i norsk presse for å holde oppmerksomheten rundt saken oppe. I 2013 ga hun ut boken Therese – Mammas historie, der hun fortalte sin historie.
I 2017 tok sesong 2 av VG-podkasten Uløst for seg Therese-saken. Podkasten brakte nye opplysninger i saken, men opplysningene førte ikke til noen ny utvikling i saken.
Saken har også blitt koblet til andre lignende forsvinningssaker, blant andre Marianne-saken fra Risør i 1981.