Kjell Bondevik

Kjell Bondevik (1901–1983) var en norsk KrF–politiker, skoleleder og dosent i folkeminnevitenskap. Han var stortingsrepresentant for Rogaland i fire perioder 1950–65, Videre var han sosialminister i John Lyngs regjering i 1963, og kirke- og undervisningsminister i Per Bortens regjering 1965–71.
Som den første nordmann i historien tok Kjell Bondevik magistergraden i folkloristikk ved Universitetet i Oslo i 1927, som språklig-historisk embetseksamen med tysk og historie som sidefag. Avhandlingen han skrev til magistergraden i folkeminnevitskap het Kornavlen i norsk folketru. Han var lektor og skolestyrer ved Sauda gymnas og realskole fra 1937 til 1965, da han fikk et dosentur i folkeminnevitenskap, knyttet til Universitetet i Bergen. Han var også formann i Norsk Folkeminnelag, og i mange år sensor i folkloristikk ved Universitetet i Oslo. Som pensjonist arbeidet Kjell Bondevik med en kartlegging av sjutallet i norsk tradisjon.
Han var lektor og rektor ved Sauda gymnas 1938–1965, og dosent i folkeminnevitenskap ved Universitetet i Bergen 1965-1970. Under andre verdenskrig ble han arrestert i forbindelse med Læreraksjonen i 1942 og dermed en del av Kirkenesferda.
Bondevik var Kristelig Folkepartis nestformann 1955–61 og parlamentarisk leder 1961–1965.
Etter at Per Bortens regjering gikk av den 2. mars 1971 på grunn av «lekkasjesaken», og Høyres John Lyng ble uaktuell som statsministerkandidat, fikk Bondevik den 6. mars i oppdrag å danne en ny firepartiregjering bestående av Høyre, Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Venstre. Forhandlingene tok til mandag den 8. mars. Da han den 9. mars 1971 måtte gi opp, gikk han på direktesendt fjernsyn med denne uttalelsen: «Eg er djupt såra og vonbroten over at Senterpartiet, som gjekk sterkt inn for å få meg til å prøva å skipa ei ny regjering, mot mitt personlige ynskje, ikkje sa greitt ifrå om sitt standpunkt. Serleg er det leitt at Senterpartiet gav dei andre partia grunn til ein optimisme som det viste seg ikkje å vera grunnlag for. Alle representantane frå dei andre partia rekna med at det var skapt eit akseptabelt grunnlag som alle burde kunne ha stått på, men det viste seg altså ikkje å vera tilfelle. Når eg tenkjer på alle dei sakene som samarbeidsregjeringa har gjennomført i dei siste fem åra, og nye – som ein kunne ha fått gjennomført – gjev eg uttrykk for djup sorg over det som no har hendt.»
Ifølge politiske kilder frigitt fra Riksarkivet var det ikke Senterpartiets skyld at regjeringsforhandlingene strandet på borgerlig side etter Borten-regjeringens fall i 1971. Sp sto ved sine løfter om å fungere som støtteparti for en trepartiregjering av KrF, Venstre og Høyre. Men kong Olav V var av en annen mening. Hvis de ikke kunne enes om noen flertallsregjering, var det bedre å få basert en ny regjering på det størst mulige mindretall, som ville bety at Arbeiderpartiet fikk danne regjering. Kåre Willoch bekreftet dette i et intervju med ABC Nyheter. Det var spesielt, men situasjonen var også spesiell. Willoch har heller ikke i ettertid ønsket å kritisere kongen for å legge politiske føringer, men mente det på bakgrunn av den betente situasjon ble utøvd «en riktig forståelse av parlamentarismen».
Kjell Bondevik var onkel til senere statsminister Kjell Magne Bondevik og far til senere biskop Odd Bondevik.