Vår Frelsers gravlund

Vår Frelsers gravlund ligger i strøket Gamle Aker, nord for Hammersborg i Oslo sentrum. Gravlunden har et areal på 86 dekar og ble innviet 17. juni 1808 av biskop Frederik Julius Bech.
Mange kjente nordmenn er begravet på gravlunden, dels i æreslunden og dels i andre seksjoner. Den ble tatt i bruk samme sommer den ble innviet da Anna Lange Thulesius, enke etter en prest i Den norske kirke, ble gravlagt. Fra da av og frem til 1833 var Vår Frelsers gravlund byens eneste sivile gravlund, mens de militære ble begravet på Krist kirkegård.
Mer enn 4 500 av gravminnene er bevaringsverdige, og blir derfor ikke fjernet selv om festetiden utløper. Det er ikke tillatt å erstatte noen av gravminnene, inkludert de som i seg selv ikke er bevaringsverdige, med moderne monumenter, ettersom man ønsker å bevare særpreget for hele gravlunden.
Gravlunden er kommunalt listeført og står oppført i Riksantikvarens register over kulturminner.
Etter at man bygget ut en rekke gravlunder i byen 1833, overtok disse som byens ordinære gravplasser. De som ikke hadde råd til å betale festeavgiften på Vår Frelsers gravlund, ble begravet andre steder. Dermed oppstod et klasseskille, gravlunden fikk et eksklusivt preg og det ble bygget mange staselige familiegraver.
I 1903 ble gravlunden tatt i bruk som æresgravlund og den første som ble lagt der var maleren Hans Gude. Noen få år etter, i 1911, var gravlunden full, og det ble bare opprettet nye gravsteder der festet hadde utløpt. I 1952 sluttet man helt å opprette nye graver, men det var fortsatt mulig å bruke familiegraver der det var plass.
I senere år sluttet man å ta imot kistebegravelser på grunn av at leirgrunnen er lite egnet for slike, og det er dermed bare mulig med urnenedsettelser. Fra og med 2006 ble det mulig å få opprettet nye gravsteder for urner.
Den siste graven som ble opprettet i æreslunden er Borghild Hammerichs fra 1981, og planen er at det ikke skal komme til nye, men at den skal bevares som et kulturhistorisk minne.
En del av gravene ble endret i 1950-årene ved at man fjernet steinrammer for å gjøre vedlikeholdet enklere. Man finner likevel en rekke monumentale gravminner der, mange av dem familiegraver som har vært brukt i flere generasjoner.
Den katolske kirke har hatt en nær tilknytning til gravlunden, ettersom den ligger rett ved siden av det tidligere katolske sykehuset Vår Frue hospital og nær Oslo katolske bispedømmes kontorer, boliger og domkirke. Det er et eget gravsted for katolske prester, og et område for St. Josephsøstrene. Ingen av disse har vært brukt etter at man sluttet å tillate kistebegravelser. St.Josephsøstrenes graver ble senere flyttet til Grefsen i nærheten av St.Josephsøstrenes hjem i Glads vei
På den østre delen av gravlunden står et lite klokketårn. Dette har aldri blitt brukt ved begravelser; det ble brukt til å ringe ved arbeidstidens begynnelse og slutt i den perioden hvor det var mange ansatte som stelte gravlunden.
En liten kolle i utkanten ved Ullevålsveien hadde ikke opprinnelig noe bestemt navn, men fikk i begynnelsen av 1960-årene navnet Tumulus Cadaveris – Kadaverhaugen – av latinelevene på Oslo katedralskole rett over gaten. Den beskrives i Ole Paus' bok For en mann slik:
I den søndre delen av gravlunden er et krigsseilerminnesmerke og en urnegrav for sjømenn. Minnesmerket består av et bronserelieff montert på en mur med flere navneskilt. Navneskiltene på veggen viser til urnegraver under en gravplate på bakken. Minnesmerket er satt opp av Norges Sjømannsforbund.
Det gamle kapellet ligger ut mot Akersveien og kom på plass i 1864. Kapellet har blitt forandret en rekke ganger. Ettersom det er svært få nye begravelser på gravlunden, har det blitt overdratt til den ortodokse Hellige Olga menighet, som har konsekrert det som Vår Frelsers ortodokse kirke.
Det nedenstående er et utvalg kjente personer som er gravlagt på Vår Frelsers gravlund. Det er ikke ment å være en uttømmende liste over de mange tusen som er stedt til hvile der i årenes løp.