Județul Râmnicu-Sărat (interbelic)

Județul Râmnicu Sărat a fost o unitate administrativă de ordinul întâi din Regatul României, aflată în regiunea istorică Muntenia. Reședința județului era orașul Râmnicu Sărat.
Județul se afla în partea central-sud-estică a României Mari, în nord-estul regiunii Muntenia. Actualmente mare parte din teritoriul lui face parte din județul Buzău, cu excepția părții de nord, care face parte din județul Vrancea, și a părții de est, care intră în componența județului Brăila. Județul se învecina la nord cu județul Putna (parțial peste râul Milcov), la est cu județele Tecuci și Covurlui (cu ambele peste râul Siret), la sud-est cu județul Brăila (peste râul Buzău), iar la vest cu județul Buzău.
Județul Slam Râmnic (vechiul nume al Râmnicului-Sărat) datează din perioada organizării medievale a Țării Românești. La început, reședința județului a fost orașul Focșanii Munteni, aflat pe malul drept al Milcovului ce-l separa de orașul care aparținea Moldovei. În 1542, când Imperiul Otoman a anexat Brăila și zona învecinată ei, transformând-o în raia, județul Slam Râmnic a primit restul teritoriului administrat anterior de Brăila. În 1862, odată cu efectuarea unificării politice a Țării Românești cu Moldova, reședința județului a fost mutată la Râmnicu Sărat, deoarece era un târg mai mare situat în centrul județului, care a primit atunci și numele de Râmnicu Sărat, după noua reședință; Focșanii Munteni a fost unit și el cu partea moldovenească, devenind reședința județului Putna. Imobilele din Râmnicu Sărat în care au funcționat instituțiile județene au fost achiziționate și dotate corespunzător până la 1900.
Județul a fost desființat în 1950, zona sa sudică, inclusiv orașul de reședință, a fost inclusă în regiunea Buzău, care la rândul ei a fost inclusă după doi ani în regiunea Ploiești, regiuni în care a constituit raionul Râmnicu Sărat; cea mai mare parte din nordul județului a trecut la regiunea Putna și apoi succesiv la regiunea Bârlad; o mică parte din zona de est (de-a lungul malului stâng al Buzăului, până la vărsarea acestuia în Siret, a trecut la regiunea Galați. Zonele nordice au trecut și ele la rândul lor în 1960 la aceeași regiune Galați, ca și estul. În 1968, s-a revenit la organizarea pe județe, dar județul Râmnicu Sărat nu a mai fost înființat, teritoriul său fiind de atunci împărțit între județele Buzău (orașul Râmnicu Sărat și zonele sudice), Vrancea (partea de nord și nord-est) și Brăila (partea estică).
La sfârșitul secolului al XIX-lea, conform Marelui Dicționar Geografic al României, județul era împărțit în șapte plăși:
În anul 1930, teritoriul județului era împărțit din punct de vedere administrativ în trei plăși:
După reorganizarea administrativ-teritorială a județului, în anul 1938, acesta conținea cinci plăși:
Conform datelor recensământului din 1930 populația județului era de 184.956 locuitori, dintre care 96,3% români, 2,7% țigani, 0,6% evrei ș.a. Sub aspect confesional populația județului era formată din 98,9% ortodocși, 0,6% mozaici, 0,1% romano-catolici ș.a.
În anul 1930 populația urbană a județului era de 15.007 locuitori, dintre care 89,2% români, 6,9% evrei, 1,5% țigani, 1,0% maghiari ș.a. Din punct de vedere confesional orășenimea era alcătuită din 91,3% ortodocși, 6,9% mozaici, 0,8% romano-catolici ș.a.