davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
اغانى مصريه للزراعه

غنت «أم كلثوم» أنشودة القطن فتح، اللى كتبها احمد رامى ولحنها زكريا احمد ، تقول الكلمات: «القطن فتح هنا البال، والرزق جه وصفالنا البال، اجمعوا خيره مالناش غيره، يغنى البلد ويهنى الحال».
«أم كلثوم» غنت «أنشودة القطن» من فيلم «عايدة» سنة 1942، من ألحان محمد القصبجى، اختارت محمد قنديل وعدد من الأطفال للاشتراك معها فى الغناء
قام الشاعر حسين حلمى المانسترلى، بتأليف أغنية «نورت يا قطن النيل»، وعرضتها فرقة رضا للفنون الشعبية فى أوبريت، وقامت الفنانة أحلام بغنائها
اتغنت فى فيلم «خضره والسندباد القبلى» فى سنة 1951، لفنان الكوميديا على الكسار، والفنان محمود شكوكو، وقام الفنان عمر الجيزاوى، بغناء «يا قطن مصر»
غنى محمد رشدى «تحت الشجر يا وهيبه ياما كلنا برتقال»، من تأليف عبد الرحمن الأبنودي
كلمات عبد الرحمن الابنودى، ألحان بليغ حمدى
فى فيلم «زمان يا حب» غنى الموسيقار فريد الأطرش للممثلة ليلى طاهر: «فوق غصنك يا ليمونة.. لكتب بدمع العيون».
احتفال بعيد الوحده بين مصر و سوريا سنة 1958، غنت صباح «حموى يا مشمش» لتتغزل مشمش مدينة حماه السوريه باللغه المصريه.
غناء تحيه كاريوكا فى فيلم «لعبة الست» بجانب نجيب الريحانى و مارى منيب
لغة الزهور (الورد جميل) لام كلثوم - محمود بيرم التونسى وزكريا احمد من فيلم فاطمة
غناء - سعاد محمد- احمد رامى ورياض السنباطى
ام كلثوم - احمد رامى وزكريا احمد
محمد عبد الوهاب
غناء ليلى مراد 1935 - رياض السنباطى واحمد رامى
غناء : اسمهان
غناء عبد الغنى السيد
غنى عبد الحليم حافظ من كلمات احمد شفيق كامل: «النهارده كل فلاح له قيراطه بيزرعه و خير بلدنا كله للشعب كله».
غنى محمد قنديل «ع الدوار»
قطنيه

قطنيه ( الاسم العلمى: Cotoneaster ) هوا جنس نباتى بيتبع تفاحاوات.
لم يتم العثور على روابط لمواقع التواصل الاجتماعي.
الصفحه دى فيها تقاوى مقاله, و انت ممكن تساعد ويكيپيديا مصرى علشان تكبرها.
قطن (جنس)

قطن (جنس) ( الاسم العلمى: Gossypium ) هوا جنس من النباتات بيتبع جوسيپيا.
الصفحه دى فيها تقاوى مقاله عن نبات. و انت ممكن تساعد ويكيپيديا مصرى علشان تكبرها.
قطن ستورتى

قطن ستورتى ( الاسم العلمى: Gossypium sturtianum ) هوا نوع من النباتات بيتبع قطن (جنس).
الصفحه دى فيها تقاوى مقاله عن نبات. و انت ممكن تساعد ويكيپيديا مصرى علشان تكبرها.
نادى القطن (فيلم 1984)

نادى القطن (The Cotton Club) هوا فيلم سينما من نوع دراما و فيلم مزيكا و فيلم جريمه اتعمل سنة 1984 فى امريكا و كان من اخراج فرانسيس فورد كوبولا و من تأليف وليام كينيدى و فرانسيس فورد كوبولا و ماريو بوزو.
لم يتم العثور على روابط لمواقع التواصل الاجتماعي.
فرغلى باشا

محمد احمد فرغلى باشا. اتلقب بـ ملك القطن صاحب " شركة فرغلى " اكبر و انجح شركات القطن فى تاريخ مصر. راجل اعمال من اكبر رجال الاعمال فى مصر قبل ثورة 23 يوليه. بينتمى لطبقة رجال الاعمال الوطنين اللى كانو بيهتموا بتحسين اقتصاد مصر عن طريق التجاره الشريفه.
اتولد احمد فرغلى فى عيلة تجار ميسوره من مدينة ابو تيج فى صعيد مصر كانت استقرت فى مدينة اسكندريه. اخد تعليمه الابتدائى فى مدرسة الجيزويت الفرنساويه فى اسكندريه و بعدها دخل فيكتوريا كوليج و بعدها سافر انجلترا و دخل مدرسة لندن للدراسات الاقتصاديه ، لكن اضطر يرجع مصر بسبب عيا ابوه و مسك شغله و اسس مزرعة مواشى جنب المنصوره لغاية ما استدعاه ابوه فساب شغل المزرعه و ابتدا يحول مجال تجارته لتصدير القطن و دى اياميها كانت شغلانه بيحتكرها الاجانب بس و مفيهاش مصريين و خسر فى اول صفقة تصدير عملها لكن اتعلم من خسارته و بقى يصدر حوالى 0.25% من اجمالى القطن اللى بيتصدر من مصر ، لكن شويه شويه ابتدى تصديره يزيد لغاية مافى ظرف عشر سنين بقى بيصدر 15% من قطن مصر و بكده بقى اكبر مصدر للقطن المصرى.
فى سنة 1935 انتخب وكيل لبورصة مينا البصل و دى كانت اول مره واحد مصرى يمسك مركز زى ده ان الخواجات كانو مسيطرين على كل المراكز الاقتصاديه الكبيره. نتيجه لنجاحاته اداه الملك فؤاد الاول رتبة بك ، و فى سنة 1941 وقت وزارة حسين سرى اخد رتبة الباشاويه.
اتعرض فرغلى باشا لأزمات ماليه كتيره بسبب تذبذب اسعار القطن فى الاسواق العالميه و خسر مره مبلغ ضخم بسبب ارتفاغ تمن القطن فى بورصة نيو يورك سنة 1934 ، و اتعرض لأزمه تانيه سنة 1949 ، لكن قدر دايماً انه يخرج من الازمات و يواصل نجاحاته و بقى من اكبر المساهمين فى عدد كبير من الشركات و عضو فى مجالس ادارات بنوك و مؤسسات اقتصاديه و اتوسعت شركته اللى كانت معروفه بإسم " شركة فرغلى " و كان مقرها فى اسكندريه و وصلت ارباحها لأرقام هايله.
اكبر ازمات فرغلى باشا حصلت بعد ما قامت ثورة 23 يوليه سنة 1952 و اممت شركته ، لكن رفض انه يسيب مصر مع ان جاتله عروض ضخمه للشغل فى انجلترا لكن فضل انه يقعد فى مصر و يشتغل مستشار لمؤسسة القطن بمرتب صغير.
كتب فرغلى باشا مذكراته و نشرها سنة 1984 فى كتاب سماه " عشت حياتى بين هؤلاء ". فضل فرغلى باشا عايش فى اسكندريه و كان بيقضى وقته فى نادى سموحه و اشتهر بعربيته الرولس رويس اللى كان بيتنقل بيها و بيسوقها بنفسه و هو لابس طربوش فى شوارع اسكندريه لحد وفاته.
سوهاج

سوهاج (نطق صعيدى: [suːhaːdʒ] نطق مصرى: /soˈhæːg/) مدينه و عاصمة محافظة سوهاج على بعد 100 كيلو من اسيوط.
بتنقسم المدينه لحى شرق و حى غرب: حى شرق بيضم شارع 15 و شارع الجمهوريه و الزهراء و ميدان الثقافه و سينما الاوبيرا و هيا من ارقى شوارع سوهاج و حى غرب سوهاج و بيضم ميدان سيدى العارف ميدان الشهيد و الفرشوطى و الحويتى حى شرق:- بيضم مبنى المحافظه و الاداره فى مدينة نصر و بيضم عرب الاطوله و العزبه و عرب محروس و جزيرة محروس و الستاد الرياضى بالاضافه لقرى و مركز سوهاج.
بتتميز محافظه سوهاج بالمناخ الصحراوى الجاف و بترتفع درجة الحراره فى الصيف بالنهار و بتعتدل قى الشتا فى الليل.
النشاط الزراعى اساس الهيكل الاقتصادى للمحافظه و المساحه المزروعه 295,600 فدان و المساحه القابله للاستصلاح 22,058 فدان و بتشتهر بمحاصيل القمح و البصل و الفول و القطن و القصب و الدره الشاميه و الرفيعه.
فيها عدد من الصناعات الغذائيه و صناعة الغزل و النسيج و الحرف زى صناعة الاثاث و النسيج اليدوى و السجاد.
فيها 4 مناطق صناعيه هيا:
كمان فيها مشروع المجمع الصناعى للصناعات الصغيره على مساحة 58 فدان بمنطقه الكوثر الصناعيه و بيتكون من 720 وحده انتاجيه, و فيه بجرجا مصنع السكر و التقطير اللى بينتج كتير من المنتجات الحيويه منها السكر و العسل الاسود و الخشب الحبيبى كمان بينتج المولاس و بيدخل فى صناعه العطور و غيرها, فى جرجا و البلينا مطاحن مصر و كمان كتير من الورش و المصانع الصغيره و البسيطه و اكبر مصانع مصر و المنطقه لتجفيف البصل.
بمحافظة سوهاج كميات كبيره من خام الطفله و الرخام و معدن الكالسيت و الحجر الجيرى و الحجر العيسوى و الرمل.
عدد قصور الثقافه 3 قصور, 10 بيوت ثقافه و بالمحافظه 19 مكتبه عامه و عدد المكتبات المشتركه فى المهرجان 13 مكتبه.
فى حى شرق جامعة سوهاج اللى بتضم 7 كليات و مركز للبحث العلمى و 12 مركز للتدريب المهنى, عدد مدارس التعليم قبل الجامعى فيها 1,247 مدرسه للتعليم العام, منها فى القطاع الريفى 917 مدرسه, بنسبه 73.5%, بالاضافه الى 317 مدرسه للتعليم الازهرى بالقطاع الريفى 311 مدرسه.
سوهاج بتتصدر صعيد مصر فى الايدى العامله, فاكتر من نص الايدى العامله بتشتغل برى مصر فى دول الخليج و ليبيا و الدول الاوربيه.
بتمتاز محافظة سوهاج بتنوع مناطق الجذب السياحى فيها بين القديم و الحديث, و من اشهر المناطق: مقابر لبعض ملوك الاسرتين الاولى و التانيه فى الجعاب.
لم يتم العثور على روابط لمواقع التواصل الاجتماعي.
قصر فورتنيه

يوجد قصر الفرنساوى فورتينيه أنطونيو خارج مدينة ملوى بمحافظة المنيا بحوالي 3 كم، حيث فيه شرق ملوى ناحية الجنوب. كان الفرنسى فورتنية فى تلك الفترة تاجر قطن ، وكان يرغب أن يعيش فى الصعيد، وبالفعل سكن فى الصعيد ومنح الفلاحين بعض القراريط الزراعية لحد تكن ملكا لهم، علشان كده اشتهر بالكرم والسخاء. اتبنا القصر سنة 1916، وسكنه الفرنساوى فورتنيه أنطونيو مع زوجته زنيتا وابنيه.
فى عهد الرئيس الراحل جمال عبد الناصر، تمت مصادرة قصر الفرنساوى فورتينيه أنطونيو بعد التأميم وخضع لعملية الإصلاح الزراعى، وفى فترة من الوقت تم تأجير القصر ليكون معزل "حميات" طبي لمرضى الجزام ، بعدين انتقلت تبعيته ل قصر عبد المجيد باشا، وتحول ل مخزن أدوية تابع لوزارة الصحة.
ليستة معالم مصريه
الكنائس القبطيه الكاثوليكيه فى مصر

بطريركية الأقباط الكاثوليك تتكون من 8 ايبارشيات، وتتبع الطقس السكندري فى صلواتها.
أسقف الأبرشية هو غبطة البطريرك الأنبا إبراهيم اسحق رسم فى 2013، الأنبا باخوم (النائب البطريركي)
أنظر ايضا: ابرشية الجيزة وبني سويف والفيوم
أسقف الأبرشية هو الأنبا توماس عدلى رسم فى 2018
أسقف الأبرشية هو الأنبا دانيال لطفي رسم فى 2019
أنظر ايضا: ابرشية المنيا
أسقف الأبرشية هو الأنبا باسيليوس فوزي الضبع رسم فى 2020
أسقف الأبرشية هو الأنبا كيرلس وليم رسم فى 1990
أنظر ايضا: مطرانية سوهاج
أسقف الأبرشية هو الانبا توماس حليم رسم فى 2020
أسقف الأبرشية هو الأنبا عمانوئيل رسم فى 2016
أسقف الأبرشية هو الانبا بشارة رسم فى 2020.
لستة الكنايس الكاتوليكيه فى مصر

الكنائس الكاثوليكية فى مصر
شوف: الكنائس القبطيه الكاثوليكيه فى مصر
الكنائس الكاثوليكية فى مصر تضم بطريركية الأقباط الكاثوليك، والكرسي البطريركي الإسكندري للروم الكاثوليك، وأبرشية الأرمن الكاثوليك بالإسكندرية، والأبرشية الكلدانية الكاثوليكية بالقاهرة، وأبرشية القاهرة المارونية، وابرشية السريان الكاثوليك فى القاهرة، وكنيسة الكاثوليك اللاتين فى مصر.
شوف: بطريركية الأقباط الكاثوليك
بطريركية الأقباط الكاثوليك تضم كنائس موزعة فى القاهرة والإسكندرية والجيزة والاسماعيلية والمنيا وسوهاج وأسيوط والأقصر . والبطريرك المسئول هو غبطة البطريرك إبراهيم اسحق رسم فى 2013، والنائب البطريركي هو الأنبا باخوم.
شوف: ابرشية الجيزة وبني سويف والفيوم
أسقف الأبرشية هو الأنبا توماس عدلى رسم فى 2018
أسقف الأبرشية هو الأنبا دانيال لطفي رسم فى 2019
شوف: ابرشية المنيا
أسقف الأبرشية هو الأنبا باسيليوس فوزي الضبع رسم فى 2020
أسقف الأبرشية هو الأنبا كيرلس وليم رسم فى 1990
شوف: أبرشية سوهاج
أسقف الأبرشية هو الانبا توماس حليم رسم فى 2020
أسقف الأبرشية هو الأنبا عمانوئيل رسم فى 2016
أسقف الأبرشية هو الانبا بشارة رسم فى 2020
شوف: الكرسي البطريركي الاسكندري للروم الكاثوليك
الكرسي البطريركي الإسكندري للروم الكاثوليك يضم كنائس موزعة فى القاهرة والإسكندرية . والمطران المسئول هو المطران جورج بكر.
شوف: ابرشية الاسكندريه للارمن الكاثوليك
أبرشية الأرمن الكاثوليك بالإسكندرية تضم 4 كنائس موزعة فى القاهرة والإسكندرية . والمطران المسئول هو المطران كريكور اوغسطينوس كوسا.
قائمة الكنائس الأرمينية الكاثوليكية فى مصر
شوف: الابرشيه الكلدانية الكاثوليكيه فى القاهره
الأبرشية الكلدانية الكاثوليكية بالقاهرة تضم 3 كنائس موزعة فى القاهرة والإسكندرية . والأب المسئول هو الأب بولس ساتي.
شوف: أبرشية القاهرة المارونية
أبرشية القاهرة المارونية تضم 3 كنائس موزعة فى القاهرة والإسكندرية والاسماعيلية وبورسعيد. والمطران المسئول هو المطران جورج شيحان.
شوف: السريان الكاثوليك فى مصر
ابرشية السريان الكاثوليك فى القاهرة تضم 3 كنائس موزعة فى القاهرة والإسكندرية. والمطران المسئول هو المطران يعقوب أفرام سمعان.
شوف: النيابة الرسولية للإسكندرية بمصر
المطران المسئول هو المطران الاب كلاوديو لوراتي الكومبونياني.
المنيا

المنيا مدينه فى مصر فى مصر الوسطى فى غرب النيل وعاصمة محافظة المنيا. اسمها المصرى القديم " تمونى " . فى العصور الوسطانيه اتسمت " منية ابن الخصيب " . ساهمت فى ثورة 1919 مساهمه كبيره. مركز تجارى و فيها محالج قطن.
جامعة كفر الشيخ

جامعة كفر الشيخ، جامعه مصريه مقرها مدينه كفر الشيخ عاصمة محافظة كفر الشيخ.
صدر القرار الجمهورى 129 لسنه 2006 بانشاء جامعة كفر الشيخ اللى مقرها مدينة كفر الشيخ، بعد ما كانت فرع لجامعة طنطا من سنه 1973، ابتدا العمل فيها على انها جامعه مستقله من اول بدايه العام الجامعى 2006- 2007، واتعين فيها الاستاذ الدكتور فوزى على تركى اول رئيس للجامعه.
بتتميز جامعة كفر الشيخ عن الجامعات التانيه فى مصر بسبب الموقع الجغرافى الممتاز فى اكبر محافظه زراعية -لان محافظة كفر الشيخ مشهوره جدا بمحصول الرز ومحاصيل تانيه زى القطن والقمح - ده يخلى كلية الزراعه فى الجامعه -الكليه اتأسست سنة 1969م- رائده فى مجال المحاصيل الزراعيه خصوصا الرز، وده جنب مركز البحوث الزراعيه اللى هو اكبر مركز زراعى فى الشرق الاوسط.
بتضم الجامعه 18 كلية ومعهدين فى مدينة كفر الشيخ، وهي:
قرر محافظ كفر الشيخ السابق "صلاح سلامه" انشاء فرع لجامعة كفر الشيخ فى مدينه دسوق و حط حجر الاساس فى ارض متخصصه للجامعه جنب استاد دسوق الرياضى.
محافظة كفر الشيخ

محافظه كفر الشيخ محافظة مصريه عاصمتها كفر الشيخ و فيها عدد كبير من المدن و المراكز و القرا و من اشهر مدنها بلطيم و دسوق و سيدى سالم و محافظة كفرالشيخ تحتل مكانه ممتازه فى الزراعه و هيا بتشارك بحجم كبير من انتاج الرز و القطن فى مصر.و هيا من اكبر المحافظات انتاج للاسماك فى مصر و كمان بتتميز بانها فيها مدن تاريخيه لانها كانت فيها عاصمة الدوله الفرعونيه خاسوت (مدينة سخا حالين) من الناحيه الاداريه ، محافظة كفر الشيخ متقسمه لعشر مراكز هما:
لسته قرى محافظة سوهاج

قرى محافظه سوهاج هى وحدات سكنيه و اداريه صغيره فى محافظة سوهاج فى مصر، يتجمعها وحدات اداريه اكبر بنسميها بـ المراكز، القرى دى اتعملت عبر الزمن نتيجه المساحه المزروعه سواء بالنقص نتيجه انقطاع وصول ميه الرى او الشرب ليها او غرق البيوت فى فيضان النيل او زحف الصحرا او هدم القرى امدح الحروب او الثورات او تخريب العربان للقرى بعد نهبها او هروب الفلاحين نتيجه فرض المحتلين الجزيه او الضرايب ؛ او الزياده نتيجه زيادة السكان او استصلاح الاراضى .
عشان كده كانت مصر بتعمل عمليات مساحه للاراضى من آوقت للتانى لحصرها وتقدير حجم الخراج اللى ممكن استخلاصه من الاراضى المزروعه تُسمّى بـ الرّوك وتُسجّل فيه مساحات اراضى القرى فى الوحدات الاداريه الكبيره المعروفه بالكور بعدين بالاعمال، وكيفية توزيع مصارفها.
قرى الروك الناصرى هى القرى اللى باقيه لحد النهارده، وااللى استُحدثت بعد الروك الصلاحى، و قبل الروك الناصرى الذى اجراه السلطان المملوكى الناصر محمد بن قلاوون سنه715هـ/1315م، ونقل ابن الجيعان اسمائها فى كتابه «التحفة السنية فى اسماء البلاد المصرية».
قرى الروك الناصرى هى القرى اللى باقيه لحد النهارده، وااللى استُحدثت بعد الروك الصلاحى، و قبل الروك الناصرى الذى اجراه السلطان المملوكى الناصر محمد بن قلاوون سنه715هـ/1315م، ونقل ابن الجيعان اسمائها فى كتابه «التحفة السنية فى اسماء البلاد المصرية».
قرى العصر العثمانى هيه القرى اللى باقيه لحد النهارده ، واللى استحدثت نهايه العصر المملوكى او بعد التربيع العثمانى الذى عمله سليمان باشا الخادم والى مصر فى عهد السلطان العثمانى سليمان القانونى سنه933هـ/1527م.
قرى عصر الاسره العلويه هيه القرى اللى باقيه لحد النهارده ، واللى استحدثت ناهيه عهد اسره محمد على باشا الذى امر سنه1227هـ/1812م بفكّ زمام القطر المصري، وعمل مسح جديد للاراضي، وتسجيلها فى ديوان جديد اتعرف بـ تاريخ 1228هـ.
محافظة سوهاج

محافظة سوهاج محافظه مساحتها 1540 كم مربع فى صعيد مصر بين محافظة اسيوط و محافظة قنا عاصمتها مدينة سوهاج. كانت مأموريه فى سنة 1833 ، و كانت مع اسيوط بتكون مديرية نص اول قبلى ، و عاصمتها كانت جرجا. بقت مديريه و عاصمتها بقت سوهاج سنة 1859. بتشتهر محافظة سوهاج بزراعة القصب و البصل. بترويها ترعتين واحده فى شرق و واحده فى غرب النيل بيخرجوا من النيل قدام قناطر نجع حمادى. من مدنها الكبيره اخميم و البلينا و طهطا. من اشهر الى انجبتهم رفاعه الطهطاوى.
جرذ القطن المفاجئ

جرذ القطن المفاجئ ( الاسم العلمى: Sigmodon inopinatus ) هوا نوع من الثدييات بيتبع سيجمودون.
لم يتم العثور على روابط لمواقع التواصل الاجتماعي.
الصفحه دى فيها تقاوى مقاله, و انت ممكن تساعد ويكيپيديا مصرى علشان تكبرها.
جرذ القطن الزغبى

جرذ القطن الزغبى ( الاسم العلمى: Sigmodon hispidus ) هوا نوع من مندمجات الاقواس بيتبع سيجمودون.
لم يتم العثور على روابط لمواقع التواصل الاجتماعي.
الصفحه دى فيها تقاوى مقاله, و انت ممكن تساعد ويكيپيديا مصرى علشان تكبرها.
Cotton paper

Cotton paper, also known as rag paper or rag stock paper, is made using cotton linters (fine fibers which stick to the cotton seeds after processing) or cotton from used cloth (rags) as the primary material. Prior to the mid-19th century, cotton paper was the main form of paper produced, with pulp paper replacing cotton paper as the main paper material during the 19th century. Although pulp paper was cheaper to produce, its quality and durability is significantly lower. Although pulp-paper quality improved significantly over the 20th century, cotton paper continues to be more durable, and consequently important documents are often printed on cotton paper. Different grades of cotton paper can be produced.
High-quality cotton fiber paper is known to last hundreds of years without appreciable fading, discoloration, or deterioration, so it is often used for important documents, such as the archival copies of dissertations or theses. As a rule of thumb, for each percentage point of cotton fiber, a user may expect one year of resisting deterioration by use (the handling to which paper may be subjected). Legal document paper typically contains 25% cotton. Cotton paper will produce a better printout than copy paper because it can more readily absorb ink or toner.
Cotton paper is typically graded as 25%, 50%, or 100% cotton. Usually it can be checked by holding the cotton paper up to the light and looking just below the watermark for a number. 100% cotton paper may contain small amounts of acids, and should be tested or certified before use for archival documents.
Second-cut cotton linters have a normal average fiber length of 1.45 μm, and have similar properties as a short softwood pulp.
Cotton bond paper can be found at most stores that sell stationery and other office products. Some cotton paper contains a watermark. It is used for banknotes in a number of countries. These banknotes are typically made from 100% cotton paper, but can also be made with a mixture of 75% or less flax. Other materials may also be used and still be known as currency paper. Higher quality art papers are often made from cotton.
It has found extensive use as a printed circuit board substrate when mixed with epoxy resins and classified into CEM 1, CEM 2 etc.
Cotton was first used with a mixture of silk to make paper called Carta Bombycina. In the 1800s, fiber crops such as flax fibers or cotton from used cloths (rags) were the primary material source for paper. Beginning in the mid-19th century, wood pulp supplanted cloth; despite its lower quality, wood pulp was more readily available than cloth rags as global paper production increased. By the turn of the 20th century, most paper was made from wood pulp. Wood pulp paper durability would improve over the 20th century as bookbinders became aware of pulp paper acidity and adopted practices to counteract it, but cotton is still used for specialty papers intended for long-term preservation. As cotton rags now often contain synthetic fibers, papermakers have turned to second-cut cotton linters as raw material sources for making pulp for cotton papers.
Кисело зеле

Киселото зеле е хранителен продукт, получен при ферментацията на зеле в приготвена саламура, основно под въздействието на естествени дрожди.
Киселото зеле е нискокалорична храна, богата на витамини (A, B, C и K) и минерални микроелементи. Последните се намират в киселото зеле както благодарение на свойствата на растението, така и заради морската сол, която се употребява при приготвянето на продукта. Поради високата си соленост не се препоръчва на хора, страдащи от бъбречнокаменна болест или хипертония да го консумират в големи количества.
Приготвя се като зелето, нарязано или цяло, се накисне във вода, в която е добавена сол, желателно морска, в съотношение около 40 грама на литър (40‰). Сместа трябва да престои известно време, при по-големи количества – след известен период да се „преточва“. Колкото по-голямо е количеството, толкова по-бавен е и процесът на ферментация. При по-ниски температури ферментацията също се забавя. В сместа могат да се добавят допълнителни съставки за овкусяване – ябълки, дюли, цвекло, хрян. Възможно е също добавянето на царевица (с цел сокът да бъде слабо газиран) или червено зеле (за оцветяване на сока).
Може да се употребява в суров вид, като салата или съставна част от нея, а също печено, варено, листата могат да се използват за приготвянето на сарми. Саламурата (зелевият сок) се пие – самостоятелно или с алкохолни напитки и се смята за много полезно средство при лекуване на махмурлук.
Киселото зеле присъства в множество европейски и производните им национални кухни. В страни като Германия се смята за съществен елемент от националната кухня. В повечето европейски езици думата произлиза от немското Sauerkraut – буквално „кисело зеле“. Използва се като гарнитура или част от основното ястие.
В България също се приема като част от традиционната кухня, освен в суров вид, се приготвя запечено във фурна със свинско или птиче месо, съставна част е от характерни ястия като бурания, сарми и капама.
Свинско със зеле

Свинско със зеле е традиционно ястие от българската кухня, много популярно и обичано основно ястие.
Ястието се приготвя от свинско месо, зеле (кисело или прясно), лук, моркови, домати, червен пипер, сол, черен пипер, чубрица, свинска мас или олио. По желание се добавят цели люти чушки.
Зелето се нарязва на ситно и се стрива със сол, другите зеленчуци също се нарязват на ситно. Месото се нарязва на едри парчета. Всички продукти се слагат в тенджера и се заливат с вода или бульон (често, когато се приготвя с кисело зеле, се добавя зелев сок).
Ястието се вари, докато месото напълно се свари.
Шчи

Шчи (на руски: щи) е супа със зеле като основна съставка. Зелето може да както прясно, така и кисело („Кисели шчи“, на руски: Кислые щи). Шчи е едно от най‑популярните ястия в Русия и най‑популярната супа.
Традиционно шчи се приготвя със зеле, но се допуска то да бъде заменено с киселец, коприва или спанак. Основата ня ястието е телешки или пилешки бульон, а месото често се вари цяло, без да се нарязва. Свинско месо се ползват в западните райони на Русия. Възможно е щи да се варят с грибен или зеленчуков бульон. Постните шчи се наричат – „Празни шчи“ (на руски: Пустые щи). За да се добави киселина на супата може да се добави зелев разсол (саламура) или лимонен сок, рядко оцет. Ако киселото зеле е с прекалена киселинност е необходимо да се изплакне с вода.
Основният принцип за приготвяне на шчи е да се ползват продукти без предварителна обработка: пържене или сотиране. Исключение е киселото зеле, което се задушава отделно. Такъв похват е характерен за руската кухня.
В шчи могат да се добавят нарязани на кубчета картофи, които се слагат в буьона няколко минути преди зелето.
Приготвените на рибен бульон шчи сервират с парченца сварена риба и не добавят заквасена сметана.
Има шчи, които се приготвят по особен начин и имат специални имена:
Преди сервиране в шчи обикновено се добавя заквасена сметана и ситно нарязан магданоз.
Кимчи

Кимчи (произнасяно кимчи́, ким-чи́, гимчи, чимчи в зависимост от диалекта) (на корейски хангъл: 김치) е едно от основните традиционни ястия на корейската кухня. Корейците смятат, че дълголетието и красотата се дължат на благоприятните върху човека свойства на кимчи. Ястието е толкова популярно, че е разработен специален вид, който да може да се консумира от първия корейски космонавт в Космоса. По време на олимпиадата в Сеул, в Корея е отчетен бум на консумацията на кимчи, което го прави любимо ястие и на чужденците.
Кимчи представлява ферментирали зеленчуци, основно зеле и наподобява българското кисело зеле, но с много добавени подправки – лют червен пипер, рибен сос, ферментирали морски дарове, джинджифил, сок от чесън и лук, домати и други. Използва се китайско зеле, като се добавят различни зеленчуци според сезона - зелен лук, моркови, ряпа, алабаш, краставица и други. В зависимост от отделните райони, кимчи може да се приготвя по много различни начини, съществуват над 200 рецепти с голямо разнообразие и вариации. Ястието се консумира по всяко време на годината в Корея и като съставна част на всяко едно от трите ястия за деня.
Сомелиер

Сомелиер (или сомелие) (на френски: Sommelier) е обучен професионалист с богати познания в областта на виното, който обикновено работи за изискани ресторанти и се специализира във всички аспекти на дегустацията на вино. Той е човекът, който отговаря за закупуването, съхранението на вината и представянето им на клиента.
Съвременната дума произлиза от френски и се появява за първи път през Средновековието, когато така са наричани придворните слуги, заети с транспорта на стоки. Употребата на термина датира от времена, в които за това се използват товарни животни (магарета, мулета, катъри, някои видове домашни коне). На стар провансалски диалект думата saumalier означава водач на този тип добитък, а sauma се е наричало самото животно или товарът му. На средновековен латински sagma означава самар, дисаги (торбите, провесвани от двете страни на седлото).
В днешни дни (19.-21. век) ролята на сомелиера е добила по-широко значение и освен работата единствено с вина, може да включва всички аспекти на ресторантьорството, с преобладаващ фокус върху спиртни напитки, коктейли, минерални води и тютюн. Най-важната му работа е в областите на поръчките на вино, съхранението му, ротацията на винарската изба и експертното обслужване на клиентите. Сомелиерът изготвя винената листа в заведението, занимава се с дегустация на вина и препоръчва такива на посетителите на ресторанта. Той е посредникът между производителя и консуматора на вина, алкохолни напитки, кафе и пури и е в директен контакт с клиентите на ресторанта и има задължението да се съобразява с техните вкусови предпочитания и бюджет.
Сомелиерът може да отговаря и за обучаването на персонала в един ресторант. Съвместно с кулинарния екип в ресторанта, сомелиерите могат да предлагат вина, които най-добре ще се допълнят с дадено ястие от менюто. Това умение изисква задълбочени познания относно това как храна, вино, бира, спиртни напитки и други напитки се съчетават едни с други в хармония.
Съществува Международна асоциация на сомелиерите (A.S.I.), член на която от 2001 г. е Българската асоциация на сомелиерите.
Градинарство

Градинарство е отрасъл на растениевъдството и представлява изкуството и дейността по отглеждане на растения. Растенията могат да бъдат декоративни или с други думи за украса – предимно цветя или да са предназначени за консумация – най-често плодове и зеленчуци. В редки случаи определени растения може да бъдат отглеждани за лекарства.
Исторически, градинарството е познато от античността. Едно от първите чудеса на градинарството са висящите градини на Вавилон. То може да се извършва на територията на огромни промишлени оранжерии или в малки частни дворове. Включва много дейности като засяване, поливане, окосяване на плевелите, прекопаване, обогатяване на почвата и други.
Градинарите се обучават първоначално в професионални гимназии с направление градинарство. Висшето учебно заведение, което подготвя професионални градинари, или както е позната професията, ландшафтни архитекти в България, е Лесотехнически университет. Там младите ландшафтни архитекти се обучават на всички видове декоративни и културни растения, които се използват в професионалното градинарство и озеленяването на градини и дворове. Там всички професионални градинари (ландшафтни архитекти) се обучават 5 години, като излизат архитекти с магистърска степен.
Българските градинари (зеленчукови градини), най-вече „Лясковските градинари“, са познати и ценени в много страни в света.
На градинарството е наречена улица „Градинарска“ в квартал „Хаджи Димитър“ в София (Карта).
Факултет Лозаро-градинарство

Факултетът по лозаро-градинарство е един от първите два факултета при създаването на Аграрния университет в Пловдив като самостоятелно висше училище през 1950 г. Той е единствен по рода си в България и Югоизточна Европа. През своето 65-годишно съществуване се е наложил като авторитетна и неделима част от Аграрния университет със свой специфичен и уникален облик.
Във факултета функционират пет специализирани профилиращи катедри – Лозарство Архив на оригинала от 2016-02-25 в Wayback Machine., Градинарство Архив на оригинала от 2016-02-25 в Wayback Machine., Овощарство, Механизация Архив на оригинала от 2016-02-25 в Wayback Machine. и Мелиорации и геодезия Архив на оригинала от 2016-02-25 в Wayback Machine. – тясно свързани с обучението на студентите в бакалавърска, магистърска и докторска степени.
Учебната и научната работа на факултета се осъществява от 45 души академичен персонал, от които 3 професори, 21 доценти, 11 главни асистенти, 10 асистенти. От тях доктори на науките – 2, доктори – 32. Работата на академичния персонал се подпомага от 15 служители, експерти и специалисти.
Обучението в първата образователна степен „бакалавър“ се извършва по следните специалности:
От основаването си до момента са обучавани над 10 000 студенти в специалност Лозаро-градинарство, над 2000 студенти в специалност Агрономство (Тропично и субторпично земеделие), над 400 студенти в специалност Аграрно инженерство. Немалък е и броят на обучаваните студенти в най-новите специалности на Факултета – Агрономство (Хидромелиорации) – 276 студенти и Агрономство (Декоративно градинарство) – 141 студенти.
Установени са добри традиции в подготовката на български и чуждестранни докторанти. Броят на обучаваните и защитили български докторанти е над 40. Чуждестранните докторанти са повече от 25, основно от Бангладеш, Бенин, Гвинея, Гърция, Египет, Етиопия, Йемен, Ирак, Кипър, Куба, Нигерия, Сирия, Словакия, Судан, Уругвай.
Музей на гурбетчийството

Музеят на гурбетчийството е единственият в България музей, посветен на гурбетчийското градинарство. Намира се в град Лясковец.
Разположен в характерна лясковска къща и нейния двор – паметник на културата от епохата на Българското възраждане. Експозицията е създадена в чест на предприемчивите лясковски земеделци. Тя проследява възникването и развитието на българското градинарство като масово икономическо и социално дело от епохата на Възраждането до 1944 г., като представя и традиционните дейности на района.
Музеят разполага с конферентна зала за провеждане на семинари, срещи, изложби и атракционно-дегустационен център по тематиката. Той е създаден през 1976 година в известния на всички местни жители „Ланджов двор“. Музеят е разположен на площ от 500 кв. м., която включва две изложбени зали, сайвант (навес) и архитектурния паметник на културата – Хаджиниковата къща, построена през 1862 година. В музея са изложени над шестстотин оригинални предмета, подредени в експозиционните зали, в сайванта и в самата стара възрожденска къща. Тук могат да се видят оригинални документи и знамена на градинарските дружества от Лясковец и околните села, дрехи, битови и ювелирни предмети, донесени от чужбина, тескерета (разрешителни за пътуване в чужбина) и пари от държавите, в които са работили лясковските гурбетчии, приходно-разходни тефтери на тайфите (групи), подялбени протоколи, устави, снимки, запечатали живота и работата на тружениците, както и различни оръдия на труда. Много от тези автентични предмети, които обогатяват сбирката, са специално дарение от лясковчани, потомци на едновремешните градинари, както и от наследници на български градинари, живеещи в Унгария.
Агрономия

Агрономията е част от агрикултурните науки. Тя се занимава с изучаване на особеностите при отглеждане на растения в земеделието, както и с факторите и условията, съпътстващи процеса на отглеждане – почвена среда, милиоративна инфраструктура, антропогенно влияние и т.н. Към средата на XX век в България е определена като „съвкупност от науките за селското стопанство“.
Агро- е първа съставна част на сложни думи със значение агрономичен (от на френски: agronomique). Агрономия е производна от на гръцки: ἀγρός, „нива, поле“ и на гръцки: νόμος, „ред, уредба, закон“ чрез руски и латински.
Според предмета на изследване аграрните науки се разделят на:
и др. науки;
Сметана

Сметана е хранителен продукт, получен от мляко с високо съдържание на мазнини чрез сепариране (разделяне) на мазнината. Маслеността ѝ може да е от 10% до 84%. Съществува и суроватъчна сметана, която се получава чрез сепариране на суроватка. Сметаната може да бъде и суха, която се получава чрез дехидратация на течна сметана.
Заквасена сметана се получава чрез млечнокисела ферментация на сметана с мезофилна закваска. Исползват се различни щамове на бактерията Lactococcus lactis.
Думата сметана е родствена на българската дума „мятам“ и на праславянската sъmetati, като показва начина на домашното ѝ производство – отмятане на каймака от повърхността на млякото.
В източнославянските езици: руски, украински и русински – (сметана), беларуски (смятана), сметана се нарича заквасената сметана.
В промишлени мащаби сметаната се получава чрез сепариране с центрофуги на прясно мляко.
В домашни условия прясно издоеното мляко се загрява, но без да кипи, и се сипва веднага в широк съд, поставен на студена водна баня. След около час със ситна мрежеста лъжица (цедка) каймакът се обира и се оставя в хладилник за 24 ч за отцеждане. Така получената прясна сметана се разбива до хомогенна маса.
Сметаната се добавя в суровото мляко за увеличаване на маслеността му.
Чрез допълнително сепариране от сметаната се получава масло, например краве масло.
Сметана присъства в рецептите на някои крем супи, сосове, сладки ястия и сладкарски изделия. Сметана се добавя и в някои кафеени напитки, например „кафето по ирландски“.
Сметаната с по-голяма масленост се разбива на гъста пяна и се използва предимно за сладки ястия и сладкарски изделия. За целта се използва сметана с масленост 33 – 36%.
Сметаната намира приложение в някои лечебни диети, но е противопоказна при непоносимост към млечен протеин, както и при деца под 2-годишна възраст.
Сметаната се ползва за производството на някои сирена като маскарпоне, „Филаделфия“ и „Бурсин“.
Преработка на храни

Преработката на храни е общо наименование за набор от методи и техники за превръщане на сурови съставки в храни, които са подходящи за консумация от хора или животни. Преработвателната хранителна промишленост използва тези методи за създаване на хранителни продукти, подходящи за маркетинг.
Основните методи за обработка на храните включват:
Пълнен шаран

Пълнен шаран е ястие от традиционната българска кухня, популярно в цяла България рибно ястие, което по традиция се поднася за големия църковен християнски празник Никулден.
Шаранът се почиства от люспите и вътрешностите, напълва се със смес от смлени орехи, лук, червен пипер, черен пипер, сол и олио. След напълването шаранът се зашива и се пече във фурна.
Сервира се с резени лимон, лимонов сок, кисели краставички и гарнитура от задушени зеленчуци – моркови, грах, царевица и картофено пюре.
Разядка

В новобългарския език от XVIII – XIX век думата разядка се е употребявала като обобщение за всякакъв вид предястия. Разядките са били поделени на 4 основни групи, в зависимост от консистенцията и вида на предястието:
В случай, че някоя салата се залее с разбито кисело мляко, извара или айвар вече се е приемало, че това е вид топенка. Тази е причината, поради която някои традиционни предястия, сега се срещат с имена едновременно като салати и закуски. Примерно – сегашните Родопска салата и Родопска закуска в традиционната рецепта са били едно и също предястие, но сега съществуват различни модификации и рецепти, като за закуска се приемат тези, които са комбинирани с повече и по-разнообразни продукти.
В съвременната българска кухня, салати със заливка от кисело мляко, с извара или с майонеза все по-често се наричат 'млечни салати' и най-често се използват за добавка към класически или тостерни сандвичи. В същата група, често се добавят и друг тип разядки, като айвер, предориенталски хумус, който също се използва като разядка в български блюда през последното столетие, и различни по-кремообразни (или пастообразни) рецепти за приготвяне на касапско мезе (което, въпреки името си, се приема за част от традиционните български предястия или компонент за закуска).
В групата на разядките, наричани млечни салати се включват и самите смески от заливки, като например горчица с майонеза, кетчуп с майонеза, кетчуп с извара и други подобни.
Студено пресован сок

Студено пресованият сок е плодов или зеленчуков сок, извлечен чрез студено пресоване – изстискване чрез натиск без нагряване. Този метод е особено полезен, защото запазва максимално полезните вещества и тяхната дълготрайност.
Първите сокове пуснати на принципа на студеното пресоване се появяват от „Liquiteria“ през 1996 г. Студено пресованите сокове добиват популярност в края на 2000 г. като „соково пречистване“ (диета с прием само на плодови и зеленчукови сокове), благодарение на Холивуд и в частност Гуинет Полтроу и Ким Кардашян. Внезапното увеличение на популярността им води през 2013 г. до оценки на индустрията между $1,6 милиарда и $3,4 милиарда.
Производството на студено пресован сок преминава през 2 етапа:
Машините за студено пресоване обработват продуктите по-бавно, като технологията не позволява интензивно влизане на въздух при процеса на обработка и по този начин окисляването на сока се забавя значително. По това се различават от бързо-оборотните машини, които се загряват, унищожават топлинно голяма част от ензимите и разграждат витамините в плодовете и зеленчуците. Високатата скорост на ножовете при блендирането или нарязването и изцеждането вкарва въздух, което окислява и разваля значително по-бързо сока.
Студеното пресоване е принцип на добиване на зеленчукови и плодови сокове, както и масла от други растителни култури (лен, коноп, бял трън, арган, какао, рицин и др.). Така се добива и качествения зехтин, слънчогледовото олио и др.
Преимущества на студеното пресоване пред алтернативни методи за сокоизвличане:
Няма достатъчно изследвания, които да определят дали студено пресованите сокове са по-здравословни в сравнение с пастьоризираните сокове. Соковете получени чрез студено пресовано могат да бъдат с високо съдържание на захар и с ниско съдържание на диетични фибри.
Целина

Цѐлината (Apium graveolens), позната още като керевиз или кервиз, е двугодишно тревисто растение от семейството на магданоза и моркова – Сенникови (Apiaceae).
Има набраздени листа с височина 20-40 cm. Коренът е с жълтеникава до кафява кора и бяла сърцевина, месест е и образува глава. Листата са лъскави, тъмнозелени и пересто нарязани. Цветовете са малки и зеленикави на цвят, събрани в сенници от по 6-12 лъча. Растението цъфти от юли до август.
В природата целината расте по заблатени и влажни места, както и във влажни пясъци. В България е естествено разпространена по цялото Черноморие и по поречията на Дунав, Марица, Струма. Среща се и в цяла Европа, с изключение на най-северните региони.
Целината се използва в кулинарията и като кореноплоден зеленчук (стъбла, корен), и като подправка (листа). За целта има култивирани различни сортове – например с дебели и сочни стъбла или с добре развит корен.
Използва се в различни диети, тъй като е ниско калорична, богата на витамин C и с много ниско съдържание на натрий.
Самостоятелно целината може да се консумира сурова в салата или като прясно изцеден сок, или варена в супи и бульони. Като подправка се ползва и сушена, и свежа, като намира приложение и в маринатата на различни видове туршия. Подхожда на месни ястия и ястия с картофи.
В САЩ е популярно нарязаното стъбло на целината да се топи в дресинг от синьо сирене и да се яде с пилешки крилца или други предястия или основни ястия.
Във фитотерапията се използват корените и плодовете на целината. Корените съдържат киселини, амини, аспарагин, глутамин, манит, пентозан, скорбяла, тирозин, холин. Плодовете съдържат апиин, лимонѐн, седанолид, селенин.
Основното действие на целината е диуретично, което се дължи на съдържащите се в нея етерични масла (0,1% в корена и 2-3% в плодовете). Емпирични данни показват, че има и антиревматично действие и стимулира действието на централната нервна система.
Приема се като прясно изцеден сок от корените и като запарка.
Сокоизстисквачка

Сокоизстисквачката е уред за извличане на сок от плодове, билки, листни зеленчуци и други видове зеленчуци в процес, наречен изцеждане. Той раздробява, смила и/или изстисква сока от пулпата.
Някои видове сокоизстисквачки могат да функционират и като кухненски робот. Повечето сокоизстисквачки с двойно зъбно колело и хоризонтални дъвчещи сокоизстисквачки имат приставки за смачкване на билки и подправки, пресоване на тестени изделия, юфка или хлебни пръчици, приготвяне на бебешка храна и ядково масло, смилане на кафе, приготвяне на ядково мляко и др.
Сокоизстисквачките могат да бъдат ръчни или електрически.
Основните техники, които формират и комбинирани сокоизстисквачки, са:
Ръчната сокоизстисквачка със зъбци, се ползва за цитрусови плодове като грейпфрути, лимони, лайм и портокали. Сокът се извлича чрез пресоване или смилане на разполовен цитрус по протежение на ръбестия коничен център на сокоизстисквачката и изхвърляне на кората. Зъбците могат да са неподвижни и се изисква от потребителя да натиска и върти плода, докато други са електрически, автоматично завъртащи ръбестия център, когато плодът е натиснат.
Друг вид са центробежните сокоизстисквачки, които нарязва плодовете или зеленчуците с плоско режещо острие. След това продукта се върти с висока скорост, за да отдели сока от пулпата.
Пресата за сок предимно се използва в селскостопанското производство. Тези преси могат да бъдат стационарни и мобилни. Мобилната преса има предимството, че може да се мести от една овощна градина в друга. Процесът се използва предимно за ябълки като получената ябълкова каша се увива във фин мрежест плат, след което се пресова с натиск от приблизително 40 тона. Тези машини са популярни в Европа и вече са въведени в Северна Америка.
В България се използва сходна ръчна машина – гроздомелачка за грозде, преди процеса на ферментиране на сока във вино.
Сокоизстисквачката за студено пресоване извлича сока по-бавно, което позволява да не се добави термична обработка, защото тя унищожава витамините и други полезни вещества. Този вид сокоизстисквачка използва един шнек за уплътняване и раздробяване на продуктите на по-малки секции, преди да изцеди сока покрай статичен екран, докато пулпата се изхвърля през отделен изход.
<gallery> Lemon-Squeezer 23440-480x360 (4905066254).jpg|Техника на изстискване чрез натиск и въртене Sugar cane juice machine in Kep 01.jpg|Преса за производство на сок от захарна тръстика <gallery>
Зеле

Зелето (Brassica oleracea var. capitata) е многолистно растение от семейство Brassicaceae (или Cruciferae), което се използва като зеленчук.
Зелето е тревисто, двугодишно, двусеменно цъфтящо растение, което се отличава с къси стебла, обикновено със зелени листа, но в някои сортове червени или пурпурни, формиращи характерен компактен, кълбовиден вид (зелка).
Най-популярни, крехки и с добри вкусови качества са българските сортове „Кьосе“ и „Балкан“.
„Кьосе“ е български и изключително популярен за приготвяне на кисело зеле. Семената на зелето е добре да засявате върху дълбоки, влагоемни, добре аерирани и с добър хранителен запас почви. Местоположението е добре да бъде достатъчно светло и добре огрято от слънцето.
Необходимо е да се поддържа постоянна почвена влажност и да не се допуска засушаване. Осигуряват се редовни поливки. Препоръчва се главестото зеле да се произвежда чрез разсад – обикновено семената се засяват през периода Май – Юни месец. При засаждането на разсада, разстоянието е необходимо да бъде 70 – 90 Х 50 – 60 см. Зелето „Кьосе“ е готово за бране от месец септември – до месец октомври (вегетация 125 – 130 дни).
Зелето „Балкан“ е сорт за късно производство с вегетационен период 130 дни. Балкан е предпочитан и сред най-често отглежданите сортове у нас. Това е сорт за късно производство, има вегетационен период 130 дни. Семената за производство на разсад се засяват в края на месец май – началото на Юни. Ако се сее на открито, разсаждането се извършва през юни – юли. Схемата на засаждане е 70 см между редовете и 45 – 50 см между растенията. Образува зелка, която е голяма, плътна, сочна, нежна със средно тегло 4 – 5 кг и отлични вкусови качества. Подходящо е за прясна консумация и преработка. Зелето „Балкан“ има много добра съхраняемост. Сортът е устойчив на мана.
Брюкселско зеле

Брюкселското зеле (Brassica oleracea var. gemmifera) е разновидност на зелевия вид Brassica oleracea от семейство Кръстоцветни и се отглежда за консумация на пъпките.
Зелевите пъпки, около 2,5 – 4 см в диаметър, наподобяват миниатюрни зелки. Брюкселско зеле е отдавна популярно в Брюксел, Белгия, и може би произхожда и получава името си там. Първото писмено свидетелство за брюкселското зеле датира от 1587 г.
Брюкселското зеле съдържа високи нива на витамин C и витамин K.
Римско зеле

Римско зеле, на български наричано още и „романеско“ (на италиански: broccolo romanesco) е ядивно растение от вида Brassica oleracea var. Botrytis, от което са и карфиолът и броколите.
За първи път растението е документирано в Италия през 16-ти век, където е известно като broccolo romanesco (буквално „римски броколи“) и понякога се среща и като cavolo romanesco („римско зеле“).
Специфично е с формата на съцветието (ядливата глава на зелето), която по естествен начин наподобява съвършен тримерен фрактал, т.е. е самоподобно по форма. Разклоненията от образувателна тъкан, от които съцветието е съставено, наподобяват логаритмични спирали и това приблизително фрактално поведение е мултиплицирано на следващите, по-ниски нива.
Типично една глава римско зеле тежи между 300 и 600 грама. В сравнение с обикновения карфиол, то има по-твърда текстура и деликатен вкус на ядки. Богато е на витамин C, калий, фолиева киселина, фибри. Характерно е с яркия си жълто-зелен цвят (цвят „шартрьоз“), а листата му са по-тъмнозелени и подобни на листата на броколите или карфиола. След термична обработка, цветът на римското зеле се променя и наситеният му жълто-зелен цвят избледнява. Начин да се запази за по-дълго време яркият му цвят е да се вари (задуши) за по-кратко време и веднага след изваждане да се потопи в леденостудена вода.
Majlis Perbandaran Muar

Majlis Perbandaran Muar (MPM) (مجليس ڤربندرن موار, Muar Municipal Council) adalah kerajaan tempatan yang bertanggungjwab mentadbir perbandaran Muar, Johor Darul Ta'zim.
Pengisyhtiharan Majlis Perbandaran Muar telah di sempurnakan oleh YAB Menteri Besar Johor pada 14 April 2001. Majlis Perbandaran Muar yang suatu ketika dahulu di kenali sebagai Majlis Daerah Muar Selatan (Di bawah Akta Kerajaan Tempatan, peruntukan peruntukan sementara 1973) merangkumi 17 buah mukim yang sehingga kini di duduki hampir 230, 000 orang penduduk pelbagai etnik.
Music tourism

Music tourism is the act of visiting a city or town to see a music festival or other performances. This sort of tourism is particularly important to small villages such as Glastonbury, as well as bigger cities like Glasgow. The fairly recent jam band phenomenon is a contemporary example that encourages music tourism. Music festivals are attended by many tourists annually. Taylor Swift's Eras Tour and Coldplay's Music of the Spheres World Tour are prominent instances of music tourism with their impact on global economy.
The Artful Music Tourist Board movement, started by musicians at London's Paradise Bar (now Royal Albert Pub) in 2003, celebrates the phenomenon.
There are a large number of music festivals held around the world, usually annually, that attract non-local visitors. The self-proclaimed largest music festival in the world is Summerfest, an 11-day event in Milwaukee, Wisconsin with an annual attendance of nearly
In 2019, the New Orleans Jazz and Heritage Festival presented 12 stages and over 70 booths of Louisiana food. No two food booths serve the same cuisine. Attributed to the Wall Street Journal is that Jazz Fest “showcases a wider, deeper lineup of essential American musical styles than any festival in the nation… ".
New Orleans music tours are available by foot or transport to Congo Square, where American music was born in the birthplace of jazz. New Orleans has been influential to American opera of the 1800s, rock 'n' roll with Cosimo Matassa's recordings and New Orleans rhythm and blues. The city is certainly the world's most diverse music tourism destinations.
There are also a number of annual carnivals, events that include music, dancing and street parties. Some major ones include Rio Carnival in Brazil, which attracts 500,000 foreign visitors annually, and the Salvador de Bahia carnival, which is the largest street party, and attracts crowds of up to two million people throughout its week-long duration.
The Notting Hill Carnival (London, UK) is one of the largest street parties in Europe and attracts around one million people each year.
The Love Parade, an electronic dance music festival in Germany held from 1989 to 2010, saw crowds of 1.6 million at its peak.
There are hundreds of annual festivals celebrating jazz festivals around the world, with the largest, the Montreal International Jazz Festival, seeing 2.5 million attendees every year, one third of whom are tourists.
Overall, an estimated 10 million people travel internationally each year for the main purpose of watching or participating in a music or cultural festival.
There are also some cities and areas that serve as year-round destinations for music-related travel, such as New Orleans, Bayreuth in Germany, Vienna in Austria. Aix-en-Provence in France, La Scala in Milan for opera and classical music, and Britain for rock music.