davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Rompiendo el Silencio

Rompiendo el Silencio (oficialmente Agrupación Lésbica Rompiendo el Silencio) es una organización social lésbica feminista chilena establecida en 2014 que reúne principalmente a lesbianas y bisexuales.​ Tiene sus orígenes en la revista homónima virtual e impresa —también conocida como RSmagazine—, fundada en 2002 y que fue la primera publicación impresa chilena que se vendió en los kioscos y dedicada principalmente a difundir la cultura lésbica.​
Los antecedentes de Rompiendo el Silencio se remontan al espacio homónimo en el programa «Ama-zonas», emitido en 1998 por Radio Tierra y creado en la Coordinadora Lésbica.​ La revista digital fue fundada el 14 de mayo de 2002 —logrando más de 3000 visitas en su primer día—, y surgió como respuesta al lanzamiento del periódico OpusGay, al cual criticaban por omitir las temáticas lésbicas en sus páginas.​
Con el pasar de los años la revista logró publicar una edición impresa, la cual era vendida en las calles de su país de origen entre junio de 2008 y septiembre de 2010,​ convirtiéndose así en la primera revista para lesbianas en Chile que se vendía en los kioscos (otras sólo tenían una distribución entre sus mismas comunidades) de contenido feminista además de presentar artículos periodísticos y profesionales;​ el lanzamiento oficial de la revista se realizó el 11 de junio de 2008 en el Centro Arte Alameda.​ Contó con una larga red de lectoras no solo de Chile, sino de toda Latinoamérica, siendo creada y dirigida por la periodista y activista lesbofeminista Érika Montecinos.​
En 2013 se iniciaron las gestiones para que la «Agrupación Lésbica Rompiendo el Silencio» se convirtiera en una organización social y obtuviera la personalidad jurídica, lo cual alcanzó en febrero de 2014.​​
En mayo de 2014, Rompiendo el Silencio se integró al Frente de la Diversidad Sexual, agrupación que reunía a distintas asociaciones LGBT de Chile con el fin de coordinar acciones en defensa de sus derechos y que también estaba compuesta por Acción Gay, Fundación Daniel Zamudio, Fundación Iguales, MUMS, Organización de Transexuales por la Dignidad de la Diversidad, Todo Mejora y Valdiversa,​ sumándose posteriormente Fundación Daniel Zamudio, Red de Psicólogos de la Diversidad Sexual, Somos Coquimbo y Mogaleth.​​
La agrupación sigue existiendo hasta la actualidad y es considerada la principal organización de lesbianas en el país. En 2024 la agrupación gestionó la construcción de un monumento a Mónica Briones, que fue inaugurado el 12 de marzo de 2025 en la intersección de Merced con Irene Morales, lugar donde fue asesinada el 9 de julio de 1984.​
Liberal Democrat Party of Chile

The Liberal Democrat Party of Chile (Spanish: Partido Liberal Demócrata de Chile, PLD) was a Chilean political party that had legal existence from 1988 until 1989 under the state of "in formation".
Its symbol was a circle on top of which had outstanding printed in gold letters "Partido Liberal Demócrata" and at the bottom in letters of the same color and dimensions, "Libertad es progreso" (Freedom is progress). In the center, with a white background, it was the symbol of the party (PLD).
It was born as a faction of the opposition Liberal Party that criticized the attitude of the party itself to the military dictatorship and its merger with fellow dissident Republican Party into the Liberal-Republican Union. Originally adopted the name of Authentic Liberal Party (Partido Liberal Auténtico), soon to be renamed Liberal Party of Chile (Partido Liberal de Chile) and finally changed its name to Liberal Democratic Party. It was officially established on July 7, 1988.
In late 1988 it created the short-lived Democratic Confederation (Confederación Democrática) with the National Party (a faction that supported Pinochet), the Radical Democracy, the Social Democrat Party, the National Advance, the Democratic Party of Chile, the Free Democratic Centre and the Civic Committees. The confederation disappeared in 1989 during negotiations for parliamentary candidates that year.
The party began as a faction of the Liberal Party which (unlike the majority of the Liberal Party) decided to support the option "Yes" vote, which sought the continued rule of Augusto Pinochet in the plebiscite of 5 October 1988. It was dissolved by the Electoral Service of Chile on 14 February 1989, for failing to comply with legal requirements and many of its members joined to National Renewal (RN).
كركديه

كركديه اسمه العلمى (Hibiscus sabdariffa) اسمه فى الانجليزى Roselle او وردة چامايكا ، نبات طوله حوالى مترين بيتزرع فى صعيد مصر و سوريا و جنوب العراق و السودان و السنغال, و بسبب خصايصه الطبيه بيتزرع بنجاح فى المكسيك و امريكا الوسطى و الجنوبيه و جنوب شرق اسيا ، بما فيها جنوب الصين. مكان زهرة الكركديه التاريخى هو مصر و شمال شرق افريقيا. الكركديه بنتمى لعيله من النباتات اسمها عيلة مالفاسى (عيلة الخبيزيات) و اللى بتضم كمان الباميه و الخبيزه و القطن. السبلات بتاعة زهرة الكركديه بيبقا لونها احمر و لما بتتنشف و تتغلى فى المايه السخنه او تتنقع فى المايه البارده بيتعمل منها مشروب ليه ريحه مميزه.مشروب الكركديه او مشروب الكركريه فى اللغه السواحليه المتلج بيتقال عليه فى الغالب عناب و هو من اكتر المشروبات اللى ليها شعبيه فى مصر و السودان و بيتقدم علا القهاوى. المشروب دا كمان بيبيعوه العطارين علا انه واحد من النباتات الطبيه و بيتقال انه بيساهم فى علاج ليسته طويله من الامراض من اول تنزيل ضغط الدم العالى لحد التخسيس و معالجة الاكتئاب و تقليل التبويض و الخصوبه عن الستات و كمان فى تحسين الحركه الدوديه فى المصارين و فى علاج المغص و اعراض ما قبل الدوره الشهريه.
لكن خد بالك كويس لو اتغلا بيرفع الضغط و اللى عنده ضفط عالى لازم يشربه منقوع علا البارد بس و مش اكتر من 24 ساعة لأنه بيطلع منه املاح تؤثر على الكلى
كركديه (نهر فى فرنسا)

كركديه (Roselle) هوا نهر فى فرنسا.
كركديه موجود فى منطقة اداريه اسمها اوت-ڤييان.
كركديه طوله 22.8 كيلومتر.
كركديه بيصب فى Briance و بيرفده Ruisseau d'eyjeaux و Anguiennes و ميته بتتجمع فى Vienne basin.
لم يتم العثور على روابط لمواقع التواصل الاجتماعي.
الكركدية المشع

الكركدية المشع ( الاسم العلمى: Hibiscus radiatus ) هوا نوع من النباتات بيتبع خطمى.
الصفحه دى فيها تقاوى مقاله عن نبات. و انت ممكن تساعد ويكيپيديا مصرى علشان تكبرها.
الكركدية الهشه

الكركدية الهشه ( الاسم العلمى: Hibiscus fragilis ) هوا نوع من النباتات بيتبع خطمى.
الصفحه دى فيها تقاوى مقاله عن نبات. و انت ممكن تساعد ويكيپيديا مصرى علشان تكبرها.
الكركديه تريونوم

الكركديه تريونوم ( الاسم العلمى: Hibiscus trionum ) هوا نوع من النباتات بيتبع خطمى.
الصفحه دى فيها تقاوى مقاله عن نبات. و انت ممكن تساعد ويكيپيديا مصرى علشان تكبرها.
ماريجوانا

ماريجوانا او القنب الهندى (بالانجليزيه: Cannabis) نبات علاجى ليه تاثير مخدر من جنس كاسيات البذور من عيلة قنبيه, فيه تلات اجناس معروفه للنبته, قنب مزروع و القنب الهندى المخدر, و القنب البرى المصغر. الجنس هوا نوع واطن من آسيا الوسطى و شبه قارة الهند.
الحاله العشبيه للنبات بتتالف من الزهور المجففه الناضجه و الاوراق المقابله (بالانجليزيه: pistillate) (براعم النباتات المؤنثه المزهره).
لم يتم العثور على روابط لمواقع التواصل الاجتماعي.
شيرى (مشروب)

شيرى Sherry ( Spanish: jerez [xeˈɾeθ] ) هو نبيت مدعم مصنوع من العنب الأبيض اللى يزرع قرب مدينة خيريز دى لا فرونتيرا فى الأندلس باسبانيا. شيرى هو مشروب يتم إنتاجه فى مجموعة متنوعة من الأساليب المصنوعة أساسا من عنب بالومينو ، بدايه من الإصدارات الخفيفة المشابهة لنبيت الترابيزه الأبيض، زى مانزانيلا وفينو ، لالإصدارات الداكنة والأثقل اللى يسمح ليها بالأكسدة مع تقدم العمر فى البرميل. زى أمونتيلادو و أولوروسو . يصنع النبيت الحلو كمان من عنب بيدرو شيمينيز أو موسكاتيل ، ويتم مزجه أحيانا مع شيرى بالومينو.
الكيمتشى

الكيمتشي طعام كورى تقليدى وأساسى لا تخلو منه مائدة فقير أو غني وهو عبارة عن طعام أشبه ما يكون بالمخلل عند العرب وأساسه مادة الكرنب (اللهانة) والثوم الكثير والفلفل الأحمر الحار. الكمتشي هو عبارة عن طعام تقليدي مخلل يحفظ فى مكان بارد. يمكن أكل الكمتشي كمقبلات أو طبق يقدم مع الأرز.
انتيباستو

المزه الإيطاليه أو الأنتِبَستة (لغه طليانى: Antipasto)‏ ( أنتيباستو، أى قبل الطعام) هيا وجبة إيطالية تقليدية تأكل قبل البدء بتناول الطعام. المقبلات التقليدية تحتوى شرائح اللحم والزيتون ومخللات وأنشوفة والخرشوف وفطر و أنواع مختلفة من الأجبان، كمان فيه اللحم والخضار المخلله بالزيت أو الخل.
اعواد الاكل

اعواد الأكل هيا جوز من أعواد رفيعه ذات طول متساوى تستخدم فى تناول الطعام التقليدى فى الصين واليابان وتايوان وكوريا وفيتنام. يعتقد أن أصلها من الصين ويوجد بعض آثارها فى التيبت ونيبال القريبه من شعب الهان. تصنع أعواد الأكل فى العاده من الخيزران، اللدائن، الخشب، و تصنع أحيانا من المعدن، العظم أو العاج. تمسك أعواد الأكل بين اصبعى الإبهام والأصابع التانيه فى يد واحدة وتستخدم لالتقاط الطعام.
طعام المجاعات

طعام المجاعه أو طعام الفقر هو أى طعام غير مكلف أو متاح بسهولة يستخدم لتغذية الناس فى أوقات الجوع والمجاعه ، سواء كان ذلك بسبب الفقر المدقع ، زى وقت الكساد الاقتصادى أو الحرب، أو بسبب الكوارث الطبيعية زى الجفاف .
ان توصيف بعض المواد الغذائية بأنها غذاء "مجاعة" أو "فقر" ممكن أن يكون اجتماعيا. على سبيل المثال، يعتبر جراد البحر والقشريات التانيه غذاء الفقر فى بعض المجتمعات والغذاء الفاخر فى مجتمعات تانيه حسب الفترة الزمنية والحالة.
ارتبط عدد من المواد الغذائية ارتباط وثيق بالمجاعة أو الحرب أو أوقات الشدائد عبر التاريخ:
سمالاهوف

سمالاهوف Smalahove (حرفيا "رأس الغنم"، ويسمى كمان smalehovud أو skjelte ) هوه طبق نرويجى تقليدي، يؤكل فى العاده فى وقت عيد الميلاد ، مصنوع من رأس خروف . يتم حرق جلد الرأس وصوفه، و إزالة المخ، وتمليح الرأس، و أحيانا تدخينه، وتجفيفه. يتم طهيه لمدة 3 ساعات تقريبا ويقدم مع اللفت وهريس البطاطس . فى الأصل كان السمالهوف يأكله الفقراء بس، لكنه يعتبر اليوم طعام شهى. يعتبر Smalahove طعام شهى فى بلاد الشمال الأوروبي. من سنة 1998، يحظر توجيه أوروبى إنتاج سمالاهوف من الأغنام البالغة، لتجنب احتمال انتقال مرض سكرابى ، و هوه مرض تنكسى للأغنام والماعز تسببه البريونات ، رغم أنه لا يبدو أنه قابل للانتقال لالبشر. فى الوقت الحالى، يسمح بس بصنع سمولاهوف من رؤوس الحملان.&
الطب و الصيدله فى عصر الحضاره الاسلاميه

الطب الاسلامى او الطب العربى او طب العرب هوا فى تاريخ الطب مصطلح بيشير للطب اللى اتطور فى العصر الدهبى للاسلام و انكتب بلغه عربيه و اللى كانت لغة التواصل المشترك فى زمن الحضاره الاسلاميه.
نشا الطب الاسلامى نتيجه للتفاعل اللى حدث بين الطب التقليدى العربى و المؤثرات الخارجيه و كانت الترجمات الاولى للنصوص الطبيه عامل اساسى فى تكون الطب الاسلامى و كان للترجمات اللاتينيه للاعمال العربيه اثرها فى تطور الطب فى نهاية العصور الوسطى و بداية عصر النهضه.
لم يتم العثور على روابط لمواقع التواصل الاجتماعي.
الصفحه دى فيها تقاوى مقاله, و انت ممكن تساعد ويكيپيديا مصرى علشان تكبرها.
كمون

الكمون هو نبات مزهر من عيله Apiaceae, موطنه الشرق الاوسط و لالهند. بتستخدم بذوره ف مطابخ كتير من الثقافات, بيعتقد ان الكمون ليه استخدامات فى الطب التقليدى.
حجم تقاوى الكمون الناشفه حوالى 5 ملم و النبات بيكون بطول 30-50 سم و هوا عشبى سنوى, كل فرع بيكون فيه على فرعين او تلاته ليها نفس نفس الارتفاع تقريبا و بتنتهى بالورق زى الكراويه و البقدونس و الشبت.
الديانات الافريقيه التقليديه

يعد مصطلح الديانات الإفريقيه التقليديه مصطلح شامل يستخدم لجميع الأديان العرقية والعادات الدينية الشعبيه لـ شعوب إفريقيا (خاصة جنوب الصحراء الكبرى).
الديانات الإفريقية التقليدية هيا مجموعة من المعتقدات شديدة التنوع اللى تشمل مختلف الديانات العرقية. وبشكل عام، دى التقاليد شفهيه و مش كتابيه، وتشمل الإيمان بكمية مختلفة من الآلهة العليا والسفلى، بما فيها فى بعض الأحيان خالق أعلى، والإيمان بالروح، وتكريم الموتى، واستخدام السحر والطب التقليدى الأفريقي. ووفقا لوغيراً «إنها الديانة الوحيدة اللى ممكن أن تدعى أنها نشأت فى إفريقيا. والأديان التانيه الموجودة فى افريقيا ليها أصول فى أجزاء تانيه من العالم».
واجهت الديانات الأفريقية التقليدية الاضطهاد على ايد أنصار مختلف الأيديولوجيات. و تم تحويل أتباع دى الديانات بالقوة لالإسلام والمسيحية، وتمت شيطنة وتهميش أتباعها. الاضطهادات تشمل القتل، وشن الحرب، وتدمير الأماكن المقدسه، و غيرها من الأعمال الوحشية.
ناتج محلى اجمالى

الانتاج المحلى الاجمالى (بالانجليزى: Gross domestic product - GDP) او الدخل المحلى الاجمالى (بالانجليزى: Gross domestic income - GDI) بيتحسب بالقيمة السوقية لكل السلع والخدمات جوه حدود بلد فى السنة.
الانتاج المحلى الاجمالى بتاع اى بلد هو مقياس الانتاج الاقتصادى للبلد عموما و غالبا كل ما زاد الناتج المحلى الاجمالى بيزيد مستوى المعيشه فى البلد و كل ما بيقل الناتج المحلى الاجمالى بيقل مستوى المعيشه فى البلد.
سوق جارا

سوق جارا، سوق موسمي يبدأ اسبوعيا فى كل يوم جمعة خلال شهر ( مايو) وينتهي فى شهر ( أكتوبر) تقيمه سنويا رابطة سكان جبل عمان. هو سوق تراثي يقام فى حي جبل عمان وسط العاصمة الأردنية عمان. يرتاده السياح بكثرة خلال فصل الصيف. يقام ده السوق تحت رعاية الرئيس الفخري للجمعية الأمير على بن الحسين وبالتنسيق مع أمانة عمان الكبرى. ابتدا نشاط ده السوق فى موسم عام 2005.
يركز هذا السوق اهتمامه على الفلكلور والفن الشعبي المحلي والعربي والفن التشكيلي إذ يعرض عدة فنانين ابداعاتهم هناك من لوحات ومنحوتات وتحفيات ونحاسيات. وكثير من معروضاته أشغال يدوية واكسسوارات. ويوجد فيه كمان مسرحا لاقامة حفلات غنائية وشعبية. كما يتضمن منطقة أطفال جميلة ومقهى شرقي. يهدف ده السوق العائلات المحلية والزائرة للأردن.
لم يتم العثور على روابط لمواقع التواصل الاجتماعي.
سوق المنامه

سوق المنامة هو سوق قديم فى المنامة، عاصمة البحرين.
يقع السوق فى شمال المنامة، فى المنطقة الفاصلة ما بين الأجزاء القديمة من المدينة، و المنطقة التجارية المركزية. و شرق النعيم و للغرب من رأس الرمان. المدخل الرئيسى هو بناء باب البحرين التاريخي. المنطقة تضم كمان كنيس البحرين.
يحيط بسوق المنامة مجموعة من الأحياء السكنية بشكل رئيسى بما فى ذلك:
لم يتم العثور على روابط لمواقع التواصل الاجتماعي.
قرفه بطن زهور مثقبه

قرفه بطن زهور مثقبه ( الاسم العلمى: Diglossa baritula ) هوا نوع من الطيور بيتبع ديجلوسا.
لم يتم العثور على روابط لمواقع التواصل الاجتماعي.
الصفحه دى فيها تقاوى مقاله, و انت ممكن تساعد ويكيپيديا مصرى علشان تكبرها.
بسلة الزهور

بسلة الزهور ( الاسم العلمى: Lathyrus odoratus ) هوا نوع بيتبع جلبان.
لم يتم العثور على روابط لمواقع التواصل الاجتماعي.
الصفحه دى فيها تقاوى مقاله, و انت ممكن تساعد ويكيپيديا مصرى علشان تكبرها.
زباب الزهور

زباب الزهور ( الاسم العلمى: Crocidura floweri ) هوا نوع من الثدييات بيتبع قرضامه.
لم يتم العثور على روابط لمواقع التواصل الاجتماعي.
الصفحه دى فيها تقاوى مقاله, و انت ممكن تساعد ويكيپيديا مصرى علشان تكبرها.
رنف كثير الزهور

رنف كثير الزهور ( الاسم العلمى: Delonix floribunda ) هوا نوع من النباتات بيتبع رنف.
الصفحه دى فيها تقاوى مقاله عن نبات. و انت ممكن تساعد ويكيپيديا مصرى علشان تكبرها.
ثاقب الزهور المقنع

ثاقب الزهور المقنع ( الاسم العلمى: Diglossa cyanea ) هوا نوع من الطيور بيتبع ديجلوسا.
لم يتم العثور على روابط لمواقع التواصل الاجتماعي.
الصفحه دى فيها تقاوى مقاله, و انت ممكن تساعد ويكيپيديا مصرى علشان تكبرها.
Hibiscus calyphyllus

Hibiscus calyphyllus (syn. Hibiscus calycinus, Hibiscus chrysantha, Hibiscus chrysanthus, Hibiscus rockii), the lemonyellow rosemallow, is a shrub from tropical Africa belonging to the genus Hibiscus. In 1883 this Hibiscus was offered for sale in England under the name Hibiscus chrysanthus with Port Natal, Cape Colony (now South Africa), identified as the source. By 1891 the same Hibiscus was identified as Hibiscus chrysantha in the United States, a practice which may have continued into the 1930s and contributed to incorrect species identification. In 1892 the name Hibiscus calycinus was designated as the correct name for the species; but, by 1894 the currently accepted name Hibiscus calyphyllus is found in association with Hibiscus calycinus. At the beginning of the 20th century, this Hibiscus was sold as seeds in the United States under the name Hibiscus Giant Yellow. Because of the similarity of the flowers, it is quite common to find Abelmoschus manihot confused with Hibiscus calyphyllus in the early 20th century gardening literature of the United States, particularly in the area of cold tolerance. If the species identification is correct, the 1903 report in The Flower Garden states that: "Giant Yellow is a beautiful canary yellow with crimson throat, hardy as far north as St. Louis, but safer in the cellar above that latitude", then Hibiscus calyphyllus may have some degree of cold tolerance. St. Louis, Missouri is in USDA Zone 6a but there are currently no reports of Hibiscus calyphyllus overwintering in USDA Zone 6a; it is known to overwinter successfully in USDA Zone 8a.
Hibiscus calyphyllus grows to 1–1.8 meters (3.3–5.9 ft) tall. It has flowers which grow to 8–10 cm (3.1–3.9 in) wide, with a yellow color and a brownish center. Unlike many African Hibiscus, which are fall to late-fall bloomers, Hibiscus calyphyllus is a summer bloomer which means it can be grown in many locations in North American and Europe and produce viable seeds, which are easy to collect and germinate. If the seeds are started indoors early in February or March, Hibiscus calyphyllus will bloom the first year. Hibiscus calyphyllus is a day-bloomer with the flowers opening several hours after sunrise and closing several hours before sunset. No hybrids of Hibiscus calyphyllus have been reported but Hibiscus syriacus and Hibiscus calyphyllus have identical diploid chromosome counts of 80.
The plant is used in the construction of huts by the Maasai people of Kenya.
Atinuke (author)

Atinuke is a Nigerian-born author of children's books and an oral storyteller of traditional African folktales.
Atinuke was born in Ibadan and grew up in Lagos, Nigeria with her parents and three siblings. Her father was a Nigerian university lecturer and her mother was an English editor. Atinuke is of Yoruba ancestry through her father.
Atinuke chose to attend a boarding school in England from ages ten to thirteen. Her parents and three siblings then moved to England, and Atinuke began attending public school.
in university, Atinuke studied English and Commonwealth Literatures.
She has two sons and currently lives in Wales.
Atinuke's first story was told to an audience in England in 1990, when the booked performer didn't show. She embarked on a creative journey and professional career of collecting stories from Africa and the African diaspora and telling them to local and international audiences, at festivals and schools. When she took a break from travelling in 2005 due to illness, she began writing her first book, about fictional character Anna Hibiscus, a young girl living in "Amazing Africa". Atinuke is the author of over 20 children's books based on her life in Nigeria and the traditional stories. Most recently she published a non-fiction children's book about the 55 countries of Africa. Her book "Baby Goes To Market" is published in the US and UK as well as in French and Japanese.
The African American Literature Book Club named Atinuke in their list of the "Top 100 Bestselling Authors" in the 60th place.
In 2011, Good Luck, Anna Hibiscus! was named one of the best children's books of the year by The Horn Book Magazine.
In 2015, Double Trouble for Anna Hibiscus was named one of the best children's and young adult books of the year by Shelf Awareness.
In 2017, You’re Amazing, Anna Hibiscus! was included on Kirkus Reviews' "Best Books for Middle Graders of 2017" list.
In 2018, Baby Goes to Market was included on the Children's Africana Book Awards' "Best Books for Young Children" list.
In 2021, Too Small Tola was named one of the best children's books of the year by The Horn Book Magazine, School Library Journal and Shelf Awareness
In 2022, Too Small Tola and the Three Fine Girls was named one of the best children's books of the year by The Horn Book Magazine.
The Anna Hibiscus series is illustrated by Lauren Tobia
The Baby series is illustrated by Angela Brooksbank.
The No. 1 Car Spotter series is illustrated by Warwick Johnson-Cadwell.
The Too Small Tola series is illustrated by Onyinye Iwu.
Иво Димчев

Иво Димчев е български певец, режисьор, хореограф, автор на текстове и визуален артист.
Роден е в София през 1976 г.
В периода 1992 – 1996 г. учи и завършва в 4xC, експерименталното театрално училище на режисьора Николай Георгиев.
През 1998 г. Димчев е приет в специалност „Актьорско майсторство за драматичен театър“ в класа на професор Крикор Азарян и асистенти доцент Тодор Колев и Атанас Атанасов в НАТФИЗ, но напуска академията на следващата година.
По-късно играе съответно в пиесите „Хронология на сънуването“ на Галин Стоев и „Психозис“ на Десислава Шпатова на сцените на Народен театър „Иван Вазов“ и Театрална работилница „Сфумато“.
От около 2001 г. Димчев се занимава с авторски спектакли в сферата на съвременния танц. Измежду тях са Sleeping Dog (2001), The Garden of the Singing Ficuses (2002), Lili Handel (2004), Paris (2009), Som Faves (2009), I-on (2011), X-on (2012), Fest (2013), I-Cure (2014), Operville (2015), Facebook Theatre (2016), Sculptures (2017), Selfie Concert (2018), In Hell with Jesus/Top 40 (2023), METCH (2024) и много други спектакли, които представя на стотици фестивали в Европа, САЩ, Русия, Азия, Австралия и Южна Америка.
През 2016 г. Димчев е удостоен с награда „Икар“ в категория „Съвременен танц и пърформанс“ за Operville и Facebook Theatre.
От 2011 г. освен с танц и пърформанс той се занимава и с пеене и концерти.
През 2017 г. издава първия си авторски албум Songs From My Shows. Следват Sculptures (2017), „Тракия“ (2022).
През 2018 г. се класира на кастингите за британския X-Factor с 3 пъти „да“, като единствено Луи Томлинсън не го подкрепя.
Димчев издава песента „Корона къш къш!“ по време на пандемията от COVID-19 в България.
Тогава Иво Димчев инициира и проекта Your Home Is My Theatre и изнася над 400 домашни концерта в домовете на хората в България, Истанбул, Ню Йорк и Лос Анджелис. Във връзка с тези концерти BBC го наричат „културен феномен“, а списание The New Yorker публикува няколко страници портрет за артиста и неговата снимка излиза на корицата на онлайн изданието. Автор на статията е Димитър Кенаров.
През 2022 г. играе във филма на Теодор Ушев „Ф1.618“, за който също записва и песента Erotic Star.
От ноември 2023 г. Иво Димчев е резидентен артист в театър Ла Мама в Ню Йорк, където е премиерата на мюзикъла In Hell with Jesus/Top 40 и соловият му спектакъл METCH. Тогава „Ню Йорк Таймс“ посвещава 2 страници на Иво Димчев и неговия спектакъл.
Димчев преподава изкуство в 6 световни академии, занимава се с активизъм за равноправието и защитата на ЛГБТ гражданите от дискриминация, както и с писателска дейност.
През 2014 г. открива МОЗЕЙ, независимо пространство за съвременно изкуство в София.
Две години по-късно издава книгата Stage Works 2002-2016.
През 2017 г. издава „Лирика и педературси“.
Димчев е хомосексуален.
От 2006 г. се лекува от ХИВ.
Пловдивска синагога

„Цион“ е синагога в град Пловдив. Заедно със Софийската са двете действащи синагоги в България.
Според археологически изследвания синагога в града е имало по време на управлението на император Александър Север в първата половина на 3 в. Тя е била реконстуирана няколко пъти, като последната е от началото на 5 в. През 1493 г. евреи емигрират от Арагон в Пловдив и построяват синагогата, наречена „К. К. Арагон“, която съществува до 1540 г.
След Освобождението, през 1886 – 1887 г. започва изграждането на съвременната синагога в Пловдив. Тя е построена в малък двор на големия за онова време еврейския квартал Орта-Мезар. Тя се намира на улица Цар Калоян 13. През 1922 г. храмът е разширен. Преди Втората световна война еврейският квартал е с население около 7000 души.
През 1998 г., по повод 50-годишнината от създаването на Израел и 55-годишнината от спасяването на българските евреи, в синагогата са поставени паметни плочи с имената на Патриарх Кирил и депутата Димитър Пешев. На 10 март 1998 г. и на близкия площад е открит може би единственият в света Паметник на благодарността – във вид на ритуален рог – шофар, използван в съботните служби, и надпис на български, иврит и английски език. Автор е пловдивският скулптор Атанас Карадечев. В периода 1998 – 2003 г. е извършена пълна външна и вътрешна реставрация на сградата и оформяне на двора.
Синагогата е един от най-добре запазените примери за така наречените „синагоги в османски стил“ на Балканите. Интериорът е украсен с полилей от луксозно венецианско стъкло, което виси в центъра на тавана, който е с богато изписан купол. Всички повърхности са украсени със сложни геометрични рисунки в яркозелено и синьо, в мавритански стил.
Еврейската религиозна общност в България е малобройна и през 1994 г. синагогата е била затворена. Общността преживява възраждане и през 2003 г. синагогата е възстановена. На откриването ѝ присъстват кметът на града, както и американският и израелският посланик в България. Средства за възстановяването ѝ са плучени от комисия на САЩ за опазване на американското наследство в чужбина (26 000 щатски долара) и Лондонската благотворителна фондация Ханадив.
Черил (певица)

Черил Анн Туиди (на английски: Cheryl Ann Tweedy) е британска изпълнителка, авторка на песни и телевизионна личност.
Черил Анн Туиди е родена на 30 юни 1983 г. в Нюкасъл ъпон Тайн, Англия. Става известна през 2002 г. като е участник в реалити шоуто „The Rivals“. Тя печели място като член от групата „Гърлс Алауд“ още от самото ѝ създаване. През съществуването си групата има 20 песни в топ 10 (включително и 4 номер едно парчета) във Великобритания и шест платинени албума (два от които стават номер едно). Били са номинирани за 5 Брит награди от 2005 до 2010 г. През 2009 г. „Гърлс Алауд“ печелят наградата за „Най-добър сингъл“ с песента си „The Promise“. През 2013 г. официално се разделят.
Черил има и солова кариера. Нейният първи самостоятелен албум се нарича „3 Words“ (2009). В него е включен и водещият сингъл „Fight For This Love“, който дебютира като номер 1 във Великобритания и става една от най-продаваните песни през 2009 г. Същото стана с „3 Words“ и „Parachute“. През 2010 г. излиза вторият ѝ звукозаписен албум „Messy Little Raindrops“. Като веднага песента „Promise This“ озаглавява челната позиция. Коул издава третия си албум „A Milion Lights“ на 18 юни 2012 г. Песента ѝ „Call My Name“ се превръща в третия ѝ номер едно сингъл. По време на соловата си кариера Черил е номинирана 3 пъти за наградата Бритс. Също така е била жури в британския „X Factor“.
Черил се снимана за най-различни модни списания. Била е на кориците на „British Vogue“, „Elle“ и „Harper's Bazaar“. Тя е лице и на козметичната компания „L'Oréal“.
Омъжена е за английския футболист Ашли Коул от юли 2006 г. до септември 2010 г. Разделят се заради многократните афери на Коул. През 2014 г. се омъжва за французина Жан-Бернард Фернандес-Версини, с когото се развежда през 2016 г. След раздялата си с Фернандес-Версини, Черил започва да се среща с певеца Лиъм Пейн, с когото се запознава по време на съдийството ѝ в реалити формата The X Factor. На 22 март 2017 г. ражда син от Пейн. Двамата обявяват раздялата си през юли 2018 г.
Тейк 6

Take 6 е акапелна група в град Хънтсвил, щата Алабама, Съединените американски щати.
Групата е създадена през 1980 г. от Claude McKnight като „Gentlemen's Estate Quartet“ в Oakwood College (едно адвентистко училище в Хънтсвил, Алабама). В началото пеят в стил barbershop. Няколко месеца по-късно Mark Kibble чува групата да пее в една съблекалня и запява спонтанно с тях. Kibble, който познава Claude McKnight още от тяхното детство в Бъфало (Ню Йорк), става след това член на групата. Групата се разраства, след като се присъединява Mervyn Warren като шести член. Името на групата се сменя накрая от „Sounds of Distinction“ и „Alliance“ в „Take 6“. Преди това се получава дублиране с други групи, които използват същите имена. По-късно се присъединяват Cedric Dent, Alvyn Chea и David Thomas.
Групата става известна за широката публика, след като през 1989 г. пеят акапела с Al Jarreau, Ела Фицджералд, Bobby McFerrin (Wee B. Dooinit) и инструментално съпровождат бразилския певец и композитор Ivan Lins (Septembro – Brazilian Wedding Song) чрез посредничеството на известния продуцент Quincy Jones в неговото CD „Back on the block“.
През 1991 г. Mervyn Warren напуска групата и бива заместен чрез Mark Kibble, по-малкия брат на Joey Kibble.
Те продуцират и аранжират по-голямата част на техните песни сами и печелят многобройни награди грами в САЩ като най-добра вокална група.
Take 6 са членове на Църквата на адвентистите от седмия ден.
Чрез техните песни се стремят преди всичко да насърчат други хора. Тяхната музика е положителна и разнообразна, като стиловете се сменят от госпъл и джаз до поп и соул.
Характерно за Take 6 е гласовата точност и яснота, виртуозни музикални орнаменти и изключително чиста интонация даже за професионални музикални групи, както и учудваща хомогенност на груповия тон. Тези отличителни черти на групата, които са познати от техните студийни записи, биват репродуцирани на пръв поглед с артистична лекота по време на концерти.
Патрик Марбър

Патрик Марбър (на английски: Patrick Marber) е английски комик, драматург, театрален и кино-режисьор, актьор и сценарист.
Патрик Албърт Криспин Марбър е роден на 19 септември 1964 г. в Уимбълдън, Лондон, Англия, в еврейското семейство от средната класа на Брайън Марбър, технически анализатор, и Анджела Бенджамин, театрален секретар. След завършването на средното си образование следва английска филология в колежа „Уодъм“ на Оксфордския университет.
След дипломирането си, в продължение на няколко години работи като актьор в стендъп комедия в представления заедно с актьора Гай Браунинг. Става писател и член на актьорския състав в радиопредаванията „В час“ и „Познавайки ме, познавайки те“ и в спиноф телевизиите „Денят днес“ и „Познавайки ме, познавайки ...“. Една от ролите му е за нещастния репортер Питър О’Ханраха-ханрахан. През 2003 г. отново участва в екипа на „Познавайки ме, познавайки те“ и пише за DVD изданието на шоуто, а през 2004 г. пише и DVD изданието на шоуто „Денят днес“. През периода 2014 – 2018 г. се включва в радиопредаването „Двуетажно легло“ за BBC Radio 4, което създава с водещия Питър Къран.
Първата му пиеса е „Dealer's Choice“ (Изборът на дилъра), на която също е режисьор. Сюжетът на пиесата се разиграва в ресторант и е базиран на игра на покер (и отчасти е вдъхновен от собствения му опит с пристрастяването към хазарта). Представена е в Кралския национален театър през февруари 1995 г. и печели наградата „Evening Standard 1995“ за най-добра комедия.
Пиесата му „Отблизо“, комедия за секс, любов, самоанализ, нечестност и предателство, е представена в Кралския национален театър през 1997 г. под негова режисура. Сюжетът е за двама мъже и две жени, чиито пътища се пресичат съдбовно след случаен пътен инцидент, който преобразява живота им. Пиесата печели петте най-престижни награди за нова драматургия в Англия и САЩ, включително наградата „Evening Standard“ за най-добра комедия, както и театралнита награда на критиците и наградата „Лорънс Оливие“ за най-добра нова пиеса. Пиесата получава международен успех, представена в много световни театри (Ню Йорк, Лос Анджелис, Чикаго, Мелбърн, Берлин, Виена, Цюрих), и през 2004 г. е екранизирана в едноименния филм с участието на Джулия Робъртс, Джъд Лоу, Натали Портман и Клайв Оуен.
Той е съавтор на сценария за филма „Пагубна страст“ от 2005 г. с режисьор Дейвид Макензи с участието на Наташа Ричардсън и Иън Маккелън. Сценарист е на филма „Записки по един скандал“ от 2006 г. с участието на Джуди Денч и Кейт Бланшет, който е номиниран за наградата „Оскар“ за най-добър адаптиран сценарий.
През 2004 г. е преподавател по специалност съвременен театър в Оксфордския университет.
През 2002 г. се жени за актрисата Дебра Жилет, с която имат три деца.
Патрик Марбър живее със семейството си в Лондон.
Роксана (певица)

Роксана е българска попфолк певица от ромски произход.
Родена е като Антоанета Линкова.
През 2010 г. от предаването „Ромски свят“ на БНТ заснемат филм за Роксана и семейството ѝ.
Награждаването става по време на концерт, организиран по случай ромската нова година – Василица.
Роксана е сред номинираните за награда за дебют на 2011 г. на годишните музикални награди на телевизия „Планета“, които се връчват на 6 март 2012 г.
2013 г. също е успешна година за певицата. Реализира 4 песни – „Само тази нощ“, „Няма слабо“, „До последен дъх“, като в клипа на песента участва приятелка и колежка на певицата – Мария Петрова и „С „О“ започваш“. За тази година представя и първата народна песен, която е дуетна с Теди Александрова – „Честност и доброта“, която промотират на пролетната програма на „Приказките“. Номинирана е за най-прогресиращ изпълнител на наградите на Телевизия Планета за 2013 г.
През 2014 г. Роксана участва в предаването "Къртицата".
2014 г. също е много добра година за Роксана, защото реализира и дебютния си албум „За всеки има ангел“. За тази година реализира две солови и две дуетни песни – „Страхливец“ и „Ще го понеса“, са соловите проекти, а „А така, така“ с Джамайката и „Кукла style“ – със Sinan са съвместните ѝ проекти. По време на новогодишната програма в „Приказките“ представя и песента „Самотни хора“. За тази година е номинирана не само за прогресиращ изпълнител, но и за албум на 2014 г.
За 2015 г. реализира песента „Селфи“, придружена с клип, която е първата ѝ песен от композитора Йорданчо Василковски – Оцко и която се превръща в хит за кратко време. Изтичат в Интернет и втория дует със Sinan – „Болка“ и „Балкания“ – трио с Cansever и Sali Okka. През лятото, в края на месец август, излиза дуета ѝ с Тони Стораро заедно с клип към песента „От гордост да боли“. През месец ноември, на екран се появява първият дует на певицата със Силвър, който носи името „Петък, събота, неделя“.
2016 г. Творческата година за певицата започва с презентирането на самостоятелната ѝ песен „За тебе, бебе“ в началото на месец февруари. Вторият музикален проект на Роксана се казва „За теб живях“ и в нея взема участие кумата на певицата и една от най-гласовитите певици на България – Софи Маринова. Той е по музика на сина на Роксана и по аранжимент на Мартин Биолчев. Клипът, заедно с песента излиза на 19 април. На 1 август Роксана промотира новия си проект – „Бау“, който е с участието на Funtomas.
Роксана е сред изпълнителите, участващи в София Прайд 2023.
Певицата взима участие в петия сезон на "Hell's Kitchen".
През 2025 г. Роксана е сред участниците в 13-ия сезон на „Като две капки вода“.
Концерти зад граница: Белгия, Германия, Испания, Холандия, Великобритания
Деси Добрева

Десислава Петрова Добрева, по-известна като Деси Добрева, е българска певица. През 2008 става една от 12-те финалисти на българския финал на Евровизия с песента Strong („Силен“).
Деси Добрева е популярна певица с многобройни концерти в страната и чужбина. Родена е в град Варна, в семейството на инженери. Завършила е Училище по изкуствата „Добри Христов“, гр. Варна, със специалност „Класическо пиано“. Има Магистърски степени в специалностите „Поп и джаз пеене“ и „Музикална педагогика“ от Националната музикална академия „Проф. Панчо Владигеров“ в София. Завършила е и Berklee College of Music в Бостън, САЩ с пълно отличие и вписване в The National Dean’s List 2006 – 2007.
Деси Добрева става изключително популярна с участието си като певица в „Шоуто на Слави“, където постъпва с конкурс. Участвала е в съвместни проекти с Представителния гвардейски духов оркестър и БНР; с BalkanSky и Теодосий Спасов; с Валя Балканска; Иво Папазов – Ибряма; Нешка Робева и трупата „Нешънал Арт“; Слави Трифонов и Ку-Ку Бенд; Лили Игнатова и спектакъла „Легендата“; „Комиците“; „България търси талант“; „Българската Коледа“; и авторския проект „Лудо Младо“, който представя българския фолкор в съвременна аранжировка с цел приближаването му до младото поколение; и много други.
Деси е пяла на едни от най-престижните сцени в България и света: НДК (София); Арена Армеец (София); Национален стадион „Васил Левски“ (София); Royal Albert Hall (Лондон); Astoria Hall (Лондон); авторски концерт в емблематичния джаз-клуб The Blue Note (Ню Йорк), Mann Auditorium (Тел Авив), Copernicus Theater (Чикаго), Harvard University (Бостън), Regent Theatre (Бостън), Berklee Performing Center (Бостън) и др. Пяла е още в Русия, Словакия, Италия, Германия, Гърция, Турция, Малта, Беларус, Литва, Чехия, Румъния, Македония, Швейцария, Китай, както и ежегодни турнета в САЩ и Канада. Била е жури на национални и международни музикални конкурси. Участвала е в представления на Варненския драматичен театър „Стоян Бъчваров“ като актриса и вокалист. Била е автор и водещ на тричасовото нощно шоу „Полет над нощта“ на Българската национална телевизия (БНТ). Заедно с доц. Валя Манолова е автор на учебник по музика за най-ранно обучение в детските градини (2013).
Деси Добрева е носител на множество награди от национални и международни конкурси, най-значими от които са:
С пиано:
Като обществено ангажиран човек, Деси се гордее, че е един от Приятелите на УНИЦЕФ, участвайки безкористно в редица благотворителни кампании и каузи. Деси Добрева е и първият Официален посланик на добра воля на кампанията „Български младежки делегат“ към ООН.
През 2021 г. участва в третия сезон на Маскираният певец като гост участник в ролята на Принцесата.
Александър Кипров (композитор)

Александър Александров Кипров е български композитор на естрадни песни и поп песни.
Роден е в София на 11 декември 1950 г. Композира за Лили Иванова, Георги Христов, Васил Петров, Георги Минчев, Чочо Владовски, Ритон, Богдана Карадочева, Тони Димитрова, Деси Добрева и други изпълнители, включително от по-младото поколение. В част от живота си е свирил в трио „Бутик“, заедно с Асен Гаргов и Кирил Йорданов-Киката.
Песните на нашите деца

Песните на нашите деца е вторият фолклорен албум на Димитър Аргиров с български народни песни, издаден от Double D Music на 24 юни 2016 г. Посветен е на 85-годишнината от рождението на Илия Аргиров.
Албумът е съставен от 12 песни из репертоара на Илия Аргиров, като има включена и една негова самостоятелна песен. Всички останали се пеят от Димитър Аргиров, като три от тях са в дует с певците Деси Добрева, Костадинка Танчева и Благовест Бичаков. Разработките са на Никола Ваклинов (песен 1,3,5,7,11 и 12) и Димитър Аргиров (песен 2,4,6,8,9,10 и 13). В дигиталната версия има една допълнителна бонус песен.
Великолепната шесторка

„Великолепната шесторка” е предаване на bTV.
Шоуто е благотворително и първият сезон започва през 2008 г. Целта на предаването е да фокусира вниманието към съдбата на изоставените деца в България. От януари до май 2008 г. са събрани 1 869 788,74 лв. Сумата е използвана за създаване на среда, близка до семейната, за деца от дома в с. Могилино. Акцията е изпълнена с помощта на международната организация УНИЦЕФ.
Вторият сезон на Великолепната шесторка се излъчва от септември до декември 2010 г. по bTV. Слоганът на предаването е Семейство за всяко дете!
Идеята за формата „Великолепната шесторка“ принадлежи на един от най-добрите режисьори и филмови творци в Латвия — Андрес Екис, реализирал успешно над 20 собствени продукции.
Водещ на благотворителното реалити е Ани Салич – посланик на добра воля на УНИЦЕФ. Изпълнителен продуцент на шоуто „Глобал филмс", а режисьор – Магърдич Халваджиян. На сцената заедно с Ани Салич се изявяват музикалният продуцент Ангел Заберски и група „Акага“.
Нети

Антоанета Добрева, по-известна с артистичния си псевдоним Нети, е българска поп певица и актриса.
Родена е на 14 септември 1975 г. в София. Нейните родители са доцентът по физика Светла Добрева и докторът по вътрешни болести Георги Добрев.
През 2019 г. тя разбира, че е била осиновена от тях. В действителност баща ѝ е актьорът Петьо Кръстев, а майка ѝ е Джилда Първанова, която дълги години не могла да се свърже с Нети, тъй като е била погрешно информирана, че осиновителят на детето ѝ е братът на Светла Добрева, а не самата тя.
Като малка учи пиано и участва в Детския радиохор, с диригент Академик Христо Недялков. Занимава се с театър от 1989 г. Първата ѝ роля е в пиесата „Страхотни момичета“, поставена в Народен театър „Иван Вазов“.
През 1994 – 1996 г. работи като модел.
През 2000 г. завършва актьорско майсторство за драматичен театър в НАТФИЗ в класа на професор Стефан Данаилов, доцент Илия Добрев и Ивайло Христов с пълно отличие. От същата година постъпва в трупата на Театър „Българска армия“.
Играе в постановките „Таралеж“, „Yesterday“, „Едмънд“, „Колко е важно да бъдеш сериозен“, „Шофьор за дами“, „Абсолвента“, „Ах, този джаз“, „Хоровод“, „Без контрол“, „Колекцията“, „Железният светилник“, „Декамерон“, „Ромео и Жулиета“, „Бандитска опера“, „Кастинг“, „Комедия от грешки“, „Красиви тела“, „Боси в парка“, „Бройкаджията“, „Опасни игри“, „Страхотни момчета“, „Стъпка напред“ и „Оливър“.
На 20 декември 2013 г. в зала „България“ в София под диригентството на Маестро Емил Табаков и с оркестъра на БНР участва в концертно изпълнение на мюзикъла „Вълкът и седемте козлета“ на Александър Владигеров.
Понякога, макар и рядко, Нети участва в нахсинхронните дублажи на анимационни филми. Озвучава Селена Гомес в ролята на принцеса Селения в „Артур и отмъщението на Малтазар“ и „Артур и войната на двата свята“, Ели Кемпър в ролята на Смърфцвете в „Смърфовете: Забравеното селце“, както и Джина Родригез в ролята на Колка в „Малката стъпка“.
На 8 март 2018 г. дебютира в операта „Бохеми“ от Джакомо Пучини, в ролята на Мюзета, в Старозагорската опера. На 26 октомври 2018 г. е премиерата на операта „Хубавата Елена“ от Офенбах, Държавна опера Стара Загора. На 4 юни Нети прави и третата си оперна роля на Серпина, в камерната опера „Слугинята господарка“ от Перголези, в Държавна опера Стара Загора През 2019 г. защитава магистратура в Национална музикална академия Осъществила е в турнета в Украйна, Австрия, Германия, Франция, Великобритания, Израел, САЩ и Канада.
През 2020 г. е участвала във втория сезон на „Маскираният певец“ като гост-участник под маската на Розата.
През 2001 г. сключва брак с Дони, с когото има дъщеря, родена на 28 март 2011 г.
Нети е награждавана във всички сфери, в които работи. Има призове и като актриса, и като певица, и като модел, а в първия сезон на българския „Dancing stars“ печели трето място.
Portrait of a Venetian Woman

Portrait of a Young Venetian Woman is a small bust-length oil on elm panel painting by the German artist Albrecht Dürer from 1505. It was executed, along with a number of other high-society portraits, during his second visit to Italy. She wears a patterned gown with tied-on sleeves that show the chemise beneath. Her hair frames her face in soft waves, and her back hair is confined in a small draped cap. The work's harmony and grace are achieved through its mixtures of tones, from her pale, elegant skin and reddish blond hair to her black-and-pearl necklace and highly fashionable patterned dress, all of which are highlighted against a flat black background. It is similar in pose and colour tone to his c. 1507 A German Woman from Venice, while at least two studies of Venetian women are known, both of which are very daring. One shows the model with a plunging neckline, the other with bare shoulders.
During his visit to Italy Dürer became fascinated by Giovanni Bellini, eventually becoming friends. Bellini was already an established master when Dürer was still relatively unknown outside of Germany. The Franconian artist's influence can be seen in this work's soft modeling, dramatic lighting and vivid colours and tones.
The work was not identified as a Dürer original until it was found in a private Lithuanian collection in 1923. The identity of the sitter is lost; however, in dress and hairstyle, she appears to be Venetian rather than Germanic. The portrait is unfinished; a number of elements, noticeably the black bow above her chest, are not as well described as in other passages.
Sirah

Sirah (Basa jawa kasar lan tumrapé kéwan: endhas, basa krama: mustaka, basa Jawa Kuna: ulu utawa tendhas), sajeroning anatomi iku pérangan rostral (miturut istilah lokasi anatomi) sing racaké dumadi saka utek, mata, kuping, irung, lan tutuk (sing kabèh mau mbantu manéka fungsi sénsor kaya pandulu, pangrungon, pangambu, lan pangecapan). Sawetara kéwan sing prasaja banget ora duwé endhas, nanging kéwan sing awangun simetris bilateral lumrahé duwé endhas.
Cacah sirah

Cacah sirah utawa sènsus yaiku lelakon nglumpukaké katerangan ngenani warganing cacah jiwa sarana paétung. Cacah sirah lumaku sajeroning babagan dhémokrasi, contoné pamilu lan pangumpuling pajak, saha sajeroning babagan ékonomi.
Ana ing Indonésia, telung warna cacah sirah kalakokaké Badan Pusat Statistik, yaiku: cacah sirah wong dunung, cacah sirah tetanèn, lan cacah sirah ékonomi. Cacah sirah wong dunung lumrahé kalaksanan saben taun sing dipungkasi angka "0" pisan ing 10 taun.
Cacah sirah wong dunung ing Indonésia diayahi taun 1961, 1971, 1980, 1990, 2000, lan 2010. Rong cacah sirah sing diayahi pamaréntahing Indhiya Nèderlan yaiku cacah sirah taun 1920 lan 1930.
Tuma sirah

Tuma inggih kéwan ingkang nyesep getih ingkang wonten mustaka (sirah) manungsa. Tuma punika gadhah ukuran alit, lan boten katawis manawi ditingal namung saklébatan, tuma ugi wonten ingkang mondhok wonten ing kéwan. Endog tuma ingkang wonten ing sirah manungsa dipunwastani lingsa, limrahipun tumèmplèk wonten ing rikma (rambut manungsa). Lingsa punika manawi netes lajeng dados kor (anakan Tuma)
Tuma gampil nular lumantar:
Otolaringologi

Otolaringologi iku cawang èlmu kadhokteran sing mligi nliti ndhiagnosis lan nambani lelara kuping, irung, tenggorok sarta sirah lan gulu. Ing Indonésia, cawang kadhokteran iki populèr kanthi jeneng Èlmu Telinga Hidung Tenggorokan Bedah Kepala Leher utawa THT-KL.
Otolaringologi dumadi saka sawatara cawang ya iku:
Yūpa

A Yūpa (यूप), or Yūpastambha, was a Vedic sacrificial pillar used in Ancient India. It is one of the most important elements of the Vedic rituals for animal sacrifice.
The execution of a victim (generally an animal), who was tied at the yūpa, was meant to bring prosperity to everyone.
Most yūpa, and all from the Vedic period, were in wood, and have not survived. The few stone survivals seem to be a later type of memorial using the form of the wooden originals. The Isapur Yupa, the most complete, replicates in stone the rope used to tether the animal. The topmost section is missing; texts describe a "wheel-like headpiece made of perishable material", representing the sun, but the appearance of that is rather unclear from the Gupta period coins that are the best other visual evidence.
The Isapur Yūpa, now in the Mathura Museum, was found at Isapur (27°30′41″N 77°41′21″E﻿ / ﻿27.5115°N 77.6893°E﻿ / 27.5115; 77.6893) in the vicinity of Mathura, and has an inscription in the name of the third century CE Kushan ruler Vāsishka, and mentions the erection of the Yūpa pillar for a sacrificial session.
During the Gupta Empire period, the Ashvamedha scene of a horse tied to a yūpa sacrificial post appears on the coinage of Samudragupta. On the reverse, the queen is holding a chowrie for the fanning of the horse and a needle-like pointed instrument, with legend "One powerful enough to perform the Ashvamedha sacrifice".
The oldest known Sanskrit inscriptions in the Nusantara are those on seven stone pillars, or Yūpa ("sacrificial posts"), found in the eastern part of Borneo, in the historical area of Kutai, East Kalimantan province. They were written by Brahmins using the early Pallava script, in the Sanskrit language, to commemorate sacrifices held by a generous mighty king called Mulavarman who ruled the Kutai Martadipura Kingdom, the first Hindu kingdom in present Indonesia. Based on palaeographical grounds, they have been dated to the second half of the 4th century CE. They attest to the emergence of an Indianized state in the Indonesian archipelago prior to 400 CE.
In addition to Mulavarman, the reigning king, the inscriptions mention the names of his father Aswawarman and his grandfather Kudungga (the founder of the Kutai Martadipura Kingdom). Aswawarman is the first of the line to bear a Sanskrit name in the Yupa which indicates that he was probably the first to adhere to Hinduism.
The four Yupa inscriptions founded are classified as "Muarakaman"s and has been translated by language experts as follows:
Translation according to the Indonesia University of Education:
The Yupas are now kept in the National Museum of Indonesia in Jakarta.
Head girl and head boy

Head boy and head girl are student leadership roles in schools, representing the school's entire student body. They are normally the most senior prefects in the school. The terms are commonly used in the British education system as well as in schools throughout the Commonwealth. Some schools use alternative, gender-neutral titles such as school captain, head pupil/student, head of school, or they adopt the American title of student body president.
Head boys and head girls are usually responsible for representing the school at events, and will make public speeches. They also serve as a role model for students, and may share pupils' ideas with the school's leadership. They may also be expected to lead fellow prefects in their duties. In most cases, a deputy head boy and girl will be appointed to assist and deputise the head boy and girl. They may have to do charity events, speak in assemblies, help out in parents evenings, and open days.