davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Croquembouche

A croquembouche (French: [kʁɔ.kɑ̃.buʃ]) or croque-en-bouche is a French dessert consisting of choux pastry puffs piled into a cone and bound with threads of caramel. In Italy and France, it is often served at weddings, baptisms and First Communions.
The name comes from the French phrase croque en bouche, meaning '[something that] crunches in the mouth'.
A croquembouche is composed of (usually cream-filled) choux piled into a cone and bound with spun sugar. It may also be decorated with other confectionery, such as sugared almonds, chocolate, and edible flowers. Sometimes it is covered in macarons or ganache.
The invention of the croquembouche is often attributed to Antonin Carême, who includes it in his 1815 cookbook Le Pâtissier royal parisien, but it is mentioned as early as 1806, in André Viard's culinary encyclopedia Le Cuisinier Impérial, and Antoine Beauvilliers' 1815 L'Art du Cuisinier. In Viard's encyclopedia and other early texts (e.g., Grimod de La Reynière's, Néo-physiologie du gout), it is included in lists of entremets—elaborate dishes, both savory and sweet, that were served between courses during large banquets.
On 6 March 2009, alumni of the Pune-based Maharashtra State Institute of Hotel Management and Catering Technology entered the Limca Book of Records after creating India's biggest croquembouche. It was recorded as 15 ft (4.5 m) tall.
Leaf mold

Leaf mold (spelled leaf mould outside of the United States) is the compost produced by decomposition of shaded deciduous shrub and tree leaves, primarily by fungal breakdown in a slower, cooler manner as opposed to the bacterial degradation of leaves.
Leaves shed in autumn tend to have a very low nitrogen content and are often dry. Their main constituents, cellulose and lignin, are two recalcitrant molecules resistant to degradation. Because of this, autumn leaves break down far more slowly than most other compost ingredients which may take a very long time on their own. Specialised biota, such as molds, produce extracellular enzymes which can easily break down those complex plant polymers(cellulose, lignin and hemicellulose) into biologically accessible forms enriching the soil environment.
The importance of this decomposition of the leaves and other shed plant litter is that their degradation and decomposition forms a critical step in the mineralization of organic nutrients and their recycling.
Fungal decomposition of a heap of leaves in damp temperate climates can take between one and three years to break down into a dark brown fine powdery humic matter. A succession of different fungal species may be involved. A range of micro detritivores are also involved in converting the leaf material into a fine-grained humus, including many isopods, millipedes, earthworms, etc.
In the natural environment, the decomposition of leaves provides a moist growing medium for young plants and protects the ground from drying out during periods of low rainfall. It is a significant component of soil organic matter, particularly in temperate deciduous woodland. The slow rate of decomposition gradually releases plant nutrients bound up in the leaves back into the environment to be re-used by plants. Autumn leaves are often collected in gardens and farms into pits or containers for the resultant leaf mold to be used later.
Oxygen and moisture are essential for leaf decomposition. Leaf mold is not high in nutrient content but is an excellent humic soil conditioner because its structure and moisture retention provide a good growing medium for seedling roots.
Leaves collected from roads and pavements may be contaminated by pollutants which can become more concentrated as the leaves decompose into a smaller volume
Llena de amor

Llena de amor es una telenovela mexicana, producida por Angelli Nesma para Televisa en el 2010. Es una adaptación de la telenovela venezolana Mi gorda bella.
Está protagonizada por Ariadne Díaz y Valentino Lanús; junto con Azela Robinson, Alexis Ayala, Roberto Palazuelos, María Elisa Camargo, Roberto Ballesteros​ y Altaír Jarabo.​ en los roles antagónicos. Con las actuaciones estelares de César Évora, Laura Flores, Armando Araiza y Maricarmen Vela y Aarón Hernán;​ además de la actuación especial de la primera actriz Lucía Méndez.​
Marianela es una niña dulce, divertida y muy inteligente, se podría decir que lo tiene todo, menos la belleza física, pues es una joven con sobrepeso. Durante años, Marianela ha comido chocolates como antidepresivos, pues a pesar de irradiar felicidad, ella se siente muy sola, ya que desde los ocho años ha vivido en un internado, lejos de su mamá. El día de su graduación de preparatoria Marianela finalmente logra reunirse con Eva, su madre, quien le pide disculpas por haberla abandonado tanto tiempo y le promete que jamás se van a volver a separar, pero jamás se imaginan que Eva morirá de forma misteriosa, en un terrible accidente. A raíz de esto, Marianela se ve obligada a irse a vivir a casa de su tía Fedra, una mujer perversa y de malos sentimientos, quien siempre odió a Eva y no descansará hasta destruir a su sobrina. Marianela sufre un sinnúmero de humillaciones, por parte de su tía y de Kristel, su prima, quienes constantemente se burlan de su sobrepeso. Por ello Marianela debe sacar su fuerza interior para lograr vencer las adversidades que se le presenten. Dentro de su nuevo 'hogar', Marianela verá la luz, y conocerá el amor al reencontrarse con Emanuel, un guapo publicista que se convertirá en su amigo y confidente y que con el paso del tiempo, terminará enamorado de ella. Por otro lado, Marianela, se refugiará constantemente en su tía Netty, la hermana de su mamá, una simpática actriz retirada, que tiene una pensión y que ha hecho de la gente que vive en ella, su familia. Netty poco a poco le irá enseñando a su sobrina a quererse, a valorarse y enfrentar todos aquellos obstáculos que se le presenten en el camino. Decidida a eliminarla para siempre, Fedra tratará de envenenar con unos chocolates a Marianela, pero todo lo hará de tal forma para que apunte a que Emanuel es el responsable del atentado. Marianela logrará salvarse, pero sufrirá una fuerte desilusión al creer que Emanuel trató de matarla, este incidente la motivará a bajar de peso y a tener un físico envidiable, saludable y hermoso, que prácticamente la harán convertirse en otra mujer. A partir de ese momento Marianela comenzará a tramar una interesante venganza en contra de Emanuel y todas aquellas personas que la hicieron sufrir en el pasado.
El Grupo Televisa lanza a la venta en formato DVD sus novelas.​
La Cañada (Hidalgo)

La Cañada es una localidad de México perteneciente al municipio de Atotonilco de Tula en el estado de Hidalgo.
Se encuentra en la región del Valle del Mezquital, a la localidad le corresponden las coordenadas geográficas 19° 59’ 48.881” de latitud norte y 99° 14’ 28.693” de longitud oeste, con una altitud de 2172 m s. n. m.​ Se encuentra a una distancia aproximada de 5.05 kilómetros al suroeste de la cabecera municipal, Atotonilco de Tula.
En cuanto a fisiografía se encuentra dentro de la provincia de la Eje Neovolcánico dentro de la subprovincia de Llanuras y Sierras de Querétaro e Hidalgo; su terreno es de lomerío.​​​ En lo que respecta a la hidrografía se encuentra posicionado en la región Panuco, dentro de la cuenca del río Moctezuma, en la subcuenca del río Salado.​​​ Cuenta con un clima semiseco templado.​​​
En 2020 registró una población de 1484 personas, lo que corresponde al 2.38 % de la población municipal.​ De los cuales 722 son hombres y 762 son mujeres.​ Tiene 399 viviendas particulares habitadas.​
La localidad tiene un grado de marginación bajo y un grado de rezago social muy bajo.​
Cañada Chica Antigua

Cañada Chica Antigua es una localidad de México perteneciente al municipio de Actopan en el estado de Hidalgo.
A la localidad le corresponden las coordenadas geográficas 20°18’18.402” de latitud norte y 98°57’2.037” de longitud oeste, con una altitud de 2022 m s. n. m.​ Se encuentra a una distancia aproximada de 3.44 kilómetros al norte de la cabecera municipal, Actopan.
En cuanto a fisiografía se encuentra dentro de la provincia del Eje Neovolcánico dentro de la subprovincia de Llanuras y Sierras de Querétaro e Hidalgo; su terreno es de lomerío.​​ En lo que respecta a la hidrología se encuentra posicionado en la región Panuco, dentro de la cuenca del río Moctezuma, en la subcuenca del río Actopan.​​ Cuenta con un clima semiseco templado.​​
En 2020 registró una población de 913 personas, lo que corresponde al 1.50 % de la población municipal.​ De los cuales 428 son hombres y 485 son mujeres.​ Tiene 247 viviendas particulares habitadas.​
La localidad tiene un grado de marginación medio y un grado de rezago social muy bajo.​
8

El año 8 (VIII) fue un año bisiesto comenzado en domingo del calendario juliano, en vigor en aquella fecha. En el Imperio romano, era conocido como el Año del consulado de Marco Furio Camilo y de Sexto Nonio Quintiliano (o menos frecuentemente, año 761 Ab urbe condita), y fue posteriormente, en la Edad Media, cuando comenzó a conocerse con el nombre "8".
8 bits

En arquitectura de computadoras, 8 bits es un adjetivo usado para describir enteros, direcciones de memoria u otras unidades de datos que comprenden hasta 8 bits (1 octeto) de ancho, o para referirse a una arquitectura de CPU y ALU basadas en registros, bus de direcciones o bus de datos de ese ancho.
Las CPU de 8 bits normalmente usan un bus de datos de 8 bits y un bus de direcciones de 16 bits lo que causa que su memoria direccionable esté limitada a 64 kilobytes; sin embargo esto no es una "ley natural", ya que existen excepciones.
El primer microprocesador de 8 bits ampliamente utilizado es el Intel 8080, que se usó en computadores de aficionados a finales de los años 70 y principio de los años 80, muchos corriendo el sistema operativo CP/M. El Zilog Z80 (compatible con el 8080) el Motorola 6800 y el MOS Technology 6502 se utilizan en varios computadores similares y profesionales. Pero se conocen más por haber sido ampliamente usados en computadores domésticos y videoconsolas en los años 1980, abarcando sobre todo la tercera generación de videoconsolas. Muchas CPU y microcontroladores de 8 bits son la base hoy en día de los sistemas integrados que encontramos en cualquier sitio desde el coche al ascensor o la lavadora.
En el sistema binario, hay 2 (256) posibles permutaciones para 8 bits.
Aproximadamente el 55% de todas las CPU vendidas en el mundo son microcontroladores o microprocesadores de 8 bits.
En el lenguaje de los videojuegos, 8 bits se refiere a la popular generación de videoconsolas y computadores domésticos que aparecen a comienzos de los 80 tras la crisis del videojuego. Liderada en el sector de las consolas por la Nintendo Entertainment System (NES) y la Sega Master System (SMS), la era de los 8 bits comprende desde aproximadamente entre 1982 y 1983 con el lanzamiento del ZX Spectrum, el Commodore 64, el SG-1000 y el Family Computer/Famicom, hasta el ascenso en popularidad de los ordenadores y consolas de 16 bits como Commodore Amiga, la Sega Mega Drive, NEC TurboGrafx 16 ( Este cuenta con 1 Microprocesador 8 bits conocido como Hu 6280 un 65C02 modificado) y Super Nintendo Entertainment System (SNES) a finales de los 80 y principios de los 90.
El término "8 bits" crece en popularidad como resultado de la publicidad realizada por la siguiente generación de ordenadores y consolas, que orgullosamente se proclaman como "sistemas de 16 bits", aunque algunas de las primeras videoconsolas eran de hecho de 16 bits, como la Mattel Intellivision.
Primero River

The Primero River (Spanish: Río Primero, 'First River'), also known as Suquía (the name used by the Comechingones, the indigenous people), runs through the city of Córdoba, Argentina.
The tributaries of the Primero (mainly the San Roque and Cosquín rivers) flow into the San Roque Reservoir; from there, the Primero goes east into the plains surrounding the city of Córdoba.
Once inside the city, the river channels into La Cañada, a waterway delineated by a stonework canal built through the downtown area, and inaugurated in 1944. About 2 kilometres (1.2 mi) to the east, Isla de los Patos (Ducks Island) was repopulated with ducks and swans in the 1980s. During the crisis years of 1988–91 and 2001–02, the duck population was devastated, allegedly by people desperately looking for food. It was reported in March 2006 that a large number of ducks had died due to unspecified causes. Pollution by chemical waste is suspected as the cause, but avian influenza is also being investigated as a possible cause.
Beyond the city limits, the river flows towards the Algarrobos swamp and ends its course on the southern coast of the Mar Chiquita (or Mar de Ansenuza) salt lake. All in all, the river has a length of approximately 200 kilometres (120 mi) and carries, on average, 9.7 cubic metres per second (340 cu ft/s), with a minimum of 2 cubic metres per second (71 cu ft/s) and a maximum of 24 cubic metres per second (850 cu ft/s), with a peak during the summer months.
Pollution of the water and of the riverbank is a major environmental issue in Córdoba. Periodic cleaning operations are carried out to increase the quality of the water and to preserve the viability of fishing, both in the San Roque reservoir area and downstream.
31°22′30″S 64°28′00″W﻿ / ﻿31.37500°S 64.46667°W﻿ / -31.37500; -64.46667
Alan Aguerre

Alan Joaquín Aguerre (born 23 August 1990) is an Argentine footballer who plays as a goalkeeper for Central Córdoba SdE in the Argentine Primera División.
Aguerre started his professional career playing for Vélez Sarsfield in a 4–1 victory over Atlético de Rafaela, for the 2013 Inicial, replacing injured Sebastián Sosa in the starting lineup. Despite the strength of Vélez' youths in every other position of the field, Aguerre was the first goalkeeper of the club's youth divisions to debut for the first team since Bernardo Leyenda in 1999. The goalkeeper was an unused substitute for Sosa in Vélez' 2012 Inicial, 2012–13 Superfinal and 2013 Supercopa Argentina winning campaigns.
In the 2015 Argentine Primera División, Aguerre replaced Sosa as the starting goalkeeper of the team. He saved his first penalty kick in a 2–2 draw with Godoy Cruz for the 9th fixture. Aguerre's first clean sheet was in a 2–0 victory over Boca Juniors, in which, according to the local sports media, he had an outstanding performance.
With Fabián Cubero and Leandro Somoza injured, Aguerre also captained Vélez's young squad during the second half of the tournament. At the end of the year, the goalkeeper was selected as Vélez Sarsfield's best player of the year in a poll held at the club's official website. After the end of the 2016 Argentine Primera División, the goalkeeper was linked with Argentine powerhouse River Plate to replace Marcelo Barovero, although he ended up staying in Vélez.
In August 2016, Aguerre surpassed José Luis Chilavert's record for consecutive minutes with a clean sheet playing for Vélez, with a total 669' (held along Gonzalo Yordan, who played 20 minutes in the 0–0 draw with Banfield).
Vélez Sarsfield:
Villa del Rosario, Córdoba

Villa del Rosario is a city in the center of the province of Córdoba, Argentina. It has 13,741 inhabitants as per the 2001 census [INDEC], and is the head town of the Río Segundo Department. It is located 80 km east-southeast from the provincial capital Córdoba, on the right-hand (southern) banks of the Segundo River (also known as Xanaes). On December 2, 2013, much of the city was destroyed in a powerful tornado.
Топалов – Камски (мач на претендентите, 2009)

Топалов – Камски е мач на претендентите за шампионската титла в световното първенство по шахмат между Веселин Топалов (България) и Гата Камски (САЩ), състоял се в София от 16 до 28 февруари 2009 г.
За провеждане на мача е предвидена зала 6 на Националния дворец на културата, като е осигурено той да бъде предаван на живо по Интернет, а ходовете от партиите да се отразяват в уебсайта на мача.
Мачът завършва при резултат 4½ на 2½ точки в полза на Топалов след 7 изиграни партии (от общо 8 предвидени). Победата дава право на Топалов да играе в мача за световната титла срещу нейния носител Вишванатан Ананд през 2010 г.
Веселин

Веселин е българско мъжко име, женската форма е Веселина и славянска форма на името Васил, също се свързва с веселие.
Това име означава „да е весел“ и „да весели близките си“.
Веселин има имен ден на 1 януари – Васильовден. На този ден християнството отбелязва деня на Св. Василий Велики.
Шахматен Оскар

Шахматният Оскар е награда, която се дава на най-добрия шахматист за всяка година. За първи път е връчена през 1967 г. на датския шахматист Бент Ларсен (неофициално). До 1988 г. се връчва редовно и ежегодно. След това е подновена през 1995 г., като за това допринася руското шахматно списание „64“. След 2014 г. наградата не се връчва.
От 1982 до 1988 г. Шахматен Оскар се дава и на жени.
Журито, което избира победителя, е съставено от журналисти и гросмайстори. Всеки шахматист може да е носител неопределен брой пъти на тази награда.
Най-младият носител на Шахматен Оскар е унгарката Юдит Полгар – на 11 години (1988 г.), а най-възрастният – Виктор Корчной, на 46 години (1978).
За 2005 г. титлата е присъдена за пръв и единствен път на българин – Веселин Топалов, който става световен шампион. През 2008 г. Топалов отново постига най-високи резултати в света като побеждава на силните турнири от „Големия шлем“ в Билбао и Нянжин и е лидер в световната ранглиста с голяма преднина пред тогавашния световен шампион Вишванатан Ананд, който защитава титлата си срещу Владимир Крамник. Руското списание обаче без участието на български журналисти, както дотогава и без да обяви резултати от гласуването, присъжда наградата на Ананд.
В периода 1982-1988 г. „Шахматен оскар“ се връчва също на най-силните шахматистки.
Голямата шахматна дъска

Голямата шахматна дъска е геополитическо изследване на Збигнев Бжежински — бивш съветник по национална сигурност на американския президент Джими Картър. Бжежински разглежда Европа като шахматна дъска, върху която продължава да се разиграва голямата игра, а тази игра изисква брилянтна геостратегия и стратегическо управление от страна на двете водещи Велики сили, за да бъде спечелена партията на тихия (дипломатически) фронт.
Бжежински разкрива в книгата си опасенията, че разширяването на НАТО и на Европейския съюз би могло да събуди старото чувство на евроцентризъм в Европа за нейната изконна значима световна мисия, но би могло и да укрепи демократичните придобивки за евроатлатизма, спечелени след успешното приключване за САЩ на Студената война.
За Бжежински геополитическото самоопределяне на Европа е от ключово значение за бъдещото.
Руският отговор на предизвикателството на Бжежински идва на следващата година и в самия край на 20 век - „Защо Русия не е Америка“.
Атентатите от 11 септември 2001 г. в началото на 21 век поставят в нова светлина геополитическите изследванията от края на 20 век.
Шахматна маса

Шахматната маса е маса, функционално приспособена за игра на шахмат. Обикновено шахматната дъска е неделима част от конструкцията и често са подсигурени две шкафчета, където да се държат фигурите, когато не са в употреба. Шахматните маси биха могли да служат и само за украса, като не са изключени и високи цени. При по-голяма част от масите дъската е вградена или гравирана, но при тези на по-ниска цена е възможно просто да бъде нанесена с боя.
Шахматните маси невинаги се използват за игра на шах, не са предвидени само за това и нерядко се използват именно с декоративна цел.
Изработват се от масивна дървесина (палисандрово дърво, кедър, най-често махагон). Разбира се, срещат се и маси от екзотична дървесина.
Срещат се в парковете и градините на някои градове и университети, а също и в кафенета. Размерите на повечето маси са сравними с тези на обикновените маси за пикник, но се откриват и такива, които са по-големи дори и от трапезарска маса.
Шахматни фигури

Шахматна фигура е всеки от шестте различни вида подвижни предмета, които се местят по статична шахматна дъска при играта на шахмат. Всеки от двамата играчи в шахмата разполага в началото на играта с по един набор от 16 шахматни фигури, съответно „бели“ и „черни“, който се състои от:
Всяка шахматна фигура се движи по различни правила в рамките на шахматното поле:
Фигурите взимат противникова фигура, като стъпят на нейното поле, с изключение на правилото ан-пасан (виж пешка).
Обикновено цветовете на двата набора от фигури са в комбинация – бяло и черно, кафяво и кремаво, черно и червено, зелено и бяло. Въпреки че фактическият цвят на фигурите в комплекта може да варира, по-светлият се приема за „бял“, докато по-тъмният се приема за „черен“.
Фигурите, които се използват за игра, са обикновено триизмерни, като са по-високи отколкото широки. Например, за набора от фигури, направени за дъска с широчина на квадратчето 5 см (2 инча), царят ще е с височина около 95 мм. Срещат се в различни дизайни, като най-известният е „Дизайнът на Стаунтън“, наречен по името на Хауърд Стаунтън (английски шахматист от 19 век) и изработен от Натаниел Кук.
За игри, играни на високо ниво, се използват по-често фигури от дърво, докато за игри на ниско ниво или много големи турнири по-използвани са фигурите от пластмаса.
За обикновена игра за стандартни се смятат фигурите от „Дизайна на Стаунтън“. При тях височината на царя трябва да бъде между 86,5 мм и 115 мм. Предпочитана е височина от 95 мм до 102 мм. Диаметърът на царя трябва да бъде 40 – 50 % от неговата височина. Размерите на другите фигури трябва да бъдат пропорционални на размера на царя. Размерът на квадратчетата трябва да е приблизително 1,25 – 1,3 пъти диаметъра на основата на царя. Квадратчетата с големина приблизително 6 см са подходящи за набор от фигури, чийто цар е с височина в обхвата от 95 мм до 102 мм.
Рицарят на бялата дама

„Рицарят на бялата дама“ е български 3-сериен телевизионен игрален филм (детски, семеен) от 1982 година на режисьора Петър Каишев. Сценарият е написан от Хаим Оливер по едноименния му роман. Оператор е Барух Лазаров. Музиката във филма е композирана от Атанас Бояджиев, Петър Ступел. Художник е Димитър Енев, а редактор Лиляна Гълъбова.
Акрополис

„Акрополис“ е международен шахматен турнир, който се организира от Гръцката шахматна федерация в Атина. Това е най-дълго провеждащото се международно шахматно събитие в страната.
Първото му издание е спечелено от чехословака Лудек Пахман през 1968 г. Второто издание на „Акрополис“ се състои едва през 1977 г. До 2008 г. са организирани 23 турнира от серията.
„Акрополис“ се повежда по швейцарската система в 9 кръга, с контрол на времето 90 минути за 40 хода, последвани от 30 минути до края на партията, плюс нарастващо време от 30 секунди на ход от първия ход. В състезанието обикновено участват около 70-80 играча, като изискване към тях е да имат минимален ФИДЕ рейтинг от 2200 за мъжете и 2050 за жените.
Българските шахматисти, печелили турнира са:
През 2007 година в състезанието участват Кирил Георгиев, Борис Чаталбашев и Емилия Георгиева.
През 2008 г. в състезанието участват Атанас Колев и Мария Велчева. В крайното класиране те заемат съответно 6-о и 45-о място.
Мемориал Видмар

Мемориал „Видмар“ е международен шахматен турнир, провеждащ се в памет на Милан Видмар (1885-1962), водещ словенски гросмайстор на времето си.
Първият турнир от серията се състои на 2-20 юни 1969 г. в Любляна. През следващите години турнирът се провежда в различни словенски градове.
Сливница Оупън

Сливница Оупън (впоследствие по-известен като Сливница Опен) е името на открит шахматен турнир по ускорен шах, организиран и провеждан от Шахматен клуб Сливнишки герой (Сливница), със съдействието на спонсори. Турнирът е традиционен и се провежда всяка година в деня преди Великден (съботата).
През 2010 година турнира се провежда на 1 май, вместо в деня преди Великден, а в следващите години турнира се измества около празника на град Сливница 24 май или 1-2 седмици по-рано, като се запазва традицията турнирът да се провежда в съботен ден, дори и да е работен ден.
Първото издание на Сливница Оупън е през 2003 г., когато няколко шахматисти от града, съвместно с мс Димитър Илиев (шахматен съдия и майстор на спорта) е организирано първото издание. Идеята идва по-малко от месец преди датата на турнира и участие взимат съвсем малко шахматисти. Турнирът е спечелен от фм Йордан Стойнов, с 6т. от 7 партии.
2004 година, организаторите са подготвили нов уебсайт (едит от първите сайтове на шахматни клубове в България) и успяват да привлечат повече състезатели от цяла България. Реално това е първото издание на турнира, за което се знае из шахматните среди в България, и всеки желаещ може да вземе участие. Победител става мм Владимир Петков със 7,5т. от 9 партии.
2005 година. Турнирът вече е придобил широка популярност и единствено празника удържа някои от шахматистите да вземат участие. Запяисалите се за участие непрекъснато се увеличават, като за това издание са над 30 души. Печели Георги Филев със 7,5т. от 9 партии.
2006 година рекордът е подобрен отново – 40 шахматисти и любители взимат участие. Победител за 2-ри път става Владимир Петков с актив 8т. от 9 партии. Това е и изданието с най-много титулувани шахматисти. Победителят все още е майстор на спорта, но коефициентът му е 2456. Малко след това последва и гросмайсторска титла.
През 2007 година участие взимат 44 шахматисти и любители от Сливница и цяла България. Това е и най-масовият турнир. За голяма изненада, и в същото време голяма радост на местните шахматисти - победител в турнира излиза Людмил Ставрев, шахматист от местния клуб. С актив от 7,5 точки и коефициент (ЕЛО) 2035, той изпреварва утвърдени имена като Георги Филев, Методи Стойнев, Марио Вутов, Сашо Николов и др.
През 2008 година участниците са 40. Повечето шахматисти от страната. След няколко призови класирания на Методи Стойнев в предните издания идва и неговият ред – печели турнира с актив от 8 точки, с точка преднина пред следващите.
През 2009 година участниците са 64 и това увеличава наградния фонд. Първа наградадостига сумата от 120 лева. В последния кръг първите 7 маси определят паричните награди помежду си и се завързват дълги битки на всички дъски. Като краен победител в турнира завършва Сашо Николов.
ФК Спортист (Своге)

„Спортист“ е футболен клуб от гр. Своге, България.
Основан е през 1924 г. Преобразуван е през 1944 г. във физкултурно дружество, а през 1949 г. е преименуван на „ДСНМ“ (на името на Димитровския съюз на народната младеж). От 1952 до 1954 г. се нарича „Миньор“, от 1954 до 1957 се казва „Своге“, а сегашното си име „Спортист“ носи от 1957 г. В периода 2001 – 2003 г. е обединен със „Скала“ (Бов) под името „Спортист-Скала“.
Отборът играе мачовете си на Градския стадион с капацитет 3500 зрители. Неотдавна е извършен основен ремонт на стадиона.
Основните цветове на клуба са синьо и бяло. Президент на клуба е Петър Веселинов, изпълнителен директор – Александър Манолов, спортен директор – Старши треньор е Ивайло Василев.
Екатерина Дафовска

Екатерина Дафовска е българска биатлонистка.
Родена е на 28 ноември 1975 г. в град Чепеларе, област Смолян. На 15-годишна възраст се записва в спортния клуб на родния си град, където започва да се занимава с биатлон. Първият ѝ успех е през 1993 г., когато печели бронзов медал на световно първенство за девойки.
Екатерина Дафовска е най-успялата българска биатлонистка. В кариерата си има олимпийска титла, европейска титла, както и два бронзови медала от световни първенства.
Печели първия и единствен златен медал за България от Зимни олимпийски игри, в Нагано на 9 февруари 1998 г. в дисциплината 15 километра индивидуално. Дотогава България има само бронзово отличие, спечелено от Иван Лебанов на провелите се в Лейк Плесид, Зимни олимпийски игри от 1980 г.
Дафовска печели и златен медал в индивидуалната дисциплина на 15 километра за жени на Европейското първенство по биатлон през 2004 г. в Минск. Тогава 28-годишната чепеларка прави само две грешки в стрелбата и заема първо място с общо време 46:14,7 минути. Така към олимпийската титла от Нагано прибавя и европейската в тази дисциплина. Неин личен треньор е Боран Хаджиев, а в националния отбор Николай Болчев. През март 2007 г. обявява, че прекратява състезателната си кариера.
Екатерина Дафовска е олимпийско аташе на зимните олимпийски игри в Сочи през 2014 г.
А група 1968/69

Групата е съставена от 18 отбора, играе се всеки срещу всеки в две срещи на разменено гостуване. За победа се начисляват 2 точки, за равенство 1, а за загуба не се начисляват точки. Последните два отбора отпадат в Б група. Новите отбори в групата са Дунав (Русе) и Марек (Дупница). Актуален шампион е Левски (София). Сезон 1968/69 е 45-ото издание на най-горната дивизия в българския шампионат по футбол. Средна посещаемост - 15 498 зрители на мач.
Забележка:
Първенство на България по футбол 1968/69

Групата е съставена от 18 отбора, играе се всеки срещу всеки в две срещи на разменено гостуване. За победа се начисляват 2 точки, за равенство 1, а за загуба не се начисляват точки. Последните два отбора отпадат в Б група. Новите отбори в групата са Дунав (Русе) и Марек (Дупница). Актуален шампион е Левски (София).
Забележка:
Тереза Маринова

Тереза Маринова е българска лекоатлетка, която на летните олимпийските игри в Сидни през 2000 г. печели златен медал в дисциплината троен скок.
Родена е на 5 септември 1977 г. в град Плевен.
Баща ѝ Мончо Маринов е рекордьор на България по лека атлетика на 800 м бягане през 1974 г. (1:47,7). Има двама братя и една сестра. По-големият ѝ брат Цветомир Маринов е рекордьор на България по лека атлетика на 400 м бягане за юноши и втори на Европейското първенство за юноши в Недерхаза (1995). Висше образование завършва във Великотърновския университет „Св. св. Кирил и Методий“. Тренира при Светослав Топузов до есента на 1996 г., а след това при олимпийския шампион на същата дисциплина Христо Марков.
Родителите на Тереза Маринова се разделят през 1982 г., когато тя е едва 5-годишна. За нея и брат ѝ Цветомир се грижи баща им. Мончо Маринов е против това децата му да се занимават със спорт, но още през следващата година – 1983 г. двамата започват да тренират лека атлетика тайно при Ваня Костова. Това продължава и когато Тереза Маринова тръгва на училище. Тя казва на баща си, че е на занималня, но вместо това ходи на тренировки. Когато баща ѝ разбира за лъжата, с много сълзи и увещания тя успява да го убеди да продължи да спортува.
През 1994 г. Тереза Маринова започва да жъне първите по-сериозни успехи – става първа в тройния скок на международно състезание в София сред девойките от своята възрастова група и балканска шампионка за девойки – старша възраст в Атина. През 1995 г. на Републиканския шампионат в зала „Фестивална“ – София Тереза Маринова подобрява за трети път в рамките само на един месец националния рекорд по троен скок за девойки, а последният ѝ резултат – 13,40 м я нарежда на шесто място в световната ранглиста за девойки по това време. Същата година на Европейското първенство по лека атлетика за юноши и девойки талантливата състезателка подобрява последния поставен от нея национален рекорд още два пъти и става европейска шампионка за юноши и девойки с резултат от 13,90 м. Очаква я бляскава спортна кариера.
Тереза Маринова прекратява активната си спортна кариера преди олимпиадата в Пекин през 2008 г. На 1 февруари 2011 г. ражда дъщеря си Дарина. От пролетта на 2012 г. работи в НСА като преподавател по лека атлетика. От лятото на 2012 г. е водещ и коментатор в БНТ. На 22 декември 2012 г. ражда второто си дете. То е момченце и се казва Калин. Има своя детска школа по лека атлетика и е организатор на ежегодния спортен празник „Тереза Маринова и приятели“, който е турнир по лека атлетика за деца от 6 до 12 години. Олимпийската шампионка живее на семейни начала с приятеля си Трендафил, баща на децата ѝ.
List of chess grandmasters

The following people have all been grandmasters (GM) of chess. The title is awarded to players who have met the standards required by the sport's governing body, FIDE. Other than world champion, it is the highest title a chess player can attain and is awarded for life, although FIDE regulations allow for the revocation of titles for cheating or fraud. FIDE has awarded 2088 grandmaster titles, not counting three GM titles that have been revoked.
Player names are generally listed as they appear in FIDE records such as the FIDE Chess Profile pages, although accented letters are used where they apply, which FIDE databases simplify to the English alphabet. When player names or spellings have changed, the most recent is used even if it is different than that when the title was awarded which is then listed in the Notes column. Variants in transliteration such as "Alexei" vs. "Alexey" are not mentioned.
FIDE has issued ID codes since 1998; some older grandmasters were never assigned an ID. For living grandmasters, this field is a weblink to the FIDE Chess Profile page which usually gives the year the GM title was awarded and the player's birth year. FIDE IDs for deceased grandmasters are retained in this table to aid matching with older FIDE records such as the FIDE rating lists.
Title Year is the year FIDE officially awarded the title. Sometimes this may be a year after the player completed the final norm requirements for the title. In a few cases (e.g. Esteban Canal), the title was awarded retrospectively, many years after the relevant achievements.
The player's federation is stated at the time the GM title was awarded. If the player later changed federations, this is listed in Notes.
The Notes column gives the entire row's sources and those from 1950 to 2016 are equally in Chess International Titleholders, 1950–2016 by Di Felice.
FIDE titles including the grandmaster title are valid for life, but FIDE regulations allow a title to be revoked for "use of a FIDE title or rating to subvert the ethical principles of the title or rating system" or if a player is found to have violated the anti-cheating regulations in a tournament on which the title application was based.
Vladimir Petkov

Vladimir Petkov (Bulgarian: Владимир Петков; born 26 January 1971) is a Bulgarian chess grandmaster.
Until 2003 Vladimir Petkov did not achieve significant successes on the international chess tournaments (possessed on October 1, 2003 his chess rating - 2343). Then in just two years he was promoted to the forefront of Bulgarian chess players. During this period Vladimir Petkov achieved a number of successes, including won in Aschach an der Donau (2004), Veliko Tarnovo (2005) and Zadar (2005), finished 4th in Bulgarian Chess Championship (Pleven, 2005). Also he finished 2nd in Ortigueira (2005), shared 2nd place in Marín (2005), shared 3rd place in La Pobla de Lillet (2005) and triumphed in Ferrol (2005). In 2006 Vladimir Petkov shared 2nd place in Ferrol. He also shared 1st place in Athens. In 2010, Vladimir Petkov won international chess tournament in Cesenatico. In 2014 he took the 1st place in Gabicce Mare and in Martigny.
Vladimir Petkov played for Bulgaria in the Chess Olympiad:
Vladimir Petkov played for Bulgaria in the European Team Chess Championship:
He was awarded the FIDE International Master (IM) title in 2004 and the FIDE Grandmaster (GM) title in 2007.
Chess equipment

Chess equipment are the tangible items required to play a game of chess. To have an over-the-board (OTB) chess tournament the equipment required includes: chess pieces, chessboard, chess clock, score sheets, pen to record the moves and table. A chess player playing a game of online chess, correspondence chess, computer chess or non-tournament chess may choose their own preferred configuration of chess equipment. Receiving assistance from A.I. based software is prohibited in the majority of chess tournaments, regardless if they played over-the-board or with long-distance methods such as online chess or correspondence chess.
Fédération Internationale des Échecs (FIDE) or the World Chess Federation, the game's international governing body, states that in tournaments that it runs, that If necessary FIDE will determine the general conditions for other equipment needed in chess competitions, such as score sheets, demonstration boards, etc.
FIDE recommends that chess equipment used in top level competitions is approved by participating players. In the case of a disagreement by either player, the equipment to be used should be decided by the Chief Organiser or the Chief Arbiter of the event. FIDE highly recommends that all chess equipment used in a competition is standardized for all players and games.
Domenico Lorenzo Ponziani

Domenico Lorenzo Ponziani (9 November 1719 – 15 July 1796) was an Italian law professor, priest, chess player, composer and theoretician. He is best known today for his chess writing.
Ponziani was born in Modena in 1719. In 1742 he graduated in law at the University of San Carlo and was admitted to the College of Advocates in 1745. He was Professor of Civil Law at the University of Modena from 1742 to 1772 when he retired taking a pension and the title of honorary professor. In 1764 Ponziani took orders as a priest and in 1766 he became a canon in the Modena Cathedral. He became Vicar General in 1784, received the title of Protonotary Apostolic, and was made Vicar Capitular in 1785. Ponziani died in Modena and is buried in the Modena Cathedral.
Ponziani was friend with fellow Modenese chess players and writers Ercole del Rio and Giambattista Lolli, and collectively the trio is known as the Modenese Masters. In 1769 Ponziani published the first edition of Il giuoco incomparabile degli scacchi (The Incomparable Game of Chess). As Ponziani did not include his name in this work (Opera d'Autore Modenese) it was identified to the Anonymous Modenese. The second edition in 1782 was much improved and laid out the principles of the Italian school of chess as exemplified by 17th-century Italian masters such as Gioachino Greco. Although Ponziani identified himself in the second edition, the 1820 translation by English naval officer J. B. Smith using the pen name J. S. Bingham, The Incomparable Game of Chess, attributed the work to del Rio.
Ponziani's work is the best practical guide produced by the Modenese Masters. Like writings by del Rio and Lolli, Ponziani deals only with the opening and endgame, with no discussion of the middlegame. In the opening, the primary objective is to obtain the maximum amount of mobility for the pieces, aiming in particular for vulnerable points such as the f2 or f7 square. No importance is attached to formation or maintenance of a pawn center—pawns are used to drive back enemy pieces.
In the opening, Ponziani is best known as the eponym of the Ponziani Opening (1.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.c3), although he did not originate it as it was published by Lucena around 1497. His name is properly attached to the Ponziani Countergambit (1.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.c3 f5) in the Ponziani Opening as he published the first analysis in 1782.
Ponziani's 1769 manuscript contained the endgame study above. White wins as follows:
Or Ke6 or Ke5, but not Kf6?? stalemate.
Ponziani (1782) also gave an example of an endgame blockade or fortress, in which the inferior side is able to hold a draw despite having only two minor pieces for the queen by hemming in the opposing king. (See Pawnless chess endgames, Queen vs. two minor pieces.)
بھارت میں کبڈی

India has won all five Kabaddi world cups played till now. In all the five world cups, India remained unbeaten throughout the tournament. Iran is the two times runner-up of world cups.All the world cups were held in India.
بھارت ان کھیلوں کے کبڈی مقابلوں میں بہت آگے ہے، جیسا کہ شماریات سے پتا چلتا ہے۔ بھارت 2006ء سے جنوب ایشیائی کھیلوں میں 8 میں سے 7 طلائی تمغے جیت چکا ہے۔
بھارت خواتین قومی کبڈی ٹیم عالمی مقابلوں میں بھارت کی نماہندگی کرتی ہے۔
بنگلہ دیش قومی کبڈی ٹیم

2006ء کے ایشین گیمز میں بنگلہ دیشی کبڈی ٹیم نے کانسی کا تمغا جیتا تھا۔ 1980ء میں ، بنگلہ دیش پہلی ایشین کبڈی چیمپیئن شپ میں رنر اپ بنا اور ہندوستان چیمپیئن بن کر ابھرا۔ بنگلہ دیش اگلے ایشین کبڈی چیمپین شپ میں 1988ء میں بھارت کے شہر جے پور میں منعقدہ رنر اپ بنا۔
Pawan Kumar (wrestler)

Pawan Kumar (born 16 October 1993), is an Indian freestyle wrestler. He represented India at the 2014 Commonwealth Games in the 86 kg weight class in which he won the bronze medal. He also represented India at the 2014 Asian Games in the 86 kg weight class. His spouse is fellow wrestler Geeta Phogat.
Kumar, also known as Pawan Saroha, married Geeta Phogat, an Olympic wrestler, on 20 November 2016. The couple had their first child, a boy Arjun Saroha, in 24 December 2019.
At the 2014 Commonwealth Games, the young wrestler began his maiden CWG campaign in Glasgow, Scotland with a round of 16 matchup against Steve Hill of New Zealand, winning the match 4-0. Kumar met Luigi Bianco of Scotland in the quarter-finals and beat him 5-0. In the semi-finals, Kumar lost out to Tamerlan Tagziev of Canada with the burly Canadian beating him 5-0. There was still a chance of a medal with Kumar competing in the bronze medal match. He faced Muhammad Inam of Pakistan and ended the tightly contested match 6-6. But he was awarded the bronze medal in the particular category since he was the last one to score a point.
The 2014 Asian Games, held in Incheon, South Korea, wasn't as rewarding for Kumar. In the round of 16, Kumar faced off against Sumir Kumar Sah of Nepal and won 4-0. Progressing to the quarter-finals stage, Kumar was up against Mostafajoukar Meisam of Iran but lost 0-4 to the Iranian. With the latter qualifying for the finals, Kumar was given a chance to compete in the repechage round where he met Zhang Feng of China but ultimately crashed out of the tournament, losing 1-3.
Zabala (Bilbao)

Zabala es un barrio de la ciudad de Bilbao, de la provincia de Vizcaya (España). El barrio pertenece al distrito de Ibaiondo (distrito 5).
Zabala está situada en el centro de Bilbao, y se prolonga desde la línea del tren entre Plaza Cantalojas y el barrio de Miribilla y hasta la calle Mina San Luis hacia el este.
Barrio originalmente minero y obrero, donde también destacaban los edificios de viviendas destinados a trabajadores ferroviarios.
Su arteria principal es la calle Bruno Mauricio de Zabala, conocida popularmente como "calle Zabala".
En el barrio se encuentra la estación de Zabalburu de la línea C-1 y C-2 de Renfe Cercanías Bilbao.
Fundación Escorpio del Uruguay

La Fundación Escorpio del Uruguay (Fundación Escorpio) fue la primera organización para la defensa de los derechos de personas homosexuales pública en Uruguay. Fue fundada en Montevideo el 22 de septiembre de 1984 y su trabajo y acción se extendieron hasta, por lo menos, 1987.​​​
Si bien la organización nació durante la última dictadura cívico militar, su aparición pública comenzó con la apertura democrática. Al comienzo se denominó "Grupo Escorpio de acción y apoyo homosexual".​ Sus fundadores se inspiraron en agrupaciones como la Comunidad Homosexual Argentina y el movimiento gay español.​
En un comunicado, al cumplirse un año de su creación, manifestaron luchar "Por todas las libertades, por la libertad sexual y contra la opresión a la homosexualidad".​
Para 1987, contaba como más de 400 integrantes entre hombres y mujeres, siendo el actor Carlos Perciavalle uno de sus socios de honor.​
Según el investigador Diego Sempol, "Escorpio ligó el término homosexual al paradigma de los derechos humanos, volviendo la lucha por la libertad de elección sexual, uno de los derechos básicos en la lucha por los derechos humanos. Este enmarcamiento fue pionero en Uruguay e influyó en todo el movimiento".​
Bristol Cherub

El Bristol Cherub es un motor de aviación británico de dos cilindros, refrigerado por aire, diseñado y construido por Bristol Aeroplane Company. Introducido en 1923, fue un popular motor para ultralivianos y aviones pequeños en los años 30.​
Una réplica en condiciones de vuelo del Messerschmitt M17 perteneciente al EADS Heritage Flight en Manching es volado periódicamente, y está motorizado por un Bristol Cherub III original.​
Un Bristol Cherub restaurado es mostrado la Shuttleworth Collection, Old Warden, Bedfordshire.
Cherub (dúo musical)

Cherub estilizado como CHERUB, es un dúo de electropop de Nashville, Tennessee formado en 2010 que consta de Jordan Kelley y Jason Huber. Están firmados actualmente con Columbia Records.​
Kelley y Huber se conocieron en la universidad en Middle Tennessee State University mientras estudiaba promoción de la música.​ Eran amigos durante cinco años antes de comenzar CHERUB.​ El dúo utiliza Reason, Pro Tools, y el software Ableton para producir su música.​
En febrero de 2014, su sencillo «Doses and Mimosas» llegó al número 43 en la lista Rock Airplay de Billboard y en el número 23 en la lista Alternative Songs.​ Doses and Mimosas también encabezó la lista Hype Machine y cuenta con más de un millón de visitas en YouTube.​ El álbum debut del dúo, Year of the Caprese fue lanzado el 27 de mayo de Columbia Records.​
Zabala (candy)

Zabala is the branded name of a type of milk caramel candy or dulce de leche candy, traditional in Uruguay.
The name Zabala possibly comes after the founder of Montevideo, Bruno Mauricio de Zabala whose portrait is printed on the wrapper.
Zabala candies were invented in 1913 in the town of Fray Marcos in the Department of Florida and come in two flavors: vanilla and mint.
On 19 May 2015, production of Zabala candies was around 6000 and 8000 kilograms per month, the company celebrated its 90th anniversary a few months after the given date.
In 1913, the first gristmill was established in Fray Marcos and improved the growth of the town. Soon after, the mill was bought by Agroindustrias Florida establishing the factory of the Zabala candies in the old mill of Fray Marcos.
Cerro de la Gloria

The Cerro de la Gloria (Glory Hill) is a small mount located in the city of Mendoza, Argentina, at the General San Martín Park. It features a huge memorial monument to the Army of the Andes at the top. The monument is the work of Uruguayan sculptor Juan Manuel Ferrari, along with the Argentines Juan Carlos Oliva Navarro, Víctor Garino, Víctor Calistri, Víctor Guarini y Víctor Cerini. It was begun in 1911, as part of the celebrations of the Argentina Centennial of 1910. It was inaugurated on February 12, 1914, an anniversary of the Battle of Chacabuco. It features at its top an allegorical representation of Freedom (Libertad) or the Republic (La República) with broken chains, and an equestrian statue of San Martin, with the inscription "La Patria al Ejército de los Andes" ("The Fatherland to the Army of the Andes").
Plaza Zabala

Plaza Zabala is a plaza in the Ciudad Vieja of Montevideo, Uruguay. In late 1878, during the dictatorship of Colonel Lorenzo Latorre, it was decided to demolish the old fort and build a public square in its place. But for 12 years this site remained a wasteland. The Plaza finally came to be established only on December 31, 1890 when the equestrian statue of Bruno Mauricio de Zabala was installed. It was sculpted by the Spanish sculptor Lorenzo Coullaut Valera in collaboration with the Basque architect Pedro Muguruza Otaño and inaugurated on December 27, 1931.
The Plaza also now takes its name from Bruno Mauricio de Zabala, founder of the city. The monument has an oblique plan. This layout is distinctly different in an area which has streets laid in a checkerboard pattern in the historic district, marked by the gardens designed by the landscape architect French Eduardo André. It is also one of the places where fences and gates of iron are still seen in the city. The street surrounding the square is named as Ring Durango, in honor of the town Vizcaya of Durango, where Zabala was born. On its south side, Palacio Taranco, once residence of the Ortiz Taranco brothers, is now the Museum of Decorative Arts, and on its west, the well-preserved ex-residence of Sáenz de Zumarán is now the seat of the Discount Bank.
34°54′28″S 56°12′29″W﻿ / ﻿34.90778°S 56.20806°W﻿ / -34.90778; -56.20806
Capilla de la Caridad del Hospital Maciel, Montevideo

The Charity Chapel (Spanish: Capilla de la Caridad), better known as Capilla del Hospital Maciel, is a Roman Catholic chapel in Montevideo, Uruguay.
Run by the Sisters Hospitaller of the Sacred Heart of Jesus, it is part of the Maciel Hospital.
The images venerated are: Our Lady of Mercy (main altar), Our Lady of Mount Carmel, Our Lady of the Rosary, Our Lady of Sorrows, Christ, Saint Anthony, Saint Francis of Paola, and Saint Eligius (patron saint of the metalworkers, who donated the image). The baptismal fonts are made of giant tridacna valves.
In 1825 the Chapel was visited by Count Giovanni Maria Mastai-Ferretti, the future Pope Pius IX.
34°54′29.2″S 56°12′42″W﻿ / ﻿34.908111°S 56.21167°W﻿ / -34.908111; -56.21167