davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Warren Lotas

Warren Lotas is a Los Angeles–based streetwear company. Started in 2014 and incorporated in 2018, Warren Lotas is best known for its graphic-heavy T-shirts and hoodies. While most items are sold via E-commerce, Warren Lotas also has a retail store location in Los Angeles, and its clothing can be found in luxury department stores around the world.
The Warren Lotas brand, created by its eponymous designer, began in Boston under the name BILL by Warren Lotas. Designing from his college dorm room, Lotas became interested in DIY punk style, distinguishing himself with signature skeletal motifs and handwritten calligraphy, as well by applying unique treatments such as slashing, distressing, and burning, to reappropriated garments.
In 2020, Warren Lotas was involved in a trademark infringement lawsuit with Nike over a reinterpreted SB Dunk Low. The parties settled claims shortly after the suit became public. The case was recognized for its role in the discussion as to what extent a bootleg sneaker is a knockoff versus homage.
Since 2021, Warren Lotas has collaborated with the NBA on numerous arena-exclusive clothing releases.
In 2022, Warren Lotas opened its first flagship retail location in West Hollywood, Los Angeles.
Warren Lotas’s style is most widely recognized for its graphic-heavy designs inspired by punk, motorcyclist, and Western cinema aesthetics. Flames and skeletal figures are common motifs across many designs. Corresponding to some styles are fictional narratives, either digital or written on physical cards, that contextualize designs and the characters within them, as exemplified by the “Port Royal” theme of the Warren Lotas website.
Warren Lotas is also known for a sports catalogue via partnerships with the NBA, NFL, and college sports.
Recalling the handcrafted origins of the brand, Warren Lotas produces handmade, one-of-one pieces that are often worn by celebrity Hip-Hop artists or athletes.
Warren Lotas regularly collaborates with musical artists, business-to-consumer companies, and other streetwear brands.
Most notably, Warren Lotas collaborated with The Weeknd in 2019 on an exclusive XO collection. The two teamed up again for Super Bowl LV in 2021. Warren Lotas also collaborated with Dodge in 2021 on an SRT collection. In 2022, Warren Lotas and Bad Bunny collaborated on Un Verano Sin Ti-themed T-shirts and hoodies.
Warren Lotas has held numerous sports-themed releases in collaboration with the NBA, NFL, and Collegiate Licensing Company.
Christmas club

A Christmas club is a special-purpose savings account, first offered by various banks and credit unions in the United States beginning in the early 20th century, including the Great Depression. Bank customers would deposit a set amount of money each week into a savings account, and receive the money back at the end of the year for Christmas shopping.
The first known Christmas Club started in 1909, when Merkel Landis, treasurer of the Carlisle Trust Company of Carlisle (Pennsylvania), introduced the first Christmas savings fund. The Club attracted 350 customers who saved about US$28 (equivalent to $980 in 2024) each, and the money was disbursed on December 1 of that year.
The January 2, 1920 edition of the Belvidere, Illinois Daily Republican announced that the town's State Farmers Bank was encouraging parents to enroll their children in the Christmas Banking Club "to develop self-reliance and the saving habit".
For decades, financial institutions competed for the holiday savings business, offering enticing premiums and advertising items such as tokens. The Dime Saving Bank of Toledo, Ohio, issued a brass token "good for 25 cents in opening a Christmas account" for 1922–1923. There were also numbered tokens issued by the Atlantic Country Trust Co. in Atlantic City, New Jersey, inscribed on the reverse: "Join our Christmas Club and Have Money When You Need It Most." In the February 2006 issue of Forbes magazine, business writer James Surowiecki summarized the accounts' appeal: "The popularity of Christmas Club accounts isn't a mystery; if their money was in a regular account, people assumed they'd spend it."
Key drawbacks of Christmas Club accounts included low interest rates and a high number of restrictions, such as not allowing withdrawals unless fees were paid. Christmas Clubs later fell out of favor with consumers.
Banks incurred high costs in maintaining the accounts. According to Dennis Halpin, the CEO for the Capital Communications Federal Credit Union, the union had 3,500 Christmas Club members in 1984. Each member required a check to be produced, signed, collated, and mailed, only for 70% to be returned to the bank to be deposited in another account.
List of popular Christmas singles in the United States

The following is a list of popular Christmas songs recorded by various artists, many of which have hit on various charts, mostly in the United States (some only released in the artist's home country). The year indicates the original year of release for that artist's recorded version of the single or track, which may not necessarily be the first year the artist's version appeared on one or more popular music charts by various music trade publications. Many tracks were re-released as singles in subsequent years.
Nexus 9

The Nexus 9 (codenamed Volantis or Flounder) is a tablet computer co-developed by Google and HTC that runs the Android operating system. It is the fourth tablet in the Google Nexus series, a family of Android consumer devices marketed by Google and built by an OEM partner. The device is available in two storage sizes, 16 GB for US$399 and 32 GB for US$479. Along with the Nexus 6 mobile phone and Nexus Player digital media device, the Nexus 9 launched with 5.0 Lollipop, which offered several new features, notably a modified visual appearance, and the complete replacement of the Dalvik virtual machine with ART. Google has included an additional step to "Enable OEM unlock" before users can unlock the Nexus 9 bootloader.
The Nexus 9 was announced on 15 October 2014, with pre-orders available on 17 October and was released on 3 November 2014. A 4G LTE version was released in the US on 12 December 2014.
The Nexus 9 tablet features an 8.9-inch IPS LCD display with a 1536x2048 resolution and Corning Gorilla Glass 3. It runs the NVIDIA Tegra K1 processor and has 2 GB of RAM.
The Nexus 9 originally featured Android 5.0 Lollipop.
In December 2014, the Android 5.0.1 Lollipop was released for the Nexus 9. Android 5.0.2 Lollipop was released for the device a few months later, in May 2015. Later that month, Android 5.1.1 Lollipop was released for the Nexus 9 as well.
Google released the Android 6.0 Marshmallow update for the Nexus 9 in October 2015. In December 2015, the Android 6.0.1 Marshmallow was released for the Nexus 9, among other devices.
On August 22, 2016, Google released the Android 7.0 Nougat update for the Nexus 9, as well as several other devices. In January 2017, Google announced that the Nexus 9, along with the Nexus 6, won't receive the Android 8 update, making 7.1.2 the last major software update from Google themselves.
Arcor (telecommunications)

Arcor was the former name of the fixed phone line and Internet business of Vodafone D2 GmbH, a German subsidiary of telecommunications company Vodafone. It was the second-largest provider of fixed phone lines in Germany, after Deutsche Telekom. The name was changed on 1 August 2009 following Vodafone's acquisition of the company. Its headquarters were in Eschborn, near Frankfurt. It was one of the few telecommunications companies in Germany to operate an ISDN network independent of the incumbent provider, Deutsche Telekom.
In 2008, Vodafone Germany had 2.1 million ADSL customers and 1.1 million ISDN customers. Arcor was the first German telecommunications provider to offer a flat rate tariff for ISDN phone lines.
Mannesmann Arcor AG & Co. KG was formed in 1996 as a joint venture between Mannesmann, Deutsche Bank and DBKom, a subsidiary of Deutsche Bahn, the national railway operator. After Mannesmann was acquired by Vodafone, the company was renamed Arcor AG & Co. KG.
On 19 May 2008, Vodafone acquired the minority shareholdings of Deutsche Bahn and Deutsche Bank (18.17% and 8.18%, respectively) to gain full control of Arcor.
In September 2007, various computer magazines reported that Arcor was blocking access to a small number of pornography sites, such as YouPorn, for their domestic Internet users. Technology news website Heise Online reported that a competing Internet pornography business had advised Arcor that the blocked sites were illegal under German law, as they either had no or inadequate measures to verify the age of people accessing their content.
Arcor sponsored the German football club Hertha BSC from 2002 to 2006.
Министър-председател

Министър-председателят е ръководител (наречен обикновено председател) на правителството (министерския съвет) и носител на мандата на изпълнителната власт в държавата. Използвани синоними са премиер, премиер-министър, първи министър, а в някои немскоговорещи страни – канцлер. Заместниците на министър-председателя се наричат заместник министър-председатели или вицепремиери.
Съгласно действащата българска Конституция министър-председателят на България получава мандат за съставяне на правителството от президента и се избира на поста от Народното събрание.
Министър-председателят:
Като носител на мандата на изпълнителната власт в правомощията на министър-председателя е подписването на постановления и други решения на МС.
Редовният мандат на председателя на Министерския съвет е със срок до края на мандата на съответното Народно събрание, което го е избрало. Подаването на оставка на министър-председателя означава оставка на цялото правителство. Няма ограничение за броя на мандатите на едно лице като министър-председател.
Когато президентът разпуска парламента и насрочва парламентарни избори, той назначава служебно правителство.
Мандатът на служебното правителство е до избирането на следващо редовно правителство от следващия парламент.
Министър-председател на България

Министър-председател на Република България, наричан от 1879 г. до 1991 г. председател на Министерския съвет (неофициално: премиер-министър или само премиер), е най-високата длъжност в изпълнителната власт.
Първият министър-председател на Княжество България е Тодор Бурмов и е назначен с указ от княз Александър I Батенберг на 5 юли 1879 г., а сформираното от него правителство има задачата да подготви избори през 1879 г.
В съвременна България пълномощията на министър-председателя се регулират от Конституцията на Република България.
В България кандидатурата на министър-председателя се предлага на президента след консултации от партията получила най-много гласове на изборите за Народно събрание. Президентът издава указ, с който връчва проучвателен мандат на кандидата за министър председател за съставяне на правителство.
Министър-председателят се избира и освобождава непосредствено от Народното събрание. След 1991 г., съгласно Конституцията на страната, при определени обстоятелства, посочени в нея, президентът назначава служебно правителство, което се ръководи от служебен министър-председател.
Правителството на България се състои от министър-председател, вицепремиери и министри. Министър-председателят ръководи и координира цялостната политика на правителството и носи отговорност за нея. Той има правото да назначава и освобождава заместник-министри. Министрите ръководят министерства, освен ако Народното събрание не реши друго.
В списъка датите за назначаването и освобождаването на министър-председателите са изписани по нов стил, възприет през 1916 г. при приемането на григорианския календар в България. В скоби са дадени датите по стар стил така, както са изписвани в държавните документи до 1916 г. Това се налага, за да няма различия с данните, показвани тук и в друга литература по този въпрос, ползвана също като източник за правителствените кабинети на България.
Към 25 януари 2025 г. има 17 живи бивши министър-председатели, които са изброени по-долу:
Най-скорошната смърт на бивш министър-председател е тази на Георги Атанасов (1986 – 1990) – починал на 31 март 2022 г., на 88-годишна възраст. До момента най-дълголетния министър-председател в историята на България е Стоян Данев, който умира на 91 години.
Васил Цанов (министър на земеделието)

Васил Цанов Василев. e български политик и държавник от БКП.
Васил Цанов е роден е на 30 март 1922 г. в с. Лъжене, Орханийско. Братовчед е с Васил Цанов – министър на транспорта през периода 1973 – 1988 г. И двамата са известни като Васил Цанов. Влиза в РМС пре 1939 г., а в БКП през 1946. На следващата година завършва Висшия селскостопански институт „Георги Димитров“. Започва работа като стажант-агроном в Ботевград и преподава в местния Селскостопански техникум. През януари 1953 г. е избран за секретар на ОК на БКП в Ботевград. В периода 1958 – 1973 г. е председател на Обединеното ТКЗС „Ботевградска комуна“. От 1973 г. е председател на Съвета на секретарите на общинските партийни комитети към АПК в Ботевград. Между 1974 и 1976 г. е генерален директор на ДСО „Сортови семена“.. Между 1976 и 1978 г. е първи заместник-министър на земеделието и хранителната промишленост.
До 1976 г. Васил Цанов е председател на Аграрно-промишления комплекс, Трудовец.
От 1978 г. е първи заместник-министър на земеделието с ранг на министър. Заема поста до април 1979 г., когато е създаден Националният аграрно-промишлен съюз (изпълнявал по онова време функциите на министерство на земеделието до 1986 г.), като Васил Цанов е избран за негов първи председател и като такъв е министър на земеделието.
През април 1981 г. е избран за секретар на ЦК на БКП по селското стопанство и предава през май поста председател на НАПС (министър на земеделието) на Александър Петков. Остава секретар на ЦК на БКП до ноември 1989 г.
Герой на социалистическия труд (1982), носител на ордените „Георги Димитров“ и „13 века България“.
Васил Цанов умира в с. Трудовец през 1994 г.
Васил Цанов (министър на транспорта)

Васил Цанов Иванов е български политик от БКП.
Васил Цанов е роден през 1926 г. в с. Лъжене, Орханийско. Братовчед е с Васил Цанов – министър на земеделието (1979 – 1981) и секретар на ЦК на БКП по селското стопанство (1981 – 1989). И двамата са известни като Васил Цанов.
През 1944 г. става член на РМС и до 1972 г. е на ръководни длъжности там и в наследилата я (1947) организация Съюз на народната младеж, преименувана на Димитровски съюз на народната младеж (1949) и Димитровски комунистически младежки съюз през април 1956 г. Секретар е на Околийския комитет на ДСНМ в Ботевград, секретар на Окръжния комитет на ДСНМ в София и други. Бил е завеждащ отдел и първи секретар на Градския комитет на БКП в Ботевград..
От 1950 г. е член на БКП. През 1972 г. става първи секретар на Окръжния комитет на БКП в София. От 1971 до 1976 г. е кандидат-член на ЦК на БКП. В периода 1976 – 1990 г. е член на ЦК на БКП, заместник-председател на Комисията по опазване на околната среда (1989).
Министър на транспорта от 1973 до 1988 г.
Излиза в пенсия през 1990 г. Умира в София през 2007 г. Награждаван е с орден „13 века България“ и почетното звание „Герой на социалистическия труд“.
Демокрация (вестник)

„Демокрация“ е български вестник, всекидневник, който излиза в периода февруари 1990 – май 2002 г. Вестникът е известен като партийния орган на Съюза на демократичните сили (СДС).
Заради големите му дългове през май 2002 г. е спрян от новоизбрания тогава лидер на СДС Надежда Михайлова. През декември 2005 г., като опит да се възроди старият вестник, започва да излиза нов вестник – вече седмичник, с името „Демокрация днес“. Той се обявява като „национален седмичник за политика, икономика и култура“. Издаван е от акционерно дружество със същото име.
Пряка демокрация

Пряката, наричана още директна демокрация, е форма на демокрация, в която народът взима политическите решения директно. По този начин тя се различава съществено от повечето представителни демокрации.
Прякото осъществяване на властта от народа може да бъде в общонационален/общонароден и местен мащаб, различни форми за приемане на решения от самото население от обществен и местен характер (например участие в бюджетирането).
В зависимост от степента на употреба, пряката демокрация може да доведе до приемане на управленски решения, изготвяне на закони, директно избиране или отзоваване на длъжностни лица и издаване на съдебни решения. Много страни, които са представителни демокрации, позволяват използването само на три ограничени лоста за пряка демокрация: референдум, гражданска инициатива (петиция за референдум) и отзоваване. В Швейцария решенията, взети от населението чрез референдуми (т.е. с пряка демокрация), категорично се налагат над решенията, взети от политическите партии (т.е. с представителна демокрация).
Принципи на пряката демокрация:
Пряката демокрация се отличава от „представителната демокрация“ – осъществява властта чрез избраните от народа представителни органи. В политическата история се срещат ситуации за използване институции на непосредствена демокрация във вреда на представителната и обратно. Примери от българската история са референдумът за премахването на монархията през 1946 г. и този за приемането на т.нар. „Тодорживковска конституция“ през 1971 г.
Значение на думата „представител“ в пряката демокрация:
Най-старата известна пряка демокрация се е практикувала в античността в Атина и е известна днес под името „Атинска демокрация“.
Прякото (непосредственото) народовластие е изходяща от принципа за самостоятелните решения на хората по своите проблеми, без каквато и да било подкрепа на държавно-представените институции.
Единствената страна в днешно време, която се управлява в решаваща степен чрез пряка демокрация, е Швейцария. Това става не само чрез общински събрания на имащите право на глас, а най-вече чрез референдуми на общинско, кантонално и федерално ниво (с бюлетини, по пощата или вече и електронни), инициирани от самите граждани, като няма никакви ограничения за темите и въпросите, които те уреждат. При това гражданският вот дефинитивно веднага се приема за закон, независимо от позицията на избираемите политици – тяхната роля е само да прилагат и изпълняват това, което гражданите са наложили чрез своя вот.
Законодателна власт

Законодателната власт е орган за управление на държавата, който приема, изменя, допълва и отменя законите в държавата.
В България законодателната власт е в Народното събрание. В него участват 240 народни представители, избрани въз основа на общо, равно и пряко избирателно право. Неговият състав е постоянен и не зависи от броя на населението в страната. Народното събрание се избира в срок от 4 години (четиригодишен мандат). Народни представители могат да бъдат всички български граждани, които нямат друго гражданство освен българско, навършили са 21 години, не са поставени под запрещение и не изтърпяват наказание за лишаване от свобода. Народните представители се събират на парламентарни заседания на които се обсъждат и гласуват законите. Всеки депутат има право на законодателна инициатива, както и Министерския съвет, според Конституцията на Република България.
1996–1997 Bulgarian protests

The 1996–1997 Bulgarian protests or the Videnov winter, also known as the Bulgarian winter or the January events was a wave of violent demonstrations and strikes nationwide in Bulgaria for a month from December 1996 to January 1997, fuelled by devaluation of the economic and economic turmoil, which saw inflation rise to 300%. Countrywide and weekly demonstrations continued demanding the resignation of the BSP government of Zhan Videnov. Nationwide strikes escalated into violence as protesters even stormed government buildings. On 21 January, Zhan Videnov resigned despite further social unrest and widespread protests throughout Sofia and long acts of protest nationwide.
Arara

O termo arara designa várias aves psitaciformes de grande porte da tribo Arini, cauda longa e um bico curvado resistente. Geralmente, os gêneros comumente chamados de araras são os gêneros Ara, Anodorhynchus e Cyanopsitta.
"Arara" se origina do termo tupi a'rara. "Ará" se originou do termo tupi a'rá e significa aves de muitas cores.
Rio Ave

O Ave é um rio português, que nasce na serra da Cabreira, município de Vieira do Minho, a cerca de 1200 m de altitude. Percorre cerca de 91 km e desagua no oceano Atlântico, a sul de Vila do Conde. A sua bacia hidrográfica tem uma área aproximada de 1390 km², abrangendo 15 municípios. O rio banha sucessivamente os concelhos de Vieira do Minho, Póvoa de Lanhoso, Guimarães, Vila Nova de Famalicão, Santo Tirso, Trofa e Vila do Conde.
O rio Ave é atravessado por várias pontes pitorescas, sendo a mais bela, a Ponte da Lagoncinha, em Lousado, que é monumento nacional.
Os seus afluentes mais importantes são o rio Este (margem direita) e o rio Vizela (margem esquerda), destacando-se ainda os rios Pele e Pelhe.
Segundo João de Barros,
Num estudo linguístico, o hidrónimo Ave tem origem no celta antigo *Abona ou *Avona com o significado de "água, rio".
Ptolomeu chamou-lhe "Αὔου" (grego antigo) e Pompónio Mela chamou-lhe "Avo" (latim).
Encontra-se bastante poluído, devido aos efluentes industriais e domésticos que desde há décadas contribuem para que, na prática, se tenha tornado um rio morto, apesar de ainda ter vida fluvial.
Manon (pássaro)

O manon (Lonchura striata domestica) é um pequeno pássaro doméstico popular da ordem Passeriforme, membro da família Estrildidae. Este pássaro é originário da China. Possui aproximadamente 11 centímetros de comprimento. Sua coloração varia do preto ao branco, passando pelo marrom e canela. Existem de cores puras (como canela, preto, albino), de penas frisadas, e arlequim, que é branco com marcações pretas. As cores também podem se misturar, formando até mesmo pássaros tricolores.
Sua origem se deve a uma seleção de criadores japoneses a partir da espécie silvestre chinesa Lonchura striata, que é muito rara hoje em dia.
O nome manon vem da designação francesa, moineau du Japon (pardal do Japão). Na Inglaterra é conhecido por 'Bengalese e nos Estados Unidos por Society Finch.
O manon não apresenta diferenças entre macho e fêmea, a não ser pelo canto discreto que possui o macho.
Costumam cuidar muito bem de seus filhotes. Não rejeitam ovos nem filhotes quando há interferências externas, como quando o criador abre seu ninho (que geralmente é uma caixa de madeira com uma tampa em cima).
Essa característica os torna muito importantes para a criação de outras aves que não se reproduzem com facilidade em cativeiro, em especial o diamante-de-gould. Os casais de manons são usados como amas-secas para chocar os ovos e cuidar dos filhotes de outras espécies.
O tempo de incubação dos ovos varia de 12 a 18 dias
A principal alimentação do Manon, são todas as espécies de sementes, como o alpiste. Pode-se dar couve, almeirão, escarola, jiló e pepino, exceto alface.
Durante a muda das penas, pode ser oferecida a farinhada, duas vezes por semana. No início do período reprodutivo, a farinhada também é muito importante e nessa epóca, pode ser oferecida diariamente, só não pode permanecer na gaiola, pois azeda, por isso, deve ser retirada ao final de cada dia.
Pássaro Vermelho

Pássaro Vermelho (chinês: 朱雀; pinyin: Zhū Què) é um dos quatro símbolos das constelações chinesas.. Segundo Wu Xing, sistema taoísta de cinco elementos, Zhū Què representa o elemento fogo, a direção sul e a estação do verão. Por isso, às vezes é chamado de Pássaro Vermelho do Sul (南方朱雀, Nán Fāng Zhū Què). É conhecido como Suzaku em japonês, Jujak em coreano e Chu Tước em vietnamita. É descrito como um pássaro vermelho que se assemelha a um faisão, com uma plumagem de cinco cores e sempre envolto em chamas. É representado pelo Santuário Jonangu, na parte sul de Kyoto.
Possui sete Mansões: Poço, Fantasma, Salgueiro, Estrela, Rede estendida, Asas e Carruagem.
O Peso do Pássaro Morto

O Peso do Pássaro Morto é uma obra da autora brasileira Aline Bei, publicada em 2017 pela editora Nós.
Esta é a primeira obra publicada pela escritora paulistana Aline Bei e rompe com o tradicionalismo na escrita de obras literárias. Possui uma apresentação estética que lembra prosa e poema, mas no entanto é uma criação própria de escrita da autora, que também pode ser considerada como "prosa poética", por este motivo é analisada como uma obra inovadora do século XXI. Voltada para um público adulto, possui uma descrição sobre acontecimentos desde a infância até a vida adulta de uma mulher, nas palavras da autora "O livro surgiu de uma experiência que eu tive na infância, quando um canário morreu na minha mão”.
A escrita de Aline Bei é conhecida por sua linguagem poética e intimista. Ela explora temas profundos e emocionais, usando uma prosa lírica que muitas vezes mistura realismo e elementos oníricos. Bei é reconhecida por criar atmosferas intensas e imagens vívidas, que transportam o leitor para as experiências emocionais dos personagens. Como atriz e escritora, inspirou-se no ator e diretor russo Constantin Stanislavski para abordar questões existenciais, relações humanas, traumas e descobertas pessoais. Através de sua escrita, ela consegue mergulhar nas complexidades dos sentimentos e pensamentos de seus personagens, criando uma conexão emocional entre o leitor e a história.
O peso do pássaro morto (2017) foi vencedor do Prêmio São Paulo de Literatura na categoria voltada para autores de romances com menos de 40 anos, e do prêmio Toca, criado pelo escritor Marcelino Freire. Além disso, foi finalista do Prêmio Rio de Literatura.
Aline possui uma relação próxima com os leitores nas redes sociais e participa de diversos eventos literatura e em clubes de leitura.
Ave Azul

Ave Azul (Viseu, 1899-1900) foi uma revista literária de arte e crítica, publicada em Viseu, cuja primeira edição foi publicada a 15 de Janeiro de 1899. A publicação era dirigida por Beatriz Pinheiro de Lemos e pelo poeta Carlos de Lemos. A revista publicou-se durante dois anos, cessando com a saída do n.º 12 da 2.ª série, datado de Dezembro de 1900.
Para além dos seu editores, a revista contou com a colaboração empenhada de uma plêiade de intelectuais da época, com destaque para Fausto Guedes Teixeira, Eugénio de Castro, Manuel da Silva Gaio, Afonso Lopes Vieira, Camilo Pessanha, Roberto de Mesquita, Carlos de Mesquita, Henrique de Vasconcelos, Ana de Castro Osório, Ribeiro de Carvalho, Amélia Janny, Delfim Guimarães, Florencia de Moraes, Maria Velleda e António Correia de Oliveira. Também contou com a presença de autores estrangeiros, entre os quais Ary-René d'Yvermont, Rafael Altamira, Philéas Lebesgue e Tommaso Cannizzaro.
Nas palavras dos seus editores, o aparecimento na cidade de Viseu da Ave Azul, uma publicação de teor artístico, onde se pretendia recolher versos, prosas e rudimentos de estética, ... caso é para surprehender mesmo quem use antaglypho. Espanto à parte, durante os dois anos em que projecto conseguiu vingar, a Ave Azul publicou 1296 páginas, nas quais colaboraram cerca de sessenta autores.
Logo no primeiro fascículo da 1.ª Série, datado de 15 de Janeiro de 1899, surge o manifesto de acção da revista, assinado por Carlos Lemos, no qual se afirma que aquela pretendia gorgear a sua canção de sonho; ou melhor: realizar o sonho da sua canção ... confiadamente, ao sol de Deus, no ceo azul como ella, acima das impuresas da terra, acima das paixões do homem, acima das miserias do seculo - aethere puro ...
Calçados Beira-Rio

A Calçados Beira Rio S.A. é uma empresa brasileira de calçados femininos.
Fundada em 1975, na cidade de Igrejinha, a empresa atualmente possui sua matriz administrativa instalada em Novo Hamburgo, no Rio Grande do Sul, e filiais produtivas em Igrejinha, Roca Sales, Sapiranga, Osório, Mato Leitão, Santa Clara, Novo Hamburgo, Teutônia e Candelária. A empresa é uma das maiores fabricantes de calçados do Brasil, sendo que emprega mais de 10 mil pessoas e seus produtos estão presente em mais de 80 países.
Em 2009 recebeu o prêmio “Maiores & Melhores” da Revista Exame, na categoria que reúne empresas do setor têxtil e calçadista do Brasil, tendo sido anteriormente eleita também nos anos de 1997, 1998, 1999, 2017, 2018, 2019.
A empresa é proprietária das marcas Beira Rio, Moleca, Modare, Vizzano, Molekinho e Molekinha e Actvitta, sua mais nova marca de calçados esportivos femininos .
The Blue Bird

The Blue Bird (br: O Pássaro Azul) é um filme estadunidense de 1940 dirigido por Walter Lang e estrelado por Shirley Temple, Gale Sondergaard, Eddie Collins e Helen Ericson. O roteiro de Walter Bullock foi adaptado da peça de mesmo nome de 1908 de Maurice Maeterlinck. Lançado pela 20th Century Fox como uma resposta do estúdio ao sucesso The Wizard of Oz (1939), o filme fracassou nas bilheterias e foi o primeiro insucesso na carreira de Temple. Foi mais tarde indicado a dois Oscars.
Mytyl (Shirley Temple) é uma menina mal humorada e que não dá valor à família que tem e aos amigos. Ela captura um pássaro e o prende em uma gaiola. Até que ela e seu irmão Tytyl (Johnny Russell) recebem com pesar a notícia de que o pai irá para a guerra e ficam tristes. Até então seu mundo é preto e branco. Até que ela recebe a visita da fada Berylune (Jessie Ralph), que diz que eles precisam encontrar o pássaro azul da felicidade, que pode estar no passado, presente ou no futuro, e com a ajuda de Luz (Helen Ericson), juntamente com a gata Tylette e o cachorro Tylo, agora transformados em gente, eles partem em busca do pássaro lendário. No passado eles reencontram os avós já falecidos, no presente eles são adotados por uma família rica, e no futuro eles veem a irmã que ainda terão.
O filme foi indicado a dois prêmios da Academia na 13ª cerimônia do Oscar:
Lista de favelas da cidade do Rio de Janeiro

Esta é uma lista de favelas da cidade do Rio de Janeiro. As favelas brasileiras são mapeadas com dados e parâmetros definidos pelo IBGE e definidas pelo Instituto como aglomerados subnormais. A Prefeitura do Rio não define oficialmente favelas nem quais são, portanto, os dados aqui utilizados são referentes aos fornecidos pelo IBGE.
Abaixo estão listadas as maiores favelas. A maioria obteve o status oficial de bairro.
O número populacional se trata de dados estimados fornecidos pelo IBGE. o Censo 2020 é o primeiro a efetivamente visitar todas as casas do Brasil, incluindo aglomerados subnormais.
Nesta seção estão alguns bairros não-oficiais que por fatores históricos ou sociais, por vezes são citados como favelas, mas são totalmente urbanizados e não são favelas.
O significado da palavra Complexo, segundo o Dicionário Houaiss, é "construção composta de numerosos elementos interligados ou que funcionam como um todo". Assim, na cultura carioca, são consideradas "complexos de favelas" aquelas favelas que estão interligadas geograficamente, onde são literalmente conectadas fisicamente ou quando abarcam favelas que estão muito próximas entre si e compartilham do mesmo domínio político (dominado pela mesma facção criminosa).
Abaixo, a lista de favelas, de acordo com o IBGE:
Baixada Fluminense:
Niterói e São Gonçalo:
Outras regiões:
Bucovina Rock Castle

Bucovina Rock Castle a fost un festival de muzică rock și metal din municipiul Suceava, județul Suceava, Bucovina care a avut loc la Cetatea de Scaun a Sucevei (mai precis în vechiul șanț de apărare al cetății). De-a lungul timpului, festivalul a atras atât formații autohtone cât și artiști (e.g. Uli John Roth, chitarist de la formația germană Scorpions sau Jan Akkerman, chitaristul formației de rock progresiv olandeză Focus) sau trupe din alte țări (e.g. Alternosfera sau Zdob și Zdub din Republica Moldova sau Dubioza kolektiv din Bosnia și Herțegovina). Printre formațiile autohtone care au participat la edițiile festivalului de-a lungul timpului s-au numărat Speak Floyd (formație tribut Pink Floyd), Luna Amară, Grimus, White Walls, Bucovina, Robin and the Backstabbers, Kumm, The Amsterdams, The Mono Jacks, Coma, Implant pentru Refuz, Vița de Vie, E.M.I.L. sau Blazzaj. Festivalul s-a desfășurat pe parcursul a aproape un deceniu. Festivalul și-a propus să sprijine tinerele talente locale de asemenea (i.e. din municipiul Suceava respectiv județul Suceava). Prima ediție festivalului a debutat la data de 18 august 2011, în cinstea atestării documentare a târgului Sucevei, inițiatorul festivalului fiind Ion Drăgușanul. Festivalul a fost organizat de Consiliul Județean Suceava împreună cu instituțiile de cultură ale acestuia, mai precis Muzeul Național al Bucovinei respectiv Centrul Cultural Bucovina.
Începând din 2022, festivalul Bucovina Rock Castle și-a schimbat denumirea în Cetatea de Rock a Sucevei, reîncepându-și astfel activitatea, formația de rock alternativ Urma fiind printre trupele autohtone. De asemenea, ediția din 2022 l-a avut ca invitat internațional pe basistul Marco Mendoza (care a colaborat în trecut, printre alții, cu Thin Lizzy, David Coverdale sau Whitesnake). În cadrul ediției din 2023 a festivalului au cântat Celelalte Cuvinte sau Kempes (ex-Cargo).
Suceava Blues Festival

Suceava Blues Festival este un festival de muzică blues din municipiul Suceava, județul Suceava, Bucovina, România. Suceava Blues Festival are o istorie de 15 ani, începând din anul 2009, reunind artiști internaționali de blues din Europa, Statele Unite ale Americii (SUA) și Australia precum și artiști români. De-a lungul timpului, printre artiștii internaționali care au concertat la Suceava Blues Festival s-a numărat și chitaristul german Henrik Freischlader. Organizatorul festivalului este Bobby Stroe. Ultima ediție a festivalului s-a desfășurat pe platoul Cetății de Scaun a Sucevei în luna iulie a anului 2024. Intrarea în cadrul festivalului este gratuită. În 2024, durata festivalului a fost de 3 zile. Acest festival muzical este dedicat memoriei lui Fani Adumitroaie, cel mai important artist de blues al Sucevei precum și unul dintre pionierii blues-ului din România.
De-a lungul timpului, festivalul a avut mai multe denumiri precum „MusicFest”, „Blues No Mercy” sau „Blues Con-Fusion” și a avut loc în: Casa de Cultură din Suceava, Club 60, Talcioc Cultural (actuala Art Rock Cafe), Gârla Morii, Esplanada Casei de Cultură din municipiul Suceava și, în final, Cetatea de Scaun a Sucevei (mai precis pe platoul acesteia). Pentru următoarea ediție a festivalului care va avea loc în iulie 2025, pe parcursul a trei seri, vor cânta 12 trupe internaționale din Statele Unite ale Americii (USA), Regatul Unit al Marii Britanii și al Irlandei de Nord (UK), Italia, Grecia sau Polonia precum și artiști autohtoni. În edițiile precedente ale festivalului au cântat Nightlosers, Mike Godoroja, Semnal M, Berti Barbera sau Sorin Chifiriuc de asemenea.
Partenerii instituționali ai festivalului sunt:
Printre partenerii media se numără brand-uri precum: Rock FM, Monitorul de Suceava sau Crai Nou Suceava.
Phoenix, Arizona

Orașul Phoenix (se citește aproximativ 'fii-nix) este capitala statului federal american Arizona, și în același timp, cel mai mare oraș al celui de-al 48-lea stat al Statelor Unite ale Americii.
Phoenix a fost declarat oraș la 5 februarie 1881. Este, în același timp, capitala statului Arizona, cel mai mare oraș și nucleul celei mai mari arii metropolitane din Arizona și din sud-vestul Statelor Unite.
Phoenix se găsește situat aproximativ central în statul Arizona, în comitatul Maricopa, la 235 de km (140 de mile) sud de Flagstaff și la 250 km (150 de mile) nord-vest de Tucson, celelalte două zone urbane semnificative ale statului. Zona metropolitană, al cărui nucleu îl formează, se mai numește și Phoenix Greater Area și constă din 21 de municipalități diferite. Datorită climatului local extrem de torid și uscat, locul pe care se găsește Phoenix-ul de azi a fost denumit "Hoodzo" în limba Navajo, și "Fiinigis" în limba Western Apache, care se traduc la fel, "Locul este fierbinte".
Statisticile creșterii populației locale spun totul:
Phoenix este actualmente cel de-al șaselea oraș ca populație din Statele Unite. Aria sa metropolitană lărgită, cunoscută și sub numele de Phoenix Metropolitan Statistical Area (MSA) este cea de-a paisprezecea din SUA, conform recensământului din 2000, Census 2000, cu o populație de 3.251.876, respectiv de 3.790.000 locuitori conform unei estimări din 2004. Din punct de vedere al creșterii procentuale în populație, este pe locul opt în SUA, crescând cu aproximativ 34% între 1990 și 2000.
Phoenix este cea mai populată capitală a unui stat american și pe locul trei ca întindere între cele 50 de capitale ale statelor SUA, fiind depășită doar de Juneau, Alaska și de Oklahoma City, Oklahoma.
Ecologia peisajului

Ecologia peisajului sau ecologia landșaftului este un domeniu al ecologiei aplicate care se ocupă cu studiul științific al structurii, funcționării, dinamicii și al evoluției ecosistemelor de pe o arie geografică (landșaft) ce conține structuri peisagistice eterogene, compuse din mai multe medii în interacțiune în funcție de topografia și solurile existente. Ecologia peisajului studiază peisajele agricole și naturale, precum și impactul major al activităților umane ca agricultura, silvicultura sau dezvoltarea urbană asupra peisajului ecologic și măsurile preconizate pentru dezvoltarea economică a zonei, concomitent cu menținerea nealterată a ecosistemelor naturale existente și a biocenozelor lor.
Podișul Hotinului

Podișul Hotinului (în limba ucraineană Хотинська височина, transliterat: Hotînska vîsocina, găsit și sub forma de Podișul Hotin sau de Dealurile Hotinului) reprezintă o subzonă de podiș colinar situată în interfluviul interfluviul Prut–Nistru care, face parte din Podișul Moldovei de Nord.
Culmea Dealurilor Hotinului începe în Bucovina de nord, de unde se prelungește în nordul arealului Basarabiei istorice, urmând astfel malul drept al Nistrului (care îl separă de Podișul Podoliei) pe direcția est-vest spre Ocnița și fiind delimitată la est de Platoul Basarabiei de Nord. Actual zona se află localizată administrativ în Ucraina.
Prin râul Prut se delimitează în zona sudică atât de Podișul Sucevei, respectiv de Dealurile Cernăuțiului și de Culmea Siretului (dealul Ibănești din Culmea Bour-Dealu Mare), cât și de Câmpia Moldovei (subunitatea Câmpia Jijiei Superioare). La vest și nord-vest intră în contact cu Dealurile Horodenkăi din Pocuția.
Cea mai mare parte zonei de podiș aparține raionului Hotin, iar restul zonei suburbane a Cernăuțiului și raionului Zastavna, precum și în sud înspre Prut, raionului Noua Suliță.
Litologic sunt răspândite în areal calcarul, gresia, argila și ghipsul. În interfluviul Prut–Nistru și în Podișul Podoliei se află cele mai mari aglomerări de forme carstice din Ucraina, astfel că în Podișul Hotinului se află una dintre cele mai mari peșteri în ghips din lume, Peștera Emil Racoviță (în limba ucraineană Попелюшка, transliterat: Popeliușca – în limba română Cenușăreasa, de 91 km lungime).
Cu altitudinii medii de 350-400 m, reprezintă unul dintre cele mai înalte areale din interfluviul Prut–Nistru. Cel mai înalt punct al Podișului Hotinului este vârful Berda (515 m) care, reprezintă în același timp și cel mai înalt punct din zona de șes a Ucrainei.
Arealul este în fapt un platou deluros asimetric, cele mai înalte zone ale sale fiind formate din suprafețe structurale cu pante abrupte.
În areal există păduri de foioase de stepă, între Cernăuți și Hotin.
Delurile Hotinului formează partea de nord a Parcului Peisagistic Regional Cernăuți.
Materiale media legate de Podișul Hotinului la Wikimedia Commons
Gheorghe Postică

Gheorghe Postică (n. 22 ianuarie 1954, satul Mereni, raionul Anenii Noi), arheolog, istoric medievist și muzeograf din Republica Moldova, profesor universitar (2009), doctor habilitat (2007), membru de onoare al Academiei Române (2024), membru de onoare al Institutului de Arheologice al Academiei Române, filiala Iași (2010), Doctor Honoris Causa al Universității Pedagogice "Ion Creangă" (2014), Laureat al Premiului „A. D. Xenopol” al Academiei Române (2009), Laureat al Premiului Național al Republicii Mnoldova (2017), viceministru al culturii Republicii Moldova (2009-2017), autor a peste 300 de lucrări științifice, metodice și de publicistică, distins cu Ordinul de Onoare al Republicii Moldova (2014), medaliile „Meritul Civic” (2004) și “Mihai Eminescu” (2007).
Studii medii în s. Mereni, raionul Anenii-Noi (1961-1971), studii superioare la facultatea de Istorie a Universității de Stat din Moldova (1971-1976), studii doctorale la catedra de Arheologie a Universității de Stat “Mihail Lomonosov” din Moscova (1979-1983), studii postdoctorale la Universitatea de Stat din Moldova (2005-2006), cursuri de reciclare/documentare la Universitatea de Stat “Mihail Lomonosov” din Moscova (1983), Institutul de Arheologie al Academiei de Științe a URSS, Moscova (1986-1987), Departamentul Arheologie al Universității din Cairo, Egipt (2005) și Departamentul Istorie al Universității din Avignon, Franța (2005).
Ministerul Culturii al Republicii Moldova: viceministru (2009-2017); Ministerul Educației, Culturii și Cercetării: șef cabinet ministru (2017-2019); Universitatea Liberă Internațională din Moldova: vicerector studii (1995-1998), vicerector știință (1998-2004, 2008-2009), director al Institutului de Istorie și Științe Politice (2005-2009), șef de catedră (2007-2010); Rezervația cultural-naturală Orheiul Vechi: șef al șantierului arheologic, coordonator proiecte științifice, culturale, educaționale (1996-2009); Universitatea Pedagogică de Stat “Ion Creangă“ din Chișinău: lector superior (1985-1988), prodecan facultatea Istorie și Etnopedagogie (1988-1991), șef catedră (1989-1991), conferențiar (1992-1996), profesor universitar (2007-2008), cecetător științific principal (2020-2023); Institutul Român de Tracologie (București): cercetător științific principal II (1998-2003); Academia de Științe a Moldovei: cercetător științific inferior (1976-1978), director-adjunct al Institutului de Arheologie și Istorie Veche (1991-1995); Universitatea de Stat din Moldova: lector-asistent facultatea Istorie (1978-1985); profesor universitar (2007-2018); conducător de doctorat la Școala Doctorală (2018-prezent); cercetător științific principal al Institutului de Istorie (2020-prezent); AO Centrul de Cercetări Arheologice din Republica Moldova: fondator și director (1997-2010, 2020-2024); Muzeul Național de Istorie a Moldovei: șef al Secției Istorie, Arheologie și Muzeologie, cercetător științific principal (2022-prezent).
Dornești, Suceava

Dornești (în maghiară Hadikfalva, în germană Kriegsdorf) este satul de reședință al comunei cu același nume din județul Suceava, Bucovina, România.
Satul se află pe malurile râului Suceava. Cel mai apropiat oraș important este Rădăuți care este situat la circa 7 km de Dornești.
SV Acest articol despre o localitate din județul Suceava este deocamdată un ciot. Puteți ajuta Wikipedia prin completarea lui.
Bunești, Suceava

Bunești (germană Bunestie-doar partea bucovineană) este satul de reședință al comunei cu același nume din județul Suceava, Bucovina, România. Satul Bunești este format prin unirea fostelor sate Bunești-Bucovina și Bunești-Regat, despărțite de Pârâul Graniței.
SV Acest articol despre o localitate din județul Suceava este deocamdată un ciot. Puteți ajuta Wikipedia prin completarea lui.
Siege of Suceava (1653)

The siege of Suceava (Romanian: Asediul Sucevei, Ukrainian: Облога Сучави, Polish: Oblężenie Suczawy; 22 July – 9 October, 1653) was fought between the Principalities of Moldavia, Wallachia, Transylvania and Polish–Lithuanian Commonwealth against the Principality of Moldavia and Cossack Hetmanate as a part of the Khmelnytsky Uprising.
Near the site of the present-day city of Suceava in Romania, a forces of Moldavia, Wallachia, Transylvania and Polish–Lithuanian Commonwealth under the command of Princes Gheorghe Ștefan, Matei Basarab and John Kemény, Colonels Henryk Dehoff, Jan Kodracki and Sebastian Machowski defeated and held besieged the positions of the Moldavians and Zaporozhian Cossacks under the command of Voivode Vasile Lupu, Otaman Tymofiy Khmelnytsky, who was killed in the battle and Mykola Fedorovych in the Suceava Castle.
The strength of the defending Cossacks and Moldovans did not exceed 7,000, while a detachment of 25,000 to 30,000 acted against them.
Soroca Fort

The Soroca Fort (Romanian: Cetatea Soroca) is a historic fort in the Republic of Moldova, in the modern-day city of Soroca.
The city has its origin in the medieval Genoese trade post of Olchionia, or Alchona. It is known for its well-preserved stronghold, established by the Moldavian Prince Stephen the Great (Romanian: Ştefan cel Mare) in 1499.
The original wooden fort, which defended a ford over the Dniester (Romanian: Nistru), was an important link in the chain of fortifications which comprised four forts (e.g. Akkerman and Khotin) on the Dniester, two forts on the Danube and three forts on the north border of medieval Moldova. Between 1543 and 1546 under the rule of Petru Rareş, the fortress was rebuilt in stone as a perfect circle with five bastions situated at equal distances.
During the Great Turkish War, John Sobieski's forces successfully defended the fortress against the Ottomans. It was of vital military importance during the Pruth Campaign of Peter the Great in 1711. The stronghold was sacked by the Russians in the Russo-Turkish War (1735–1739). The Soroca fortress is an important attraction in Soroca, having preserved cultures and kept the old Soroca in the present day.
The current building displays elaborate characteristics of late medieval fortifications. This observation conveys the idea that the fort was perhaps built by experts from Western Europe or Transylvanian people who traveled in Western Europe and brought architectural ideas back to Moldova :
The entire building has a diameter of 30 meters, and 4 meters for each tower. Each tower has 4 levels, of which the first two lower ones were used for artillery. The walls are 3 meters thick and we can find signs of a previous ditch. The main entrance tower had 3 doors, amongst them a portcullis which was closed during battles. The space saved at the upper level allowed the garrison to pray in a small chapel.
Despite all these features the fort was obsolete after the end of the 14th century because of the more widespread use of gunpowder.
Boli (banana)

El boli o bole es un plato de banana asada, típico de los yorubas de Nigeria.​ Se conoce como boli en el suroeste de Nigeria, donde se come con maní. En el sur-sur de Nigeria se conoce como bole y se come con pescado.​ Se suele vender en puestos de comida callejeros, servido con pimienta o maní. Para prepararlo, basta con asar a la parrilla un plátano de cocina (180 °C) durante unos 10 minutos por ambos lados sin quitarle la piel.​
Image warping

Image warping is the process of digitally manipulating an image such that any shapes portrayed in the image have been significantly distorted. Warping may be used for correcting image distortion as well as for creative purposes (e.g., morphing). The same techniques are equally applicable to video.
While an image can be transformed in various ways, pure warping means that points are mapped to points without changing the colors. This can be based mathematically on any function from (part of) the plane to the plane. If the function is injective the original can be reconstructed. If the function is a bijection any image can be inversely transformed.
Some methods are:
The most obvious approach to transforming a digital image is the forward mapping. This applies the transform directly to the source image, typically generating unevenly-spaced points that will then be interpolated to generate the required regularly-spaced pixels. However, for injective transforms reverse mapping is also available. This applies the inverse transform to the target pixels to find the unevenly-spaced locations in the source image that contribute to them. Estimating them from source image pixels will require interpolation of the source image.
To work out what kind of warping has taken place between consecutive images, one can use optical flow estimation techniques.
ImWIP is an open-source, image warping tool for modeling deformation and motion in digital images, which contains differentiable image warping operators, together with their exact adjoints and derivatives.