Индия

Индия, официално Република Индия (на хинди: भारत गणराज्य Bhārat Gaṇarājya), е държава в Южна Азия. Разположена е на полуостров Индостан, на юг от Хималаите, на изток от Арабско море, на запад от Бенгалския залив и на север от Индийския океан. Граничи с държавите Пакистан, Китай, Непал, Бутан, Бангладеш и Мианмар (Бирма) и има обща дължина на бреговата линия от 7517 km. Разделена е на 29 щата и 7 съюзни територии, а столица на самата държава е Делхи. Индия е седмата по площ страна в света и втора по население.
Тук в дълбока древност се зараждат редица цивилизации, най-вече по долината на река Инд, които впоследствие развиват търговия и обогатяват културното наследство на човечеството в продължение на векове. В Индия се зараждат четири от най-изповядваните религии – значимите в световен мащаб будизъм и индуизъм, както и важните в регионален план сикхизъм и джайнизъм. Индийската култура се обогатява и с пристигането на зороастризма, християнството, юдаизма и исляма към 1000 година сл. н.е. Между X и XII век в индийския субконтинент е създадена силната Моголска империя. Макар и съставена от трибутарни кралства, управлявани от махараджи, раджи, такури и набоби, империята притежава голяма икономическа сила и произвежда една четвърт от световното производство до към XVIII век. След това става британска колония, изцяло под контрола на Британската източноиндийска компания. През 1947 година страната успява по мирен път да постигне своята независимост.
Индия е парламентарна демокрация в рамките на федерална република. Икономиката ѝ е 6-ата най-голяма по отношение на номинален БВП, и 3-та по паритет на покупателната способност, но все още се отличава с много високи нива на неграмотност и корупция, а голяма част от населението ѝ страда от недохранване и болести. Въпреки проблемите си обаче е забележима в световен мащаб технологична сила със собствена космическа програма, разполага с ядрено оръжие и третата по големина армия в света.
Официалното название на страната, Индия, произлиза от древноперсийската дума синдху – историческото название на река Инд. Конституцията на Индия признава официалното използване и на названието Бхарат, което произлиза от санскритското име на древноиндийски цар, чиято история е описана в епоса Махабхарата. Третото име, Хиндустан, се използва за название на страната по времето на Империята на великите моголи, но не се ползва с официален статут.
Ранните цивилизации в долината на река Инд възникнали около две хиляди години преди появяването на Древна Гърция. Още тогава племето на ариите определило в много отношения по-нататъшното развитие на цивилизациите в района. От ариите са останали ведическите знания и традиции, разделяне обществото на касти, учението за кармата и санскритския език. Първите селища обаче са се появили много преди това, около 9000 година пр. Хр., които в крайна сметка образуват цивилизацията по долината на река Инд. Тя просъществува до около 500 г. пр. Хр., когато започва раздробяването ѝ и образуването на редица малки държави, известни като махаджанапади.
Към 3 век пр. Хр. дребните държави на територията на почти цяла днешна Индия се обединяват под контрола на Маурийската империя, чийто разцвет е при управлението на Ашока Велики. След 3 век сл. Хр. на власт идва династията Гупта, благодарение на която Индия навлиза в своя златен век. По същото време в Южна Индия се появяват други империи – тези на Чалукя, Чола и Виджаянагара. Във всички тези империи се развиват философията, математиката, литературата, астрономията, медицината, изкуството и религията.
Между 10-и и 12 век в Индийския субконтинент последователно започват да навлизат мюсюлмански нашественици от Централна Азия, които консолидират властта си в Северна Индия и създават изключително силната Моголска империя. Император Акбар Велики превръща държавата си в мощна икономическа и културна сила, като същевременно успява да запази мира между стотиците различни народи и религии вътре в нея.
През 16 век европейци от различни държави – Португалия, Великобритания, Холандия и Франция, създават в Индия свои търговски компании и мрежи, които започват да снабдяват европейския пазар с индийски стоки, най-вече чай и подправки. До средата на 19 век Британската източноиндийска компания успява да наложи монопол върху търговията в Индия. През 1857 година избухва въстание срещу Източноиндийската компания. То не успява да премахне британския контрол върху местната търговия, но до известна степен разклаща позициите на компанията. В резултат на това Индия е превърната в директно владение на Британската корона. До началото на 20 век се оформят няколко движения за независимост, като най-силно след 1900 година се оформя т. нар. Индийски национален конгрес. Махатма Ганди повежда милиони индийци на мирни шествия срещу чуждото управление.
На 15 август 1947 г. Индия получава своята независимост, но от нея са отделени населените с мюсюлмани територии, като по този начин се образува държавата Пакистан. На 26 януари 1950 г. страната е обявена за република и в сила влиза първата ѝ конституция.
Оттогава насам Индия води войни срещу религиозни екстремисти на своя територия, воюва с Пакистан (войни през 1947, 1965, 1971 и 1999 г.) и Китай (1962 г.), опитва се да установи контрол върху спорната територия Джаму и Кашмир и претърпява редица терористични атаки, организирани от различни групировки. През 1971 г. Индия изпраща войски, които да помогнат на Източен Пакистан (днешен Бангладеш) да обяви своята независимост от Пакистан.
Три години по-късно (1974 г.) индийската армия провежда първия за страната ядрен опит, което превръща Индия в значителен играч на международната политическа сцена. След 1991 г. са предприети и икономически реформи, които превръщат страната в една от най-бързоразвиващите се в света.
Индия е разположена на големия азиатски полуостров Индостан, наричан още Индийски субконтинент. Полуостровът е дълбоко вдаден в Индийския океан, между Арабско море и Бенгалския залив. Покрай тях се простират тесни равнини.
Релефът на Индия е изключително разнообразен – високи планини, обширни равнини и плата, заблатени низини и сухи пустинни райони. Голяма част от Индия заемат най-високите планини на Земята – Хималаите. Величествените им хребети са масивна геоложка и климатична преграда, която минава почти през цяла Северна Индия, по протежение на 2300 km. Хималаите са младонагънати планини, които продължават да се издигат в резултат на мощното тектонско движение (в северна посока) на Индустанската литосферна плоча. В Хималаите се намира най-високата точка на Индия – връх Кангчендзьонга (8598 m). В най-северния край на страната се издига част от хребетите на високата низина Каракорум.
На юг от Хималаите се простира обширен район от ниски земи, наречени Индо-Гангска равнина. Голяма част от тях заемат долините на реките Ганг и Брахмапутра. Заливните им тераси и общата им делта (най-голямата в света – около 80 000 km) са покрити с дебели наносни пластове, върху които са се развили плодородни алувиално-ливадни почви. Повечето реки, които прорязват равнините, извират от Хималаите. Сред тях е и най-голямата индийска река – Ганг, чиито води напояват част от територията на Индия.
Широката и бавно течаща река Ганг, дълга 2500 km, оформя обширна плоска низина, разположена на територията на Индия и Бангладеш. Низината на Ганг е най-гъсто населеното място в страната. Районът често е подложен на катастрофални наводнения и силни тайфуни.
Пълна противоположност на Гангската низина е сухата пясъчна пустиня Тар на северозапад, пресечена от границата на Индия и Пакистан. На юг от Северните равнини почти целият полуостров Индустан е зает от платото Декан (около 600 m ср. н.в.) От двете му страни се издигат крайбрежните хорстови планини Източни и Западни Гхати, които завършват със стръмни стъпаловидни склонове към брега.
С изключение на планините и пустинните райони, в Индия доминира субекваториалният, мусонен климат. В Североизточна Индия, в платото Шилонг (1300 m н.в.), се намира селището Черапунджи – най-дъждовното място на Земята – средните годишни валежи тук достигат 12 000 mm.
Индия е федерална република. Глава на държавата е президентът, избиран за 5 години. На него принадлежи и изпълнителната власт. Висш законодателен орган е двукамарният парламент: Долната камара – Лок Сабха (Народната палата) се избира от населението за 5 години; Горната камара – Раджа Сабха (Съвет на щатите) се избира от представителите на щатите за 6 години; 12 депутати се назначават от президента; 1/3 от депутатите се преизбират всеки 2 години. Правителството се назначава от президента и отговаря пред Народната палата. Начело на всеки щат стои губернатор, назначен от президента. Всеки щат има свое законодателство, събрание и правителство.
Индия поддържа третата по големина войска в света (с численост над 1,3 милиона души), чийто основни клонове за сухопътни войски, военновъздушни сили и военноморски флот. През Студената война страната поддържа добри отношения със СССР, а след това и с Русия, което ѝ позволява както да се оборудва с военна техника, така и да развие силен военно-промишлен комплекс. Днес Индия е производител на високотехнологично военно оборудване – изтребители, танкове, балистични и други видове ракети, бронирани бойни машини и други. Военнопромишленият ѝ комплекс поддържа програми за разработка и производство на ядрено, биологическо и химическо оръжие.
Индия има 29 щата и 7 съюзни територии. Всеки щат има собствено правителство и губернатор. Съюзните територии се администрират от президента чрез посочен от него представител.
Щати:
Съюзни територии:
Според данните от статистиката в реално време към 18 декември 2024 година населението на Индия е около 1 461 278 959 души, което е второто по големина в света след това на Китай. Гъстотата на населението е 444 д/km. Също на второ място е и постатистиката на ЦРУ.Ръстът на населението намалява леко в последните няколко десетилетия възлиза на 1,4 % годишно, което съответства на 15 милиона души на година. Броячът на населението в реално време към 11 декември 2024 г. показва, че населението на Китай нараства средно с около 14 души за минута, а на Индия - с около 34 души за минута. Ако се запазят тези темпове, населенията на двете държави би следвало да се изравнят в края на февруари 2026 г. Според проучвания и прогнози на ООН Индия ще е най-многолюдната страна на Земята през 2045 г. Ръстът на населението се дължи не само на високата раждаемост, но и на спадащата смъртност.
Според оценки на експерти от Световната банка между 1995 г. и 2010 г. напредъкът на Индия, постигнат в справянето с екологичните проблеми и подобряване на качеството на околната среда, е сред най-бързите в света. Несъмнено това подобрява условията на живот на населението, но въпреки това Индия продължава да е изправена пред много проблеми в общественото здраве. Според Световната здравна организация 900 000 индийци умират всяка година от пиене на замърсена питейна вода или вследствие дишане на замърсен въздух, а 600 милиона индийци (над половината от населението) нямат в домовете си тоалетни и се изхождат „под открито небе“. Броят на лекарите е много малък – на 2000 жители се пада един лекар.
Средната възраст на индийското население е 26 г. Индия е една от малкото страни, където броят на мъжкото население е чувствително по-висок: на 1000 мъже се падат 933 жени.
Силната миграция на селското население към градовете и природните стихии урбанизират все повече и повече индийското общество. През 2006 г. в страната има повече от 34 града с повече от милион жители. Само гъстонаселеният Мумбай има повече от 20 милиона жители.
Около 25 милиона индийци или хора от индийски произход живеят извън Индия. Докато в САЩ, Канада и Великобритания индийците са заети във високотехнологични сектори, то в страните от Персийския залив те са предимно използвани като нископлатена и слабоквалифицирана работна ръка. Големи индийски „колонии“ има и в Сингапур, ЮАР, Малайзия и други бивши британски колонии.
Индия е дом на две основни езикови семейства: индоарийски (говорят се от около 74 % от населението) и дравидски (говорят се от 24 % от населението). Другите езици, които се говорят в Индия, произлизат от австроазиатското и тибето-бирмански езикови семейства. Индия няма национален език, но има много родни езици. Според справочника по езикознание „Етнолог“ в Индия има 424 живи местни езика и 11 изчезнали местни езика. Освен това има и 29 живи неместни езика. В Индия се наброяват 1652 диалекта..
Хинди, говорен от най-голям брой жители, е официалният език на правителството. Английският език се използва широко в бизнеса и администрацията и има статут на „помощен официален език“; английският е важен в образованието, особено при средното и висше образование. Всеки щат и съюзна територия имат един или повече официални езици. Към 2025 г. съгласно Осмото приложение към Конституцията на Индия са признати за официални 22 „езика по списък“, на които говори значителна част от населението или които имат класически статут:
Повечето езици имат различни графични системи. Докато за хинди, марати, непалски, конкани и санскрит се използва обща писменост (деванагари), то телугу, тамилски, каннада, малаялам, гуджаратски, одия, панджаби и сантали имат всеки своя писменост. Бенгалска графика се използва за бенгалски, асамски и анипури (мейтей). Урду се пише с арабски шрифт, кашмирският и синдхи се пишат с арабски шрифт или с деванагари.
Индийската икономика е изключително разнообразна, включваща традиционно селско стопанство, съчетани с модерно земеделие, ръчни изделия, широка гама модерни промишлени дейности и обширен сектор на услугите, който спомага най-много за бързото икономическо развитие на Индия. Между 50-те и 80-те години на 20 век икономическата дейност се развива по социалистически образец, поради което е била по-стабилна, но за сметка на това корупцията е била широко разпространена и растежът на БВП е бил много нисък. Индия има отворена, динамична пазарна икономика. БВП (ППС) за края на 2008 г. се изчислява на 3,319 трлн. щ.д. – на 4-то място в света след САЩ, Китай и Япония.
Работната ръка възлиза на над половин милиард души, но едва 1 на всеки 5 кандидати за работа има професионално образование. Въпреки икономическия подем, огромна част от населението продължава да живее в пълна мизерия, а неграмотността намалява с много малки темпове. Най-голямата концентрация на хора под прага на бедността е именно в Индия. Страната не е била засягана от масов глад, но въпреки това около половината от индийските деца имат тегло под нормалното, а 46% от индийчетата страдат от недохранване. Според проучване на Голдман Сакс до 2020 г. националният БВП ще нарасне 4 пъти, а до 2050 г. ще задмине този на САЩ, но Индия ще продължава да се води страна с ниски доходи на населението.
Селското стопанство е в основата на индийската икономика. В него е заето около 61% от трудоспособното население. В страната има милиони дребни стопанства, както и десетки хиляди огромни плантации, в които се отглеждат култури за износ. Индия е един от водещите производители на чай, захарна тръстика, царевица, бобови култури, пшеница, фъстъци, тютюн (на 3-то място в света). Страната разполага с едни от най-големите оризища в света и от края на 70-те години задоволява нуждите си от ориз. Индия е световен лидер в производството на подправки – джинджифил, индийско орехче и др.
Животновъдството е също силно развито. Едрият рогат добитък се отглежда предимно за мляко. Тъй като кравата е свещено животно в индуистката религия, от нея се използва само млякото.
В сектора на енергетиката най-голям дял се пада на енергията, произведена от ТЕЦ, следвана от ВЕЦ и АЕЦ. Производството възлиза на 556,8 млрд. kWh (2003 г.) Страната изнася годишно 187 млн. kWh (2003 г.)
В Индия се развиват химическата, текстилната, циментовата, металургичната, машиностроителната индустрия. Напредък бележи и автомобилостроенето (вижТАТА).
Индия притежава 334 летища (към 2005 г.) Общата дължина на газопроводите възлиза на 6171 km, а шосетата са около 3 851 440 km.
От 1974 г. Индия разполага с атомно оръжие.
Индия изстрелва първия си спътник през 1980 г. През януари 2007 г. тя изстреля и върна от космоса капсула, което я прави четвъртата космическа сила с подобно постижение (след СССР, САЩ и Китай).
През 2008 г. Индийска космическа агенция изстрелва сондата Чандраян-1, която успешно достига и изследва Луната в продължение на около една година. На 14 ноември 2008 г. от нея се отделя малка ударна сонда, която се разбива в района на южния полюс. С това Индия се превръща в 4-тата страна, достигнала Луната (след СССР, САЩ и ЕС).
На 5 ноември 2013 г. Индия изстрелва космическата сонда „Мангалян“ към планетата Марс. На 24 септември 2014 година сондата успешно влиза в орбита около червената планета с което превръща страната в едва четвъртата страна изпращала мисия до Марс (след САЩ, СССР и ЕС), а също и в единствената, която успява от първия опит с подобна мисия.
Индийската културна история се обхваща повече от 4500 години. По време на Ведическия период (около 1700 – 500 пр.н.е.) основите на индуската философия, митология и литература са създадени множество вярвания и практики, които съществуват и днес като дхарма, карма, йога и мокша. Индия е известна със своето религиозно разнообразие с индуизма, сикхизма, исляма, християнството, будизма (който, макар рядко срещан в Индия, произлиза от нея), джайнизма, които са основни световни религии, като индуизмът е най-разпространен.
В Индия кравата е свещено животно. В индийската култура, когато влизате в нечий дом, трябва да се събуете. Когато поздравявате някой по-възрастен, събирате дланите си една до друга, после коленичите и докосвате краката му с пръсти – така демонстрирате, че сте вървели по-малко километри от него. Когато седнете на масата с индийци, трябва да си сипете само това, което ще изядете, и да не обиждате домакина, оставяйки нещо в чинията. Повечето индийци практикуват йога и вярват в прераждането.
Според преброяване от 2001 г. 80,5% от населението изповядва индуизъм. Втората най-разпространена религия е ислямът, основна за 13,4% от населението, следват християнството (2,3%), сикхизмът (1,9%), будизмът (0,8%) и други религии (1,1%). Въпреки че съставя сравнително малък процент от общото население, мюсюлманската общност на Индия е третата по брой в света.