Antijihadisme

Antijihadisme eller kontrajihadisme (på engelsk ofte kalt counterjihad) er en politisk bevegelse og ideologi som kan beskrives som islamofob og høyreekstrem. Den har røtter tilbake til 1980-tallet, men fikk først større oppslutning av 11. september-angrepene i 2001. Ideologien eller bevegelsen springer i stor grad ut fra amerikanske og europeiske internettmiljøer. Bevegelsen er preget av konspirasjonsteorier om islamisering av Europa («Eurabia») og beskrives av analytikere som islamofob, høyreradikal, høyreekstremt eller nyfascistisk. Benjamin Lee konkluderer i sin studie med at fokus på konkrete hendelser snarere enn åpenlys gjengivelse av konspirasjonsteorier dominerer til daglig i antijihadistiske publikasjoner. I sin mildeste form prøver kontrajihadisme å bekjempe og sette lys på radikal islamisme. I sin mer ekstreme form er kontrajihadisme i opposisjon til muslimsk innvandring og islam generelt. Deler av bevegelsen er proisraelsk fordi Israel anses som vestens siste utpost blant barbarene. Interessen for Israel skyldes blant annet at landet anses som ufordervet av den europeiske kulturrelativismen og selvhatet etter kolonitiden. Antijihadismen er preget av apokalyptiske forestillinger ved at islam og muslimer fremstilles en eksistensiell trussel mot vesten.
Ifølge Toby Archer, en ekspert på politisk ekstremisme og terrorisme, blander antijihad-bevegelsen legitime spørsmål om jihadinspirert terrorisme med «langt mer komplekse politiske spørsmål om immigrasjon til Europa fra muslimske land. Den hevder at det er en trussel ikke bare fra terror utført av muslimske ekstremister, men også fra islam i seg selv. Derfor anses alle europeiske muslimer som en trussel».
Et av de sentrale fora for bevegelsen er bloggen Jihad Watch. Anders Behring Breiviks terrorhandlinger var basert på antijihadistiske ideer. Breivik var opptatt av blant andre Peder Are Nøstvold Jensen (Fjordman), Bat Ye’or, Robert Spencer, Pamela Geller, Bruce Bawer og Geert Wilders. Breivik sendte sitt «manifest» til over 1000 antijihadister før han gjennomførte terrorhandlingene. Breiviks perspektiv og ordbruk er utbredt blant antijihadister, men de fleste tar avstand fra voldsbruk. I den moderate enden av det antijihadistiske spekteret er en del konservative som ikke tror på en konspirasjonsteorien om islamisering av Europa. Disse konservative mener at ved å være naive og ikke handle kan Europa være sårbart for islamisering. Eksempler er den britiske politikeren Michael Gove og forfatteren Douglas Murray. Robert Spencer og Pamela Geller har tjent seg rike på sin antijihadistiske virksomhet. Andre kjente antijihadister er Lars Hedegaard, Paul Beliën, Mark Steyn og Elisabeth Sabaditsch-Wolff. Niall Ferguson, Oriana Fallaci, Christopher Hitchens og Douglas Murray beskrives som islamofobe intellektuelle.
Al-Qaida sine terrorangrep på tvillingtårnene og andre mål i USA den 11. september 2001 førte til en økende islamofobi i den vestlige verden. USAs kriger i Afghanistan (2001) og Irak (2003) som var et resultat av terrorangrepet, ledet til opprettelsen av flere "krigsblogger" som omtalte krigen mot terror i nesten utelukkende positive ordlag og var negativt innstilt til Islam. Det begynte etterhvert å vokse frem blogger som blandet krigsbloggernes retorikk med ideen om islamiseringen av Europa. En av de mest kjente av disse bloggene er Gates of Vienna (etablert 2004) som siden skulle bli en viktig premissleverandør for det kontrajihadistiske miljøet.
I 2005 ga den sveitsiske forfatteren Gisele Littman ut Eurabia under pseudonymet Bat Ye'Or. Det sentrale temaet i denne boken er hvordan muslimene har prøvd og ta over Europa siden middelalderen, og har siden 1973 alliert seg med europeiske politikere for og få dette til. Ideen om en indre fiende er ikke ny og har vært en integrert del av mange høyreekstreme ideologier i lang tid som for eksempel Nazismens anti-semittisme. Boken slo an i store deler av det kontrajihadistiske miljøet og begreper fra boken har blitt brukt blant annet på English Defence League sine nettsider. Andre eksempler på bokens innflytelse er den norske bloggeren Fjordman som har gitt ut Defeating Eurabia om Eurabia teorien.
Den 26. september 2006 ble et av de første forsøkene på å skape en samlet front i det kontrajihadistiske miljøet. Det desentraliserte nettverket 910 Group ble opprettet opprettet for å fungere som et samlingspunkt koordinere gjøremålene til kontrajihadistiske grupperinger og individer i Amerika og Europa. Gruppen skiftet navn til Center For Vigilant Freedom i 2007 og International Civil Liberties Alliance i 2009. Det ble også opprettet andre overnasjonale nettverk med fokus på Europa blant annet Stop Islamisation of Europe i 2009 og European Defence League i 2010.
I 2009 ble English Defence League (EDL) opprettet. EDL har siden fungert som en viktig spreder av kontrajihadistisk ideologi og har blant annet vært sentral i opprettelsen av forskjellige Defence Leagues rundt i Europa blant annet Norsk Forsvarsallianse. Bevegelsen definerer ikke seg selv på denne måten.
Det finnes flere personer, blogger og nettsider som har vært sentrale premissleverandører i utviklingen av den kontrajihadistiske ideologien. Sentrale bidragsytere er den norske bloggeren Fjordman (Peder Nøstvold Jensen), Oriana Fallaci, nettsiden Gates of Vienna, Bat Ye’Or og Robert Spencer. Sentralt for kontrajihadismen er konspirasjonen om Eurabia, muslimenes ønske om å ta over Europa. Denne konflikten hevdes å strekke seg tilbake til de muslimske maurernes inntog i Spania. Kontrajihadistene er i oppfatningen av at innføring av halal mat og innvandring fra muslimske land er bevis for den økende «islamiseringen» av Europa og vesten.
De kanskje mest kjente eksemplene i Norge er Norwegian Defence League og Stopp Islamiseringen av Norge. I Europa finnes det flere profilerte organisasjoner og bevegelser, eksempelvis er English Defence League i England og PEGIDA i Tyskland som kontrajihadister.