davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Hamsterball

Hamsterball, stylized as HamsterBall, is an indie video game developed by Raptisoft Games, released on 8 February 2004 for Microsoft Windows. The TikGames PlayStation 3 version was created on 25 March 2010.
Similar to the arcade game Marble Madness, the goal is to complete a series of 15 race courses in as short a time as possible while avoiding various obstacles. Instead of a marble, however, the player controls a hamster in a clear plastic exercise ball. A short fall causes the hamster to become dizzy and hard to control for a short time. If the hamster falls too far, rolls off the course, or is destroyed by an obstacle, a new one is placed on the course after a short delay. A set amount of extra time is added to the player's clock at the beginning of each race; if time runs out, the game ends.
By following invisible paths on the courses, players can unlock appropriately themed multiplayer combat arenas. During this mode of play, "Rodent Rumble", the goal is to knock opponents' hamsters off the edge or into lethal obstacles as many times as possible within a time limit.
During the 7th Annual Interactive Achievement Awards, the Academy of Interactive Arts & Sciences awarded Hamsterball with "Computer Downloadable Game of the Year".
Abstract object theory

Abstract object theory (AOT) is a branch of metaphysics regarding abstract objects. Originally devised by metaphysician Edward Zalta in 1981, the theory was an expansion of mathematical Platonism.
Abstract Objects: An Introduction to Axiomatic Metaphysics (1983) is the title of a publication by Edward Zalta that outlines abstract object theory.
AOT is a dual predication approach (also known as "dual copula strategy") to abstract objects influenced by the contributions of Alexius Meinong and his student Ernst Mally. On Zalta's account, there are two modes of predication: some objects (the ordinary concrete ones around us, like tables and chairs) exemplify properties, while others (abstract objects like numbers, and what others would call "nonexistent objects", like the round square and the mountain made entirely of gold) merely encode them. While the objects that exemplify properties are discovered through traditional empirical means, a simple set of axioms allows us to know about objects that encode properties. For every set of properties, there is exactly one object that encodes exactly that set of properties and no others. This allows for a formalized ontology.
A notable feature of AOT is that several notable paradoxes in naive predication theory (namely Romane Clark's paradox undermining the earliest version of Héctor-Neri Castañeda's guise theory, Alan McMichael's paradox, and Daniel Kirchner's paradox) do not arise within it. AOT employs restricted abstraction schemata to avoid such paradoxes.
In 2007, Zalta and Branden Fitelson introduced the term computational metaphysics to describe the implementation and investigation of formal, axiomatic metaphysics in an automated reasoning environment.
Parque Nacional de Anavilhanas

O Parque Nacional de Anavilhanas é uma unidade de conservação brasileira de proteção integral da natureza localizada no estado do Amazonas, com território distribuído pelos municípios de Manaus, Iranduba e Novo Airão.
Criado em 1981, sua finalidade é preservar o arquipélago fluvial de Anavilhanas bem como suas diversas formações florestais, estimular a produção de conhecimento através da pesquisa científica e promover a valorização da importância do Parque Nacional para conservação através da educação ambiental e turismo sustentável, buscando harmonizar as relações entre as comunidades do entorno e a Unidade com ações de bases sustentáveis.
Abrangendo cerca de 400 ilhas, o parque situa-se no rio Negro, próximo ao parque nacional do Jaú. Foi criado originalmente como estação ecológica, através do Decreto Nº 86.061, emitido em 2 de junho de 1981, com uma área de 350 018 ha. A Lei ordinária Nº 11.799, de 29 de outubro de 2008, veio recategorizar a unidade de conservação como parque nacional. Sua administração cabe atualmente ao Instituto Chico Mendes de Conservação da Biodiversidade (ICMBio).
A área da unidade é de domínio público. A visitação na unidade é permitida. Em algumas áreas a visitação requer autorização para ingresso e permanência; a pesquisa científica depende de autorização do órgão responsável (que nesse caso é o ICMBio). Atividades de caça, pesca (tolerada a pesca de subsistência pelas comunidades de entorno), extração de madeira, mineração são proibidas.Não são permitidas alterações em seus ecossistemas (salvo algumas exceções). Apesar de suas 400 ilhas, Anavilhanas não é o maior arquipélago fluvial do mundo. O maior arquipélago fluvial do mundo é o de Mariuá, em Barcelos (AM), com aproximadamente 700 ilhas.
Alimentador de aves

Um alimentador de aves é um objeto colocado no exterior destinado a fornecer comida às aves, geralmente sementes de milhete, girassol, açafrão-bastardo ou couve-nabiça.
Alimentadores de sementes são o tipo mais comum de alimentadores. Eles podem variar em design de tubos para funis e bandejas. Sementes de girassol ou sementes mistas são populares para uso nestes alimentadores e atrairão muitos pássaros canoros. Sementes de girassol de óleo preto também são populares entre os entusiastas de aves. A casca exterior das sementes de girassol de óleo preto é mais fina e mais fácil de quebrar do que outros tipos de sementes de girassol. Além disso, o miolo é maior que as sementes de girassol listradas ou brancas.
Os alimentadores de beija-flores, em vez de distribuir sementes, fornecem alimento líquido aos beija-flores na forma de uma solução de açúcar. A solução é normalmente 4 partes de água para 1 parte de açúcar branco. Apenas puro refinado cana branca ou açúcar de beterraba deve ser usado, de acordo com especialistas:
Alimentadores de beija-flor geralmente têm acentos vermelhos ou vidro vermelho para ajudar a atrair os beija-flores. A mistura de açúcar é às vezes colorida com corante vermelho para atrair pássaros, embora isso não seja necessário se o alimentador em si é vermelho, e pode realmente ser prejudicial para as aves.
Ácido rosólico

Ácido rosólico (C.I. 43800), também chamado de aurin ou corallin é um composto orgânico, apresentando-se como cristais amarelados ou de vermelho profundo com brilho metálico esverdeado. É praticamente insolúvel em água, livremente solúvel em etanol. É solúvel em ácidos fortes formando uma solução amerala, ou álcalis aquosos formando soluções vermelho carmin. Devido a este comportamento pode ser usado como um indicador de pH com faixa de transição em pH entre 5.0 - 6.8. É usado como um intermediário na produção de outros corantes.
É usado na análise de leite fluido (líquido) e outros produtos de origem animal para a determinação da presença de compostos alcalinos, alcalinizantes, como o bicarbonato de sódio, na forma de uma solução de concentração a 2% (m/v) em álcool etílico neutralizado.
É um suplemento para meios de cultura recomendado para isolamento seletivo na determinação de coliformes fecais é usada uma solução de 1% (m/v) de ácido rosólico em hidróxido de sódio 0,2 N.
O ácido rosólico é sintetizado pelo aquecimento de fenol e ácido oxálico em ácido sulfúrico concentrado, que atua como agente desidratante, havendo a liberação de dióxido de carbono e água.
Ilha Southampton

A ilha Southampton (Inuktitut: Shugliaq) é uma ilha do norte do Canadá, no norte da baía de Hudson, na região de Nunavut. Tem uma área de 41 214 km², o que faz dela a 34.ª maior do mundo. É escassamente povoada: apenas conta com 834 pessoas (censo de 2011) e uma só povoação chamada Coral Harbour, em inuit dita Salliq.
Tem dois santuários ornitológicos, o East Bay Bird Sanctuary e o Harry Gibbons Bird Sanctuary, importantes para a reprodução do ganso-das-neves (Chen caerulescens ou Anser caerulescens caerulescens).
Está separada da península de Melville pelo estreito Frozen. Outros canais em torno da ilha são o Roes Welcome Sound a oeste, baía de Gods Mercy a sudoeste, estreito de Fisher a sul, estreito de Evans a sudeste, e canal de Foxe a leste.
O lago Hansine fica na parte norte, e a península de Bell na parte sudeste da ilha. O monte Mathiasen, nas montanhas Porsild, é o ponto mais alto da ilha.
Região de Kivalliq

A Região de Kivalliq é uma região administrativa de Nunavut, Canadá. Consiste na porção continental oeste a Baía de Hudson juntamente com a ilha de Southampton e a ilha Coats. A sede da região é Rankin Inlet (pop. 2358 habitantes).
Antes de 1999, a região pertencia aos Territórios do Noroeste. É conhecida também por Região de Keewatin.
Barbuda

Barbuda (/bɑːrˈb(j)uːdə/), é uma ilha localizada no leste do Caribe que faz parte do estado soberano de Antígua e Barbuda. Ele está localizado ao norte da ilha de Antigua e faz parte das Ilhas de Sotavento Britânicas das Índias Ocidentais. A ilha é um destino turístico popular devido ao seu clima moderado e litoral.
Historicamente, a maioria dos 1 634 moradores de Barbuda viveu na cidade de Codrington. No entanto, em setembro de 2017, o furacão Irma danificou ou destruiu 95% dos edifícios e infraestrutura da ilha e, como resultado, todos os habitantes da ilha foram evacuados para Antígua, deixando Barbuda vazio pela primeira vez na história moderna. Em fevereiro de 2019, a maioria dos moradores havia retornado à ilha.
O clima de Barbuda, as praias imaculadas e a geografia atraíram turistas por muitos anos. Barbuda é servida pelo Aeroporto Barbuda Codrington e também tinha um serviço de balsa para Antígua. As atividades incluíam natação, mergulho com esnórquel, pesca e espeleologia. Anos depois do furacão Luis, em agosto de 2017, ainda havia apenas dois resorts em operação na ilha, embora estivessem sendo feitos planos para construir outros resorts antes do furacão Irma.
As atrações que eram populares incluíam o Fragate Bird Sanctuary na Lagoa Codrington, a Torre Martello, um forte do século XIX e a Caverna Indiana com seus dois petróglifos esculpidos na rocha. Outros pontos de interesse incluíam a bela praia de Pink Sands, a Caverna de Darby, um sumidouro com uma floresta tropical dentro e a Highland House (chamada localmente de Willybob), as ruínas da casa da família Codrington do século XVIII e o Muro Divisório que separava os ricos família de seus escravos.
Subdivisões da Bolívia

A Bolívia é um Estado unitário que consiste em 9 departamentos. Departamentos são as subdivisões primárias da Bolívia, e têm certos direitos ao abrigo da Constituição da Bolívia. Cada departamento é representado na Assembleia Legislativa Plurinacional da Bolívia, uma legislatura bicameral composta pelo Senado e pela Câmara dos Deputados. Cada departamento é representado por quatro senadores, enquanto deputados são atribuídos a cada estado, proporcionalmente à sua população total. Fora dos nove departamentos, La Paz é o mais populoso, com 2.706.351 habitantes em 2012; Pando é o menos populoso, com uma população de 110.436. O maior departamento por área é Santa Cruz, que abrange 370.621 quilômetros quadrados, enquanto o menor é de Tarija, que abrange 37.623 quilômetros quadrados.
Um dos países sem litoral na América do Sul, a Bolívia é dividido em:
Cada departamento está subdividido em províncias (mesmo nome em castelhano), que são responsáveis por alguns assuntos locais.
Lista de presidentes da Bolívia

Esta é a lista de presidentes da Bolívia, desde a Declaração de Independência após a conclusão da Guerra de Independência (1825), até os dias atuais.
As origens da Bolívia são rastreáveis ​​à Revolução de Chuquisaca, de 1809, no Alto Peru, seguida pela revolução La Paz no mesmo ano, que fazia parte das guerras de independência da América Latina contra os governos coloniais espanhóis. Apesar de outras lutas pela independência, os insurgentes imediatamente formaram um governo constitucional que rejeitou qualquer juramento ou compromisso com a Espanha. O governo rebelde também integrou todas as partes da população, incluindo mestiços e indígenas. No entanto, no início de 1810, os rebeldes foram derrotados, com seus líderes executados ou caçados, deixando os países vizinhos do Peru e Argentina lutando pelos controles das áreas do Alto Peru.
No início de 1825, o general Antonio José de Sucre liderou seu exército para o Alto Peru após seu triunfo na Batalha de Ayacucho, em 9 de dezembro de 1824, que encerrou o domínio espanhol sobre o Peru, entrando em La Paz em 9 de fevereiro de 1825. Após sua chegada, ele emitiu um decreto considerou o marco da independência boliviana, convocando uma "Assembleia Geral dos Deputados do Alto Peru" na cidade de Oruro (depois mudou-se para Chuquisaca, atual Sucre) para esclarecer o status político da província. Em 6 de agosto de 1825, os representantes votaram em três alternativas: anexação ao Peru, anexação à Argentina ou total independência e estabelecimento de um estado republicano. A grande maioria dos deputados optaram pela independência, e o Alto Peru foi declarado país no mesmo dia. O general Simón Bolívar era profundamente popular na região e foi imediatamente eleito pela Assembleia Geral como presidente. Para homenagear quem foi considerado um dos grandes libertadores, os delegados escolheram nomear o Alto Peru como "República de Bolívia", transformando-o na Bolívia em 3 de outubro de 1825, ecoando o delegado Manuel Martín Cruz que declarou "Si de Rômulo, Roma; de Bolívar, Bolívia).
Até os dias atuais, existem 8 ex-presidentes bolivianos vivos, são eles, por ordem de serviço:
우원식

우원식(禹元植, 1957년 9월 18일~)은 대한민국의 정치인이다. 제17·19·20·21·22대 국회의원이며, 제22대 국회 전반기 국회의장이다. 제20대 국회에서 더불어민주당 원내대표를 지냈다.
우원식은 1957년 9월 18일 서울특별시 성동구 신당동(현 중구 신당동)에서 실향민 2세 집안의 막내로 태어났다. 1997년 연세대학교 토목공학과 학사, 2009년 연세대학교 공학대학원 환경공학 석사 학위를 취득했다.
2004년 제17대 국회의원 선거에 노원구 을에 열린우리당 후보로 출마해 국회의원에 처음으로 당선되었고, 2008년 제18대 국회의원 선거에 통합민주당 후보로 같은 지역구 국회의원 선거에 재선에 도전하고, 결과에서 한나라당 권영진 후보에게 패배한 후 2012년 제19대 국회의원 선거에서 현직 국회의원이던 새누리당 권영진 후보를 상대로 당선되면서 국회의원직에 4년만에 복귀했다.
2014년 7월 30일에 치러진 7.30 재보궐선거의 새정치민주연합 참패에 따라, 우원식 의원은 "지도부가 총사퇴 해야한다"며 최고위원직을 사임하였다. 새정치민주연합의 최고위원은 구 민주당에서 선출된 선출직 최고위원과 새정치연합 창당준비위원회에서 선임한 지명직 최고위원이 함께 있었다. 그러나 새정치민주연합으로 합당되면서, 최고위원은 모두 지명직으로 대체되었고, 당 강령에 따라 지명직 최고위원은 비상대책위원장을 맡을 수 없으므로, 7.30 재보궐선거 이후 김한길, 안철수 공동대표의 사임과 함께 비상대책위원장은 원내대표인 박영선이 선출되었다.새정치민주연합 문재인 대표는 김상곤 전 경기도 교육감을 혁신위원장으로 추대하고 전권을 위임하는 방식으로 당에 대한 혁신 작업에 착수, 위원으로 청년 당원 이동학, 대표적 진보 교수이자 논객인 조국 교수, 그리고 현역 의원으로 우원식 의원 등을 선임하여 혁신위원회 활동을 시작하였다.
제20대 국회 1기 더불어민주당 원내대표에 출마하였다. 우상호 의원과 단일화 작업에 착수하였으나 양측의 의견차가 좁혀지지 않아 단일화는 성사되지 않았고, 그대로 투표가 진행되어 1차 투표에 이어 이어진 결선 투표에서 우상호 후보에게 7표차로 낙선하였다. 2017년 5월 11일 원내대표 재도전을 위해 출마를 선언하였고, 5월 16일 신임 원내대표로 당선되었다.
2024년부터 제21대 국회의 국회의장으로 취임하였으며, 12월 윤석열 정부 비상계엄 당시 해제 결의안을 주도하였으며, 2번의 탄핵안 표결에 의장으로서 참여하였다.
우원식은 민주주의 운동가이자 전 민주통합당 수석고문인 김근태를 자신의 정치적 멘토로 여겼으며, 중요한 사안에서는 김근태가 선물한 라임색 넥타이를 착용하는 것으로 알려져 있다.
다음의 직을 맡고 있다.
내용
출처
김용건

김용건(金容建, 1946년 5월 8일~)은 대한민국의 배우이다.
1946년에 태어나 용산고등학교를 졸업했고 1966년 문화방송 특채 성우로 데뷔하였다. 같은 해에 서울중앙방송 7기 공채 탤런트에 선발되면서 배우 생활에 입문했다. 1976년 데뷔 이후 한창 연기와 인기가 절정일 때 대마초 흡연 사건에 휘말리게 되면서 연기 활동을 중단하였다. 이후 3년의 공백을 깨고 1979년 MBC 드라마 《당신은 누구시길래》로 복귀하였고, 연기력으로 시청자들의 마음을 다시 사로 잡으며 재기에 성공하였다.
1980년부터 2002년까지 23년 동안 MBC에서 방영된 국내 최장수 드라마 《전원일기》에서 김회장(최불암 분)의 큰 아들 역으로 출연하며 많은 사랑을 받았다. 다수의 작품에서 대기업 회장, 정치인 같은 높으신 분들이나 혹은 가부장적인 아버지 역으로 활발히 활동하고 있으며, 예능 프로그램 《나 혼자 산다》에서 자신의 일상 생활을 공개하고 젊은 출연자들과 자연스럽게 어울리며 중년의 멋스러운 싱글 라이프를 즐기는 중년 남성으로 호평을 얻었다.
중년기 위기

중년기 위기(中年期危機, 영어: midlife crisis)는 중년기(특히 45세~65세)에 발생할 수 있는 정체성의 변환기이다. 이 현상은 늘어나는 나이, 언젠가는 죽어야한다는 것, 삶의 성취성 부족을 느끼게 하는 사건 등으로 인해 야기되는 심리적 위기이다. 이것은 강렬한 우울증, 높은 수준의 불안감을 느끼거나 현재의 생활 방식을 급격하게 바꾸거나 과거의 결정을 바꾸고 싶다고 느끼게 할 수 있다.
40-60세에 발생한다. 중년기 위기는 남성은 3–10년, 여성은 2–5년 정도 지속된다. 노화 그 자체나 변화, 문제 발생, 후회와 같은 것과 함께 노화가 발생하기도 한다. 후회에는 다음과 같은 것이 있다.
스트레스 요인이 다르기 때문에, 중년기 위기는 남녀 모두에게 다르게 영향을 준다. 미국 문화에서 중년기 위기의 전형적인 남성은 외제차와 같은 사치품을 구매하거나 젊은 여성과의 친밀함을 구하는 것이다. 일부 남성은 자녀를 낳을 수 있는 젊은 여성을 찾지만, 반드시 자식을 낳으려는 의도가 있는 것은 아니다. 남성의 중년기 위기는 업무 문제로 인해 발생할 가능성이 높은데, 여성의 위기는 역할에 대한 사적 평가에 의해 발생한다. 남녀간 위기 발생 원인은 다르지만, 그 감정은 강렬할 수 있다.
중년기 위기의 주요 특징 중 하나는, 중년기 삶이 주로 부정적인 일이 많이 발생하고 스트레스로 가득할 것이라고 바라보는 것이다. 심리학자 올리버 로빈슨(Oliver Robinson)의 연구는 연령대에 따라 잦은 사고 혹은 상황을 묘사하는 것으로 삶의 10년마다의 특징을 설명한다. 그는 20대 초반부터 위기가 시작될 수 있으며, 자신의 삶 전체 계획을 세우려 한다. 또한 이후 5-60대 사이에 질병에 걸리거나 죽음에 대한 생각이 있을 때이다. 이러한 데드라인은 이들의 삶이 기대한 대로 살아야 한다고 설득하게 된다.
위기를 겪는 사람들은 다음과 같은 감정을 느낀다.
이때 흔히 나타나는 신체적 변화는 체중 증가, 주름살, 피부 처짐, 탈모가 있다.Bourgeois, F. John; Gehrig, Paola A.; Veljovich, Daniel S. (2005년 1월 1일). 《Obstetrics and Gynecology Recall》. Lippincott Williams & Wilkins. ISBN 9780781748797 – Google Books 경유. </ref> 꾸준한 운동과 영양을 갖춘 식단을 유지하는 것이 이러한 전환기 신체적 정신적 건강을 유지하는데 도움을 줄 수 있다.
삶의 초창기에 발생한 유의미한 변화는 중년기 위기를 막기도 한다. 일례로 수전 크라우스 휘트분(Susan Krauss Whitbourne) 박사의 연구에서 나올 수 있다. 중년 이전 직업을 바꾼 사람들은 중년기에 접어들었을 때 생식성(generativity)이 더 클 수 있다. 또한 이들은 침체에서 벗어나는 동기와 젊은 세대가 잘 되도록 도울 욕구를 더 느끼기도 한다. 이는 에릭 에릭슨(Erik Erikson)이 제안한 심리적 단계로서, 평범한 단계의 성인들은 중년기 동안 겪기도 한다.
김정운 (심리학자)

김정운(金珽運, 1962년 3월 27일~)은 대한민국의 문화심리학자이다. 국내 최초로 '휴테크'란 개념을 제안, 잘 놀아야 성공한다고 주장하며 <나는 아내와의 결혼을 후회한다>, <남자의 물건> 등 중년남성들의 심리를 다룬 저서를 남겼다. 명지대학교 인문교양학부 교수, 여러가지문제연구소 소장 등을 역임했다. 2012년부터 일본 교토부 교토사가예술대학에서 일본화를 전공, 2015년 수료하였다.
무소속

무소속(無所屬, 영어: independent)이란 일반적으로 어느 곳에도 소속되지 않음을 의미한다.
어느 정당에도 소속되어 있지 않은 정치인을 뜻한다. 무파(無派)라고도 부른다.
일부 정치인은 어떤 정당의 강령에도 부합하지 않는 정치적 견해를 갖고 있어 해당 정당에 가입하지 않기로 결정한다. 일부 독립 정치인은 이전 당원으로서 특정 정당에 소속되어 있을 수도 있고, 그 정당에 동조하는 견해를 갖고 있지만 해당 정당의 이름을 따르지 않기로 선택하거나 해당 정당이 다른 후보를 선택했기 때문에 그렇게 할 수 없는 경우도 있다. 다른 사람들은 국가 수준에서 정당에 속하거나 이를 지지하지만 다른 수준에서는 공식적으로 정당을 대표해서는 안 된다고 믿는다(따라서 정당의 정책에 따라야 함). 어떤 경우에는 정치인이 등록되지 않은 정당의 구성원이어서 공식적으로 무소속으로 인정될 수도 있다.
공직자는 정당 가입을 잃거나 거부한 후 독립할 수 있다.
무소속자는 때때로 다른 무소속자와 정당, 동맹 또는 기술 그룹을 형성하기로 선택하고 해당 조직을 공식적으로 등록할 수 있다. "무소속"이라는 단어가 사용되는 경우에도 이러한 동맹은 정당과 많은 공통점을 가질 수 있으며, 특히 "무소속" 후보를 승인해야 하는 조직이 있는 경우 더욱 그렇다.
프락치

프락치(러시아어: фракция)는 러시아어로 원래는 도당, 당파, 당(黨)중의 당, 파벌, 파벌 싸움, 당쟁, 내분, 한 정당 내의 파벌, 분파, 그룹, 집단, 단체 등을 뜻하는 단어이나 대한민국에서는 어떤 목적을 위해 신분을 숨기고 다른 단체에 들어가 활동하는 사람을 뜻한다.
‘프락치’라는 말은 1949년 국회 프락치 사건 이후로 널리 쓰이게 되었다. 당시 남조선로동당 소속 국회의원 몇 명이 국회에서 북의 입장을 대변하는, ‘푸락치’ 활동을 했다는 것이다.
대학생들의 민주화 시위가 활발했던 1980년대를 전후해서는 국가가 대학생들의 동향을 파악하기 위해 투입시킨 ‘가짜 대학생’들을 프락치라고 불렀다.
인터뷰

인터뷰(영어: interview)는 질문을 하고 답변을 받는 대화이다. 즉, 면접자가 상대방에게 어떤 문제에 대한 질문을 해서 정보나 의견 등을 알아내는 방법이다. 뉴스의 취재를 위한 뉴스 인터뷰, 사람을 찾아가서 하는 탐방 인터뷰, 전화 인터뷰, 기자 회견 등이 있다. 면접(面接), 면담(面談)이라고도 한다.
메이저 방송국에서는 사회지도층(정치인, 기업가)을 인터뷰하는 경우도 있다.
박성준 (정치인)

박성준(朴省俊, 1969년 4월 23일~)은 대한민국의 방송인 출신 정치인으로, 제21·22대 국회의원이다.
1996년 KBS 23기 공채 아나운서로 입사해서, KBS대전방송총국에서 근무하였다. 2011년 JTBC 개국 때 JTBC 아나운서로 이적하였고, 2020년 1월 30일 퇴사하였다.
2020년 2월 2일 고민정, 박무성, 한준호와 함께 더불어민주당을 입당하였다. 2020년 4월 15일 중구·성동구 을에서 국회의원에 당선이 되었고, 2024년 4월 10일 제22대 총선에서 재선되었다.
한준호 (정치인)

한준호(韓俊鎬, 1974년 2월 20일~)는 대한민국의 언론인 출신 정치인이다. 제21·22대 국회의원이다. MBC에서 아나운서로 2003년 부터 2018년 3월까지 활동하였다. 이후 정계에 입문하였다. 본관은 청주이며, 전주 출생이다.
연세대학교 수학과, 생활디자인학과를 나온 그는 LG유플러스의 전신인 (주)데이콤의 자회사 데이콤ST에서 프로그래머(1999년)로 커리어를 시작해 2000년 코스닥증권시장(현 한국거래소)에 입사하여 대리로 근무했으며 2003년 MBC 문화방송에 아나운서로 입사했다.
MBC 문화방송 주말 뉴스 앵커를 비롯해 2005년부터 본인의 이름을 단 프로그램인 닥터스 등 다양한 프로그램을 소화했지만 2008년 전국언론노동조합 총파업 당시 모든 방송에서 하차했다. 이후 2번의 징계를 받아 기획사업부와 정책기획실 등 아나운서국이 아닌 전혀 다른 특정 부서의 보직으로 발령받아 근무했으며 2017년 170일 파업후 복귀하였고 2018년 3월 MBC에서 퇴사했다. 주요 방송 출연작으로는 MBC의 닥터스, 쇼바이벌, 퀴즈 마스터, 행복충전 내일은 맑음, 제1회 대한민국 음악축제, 제 1/2회 세계여성포럼, 제36회 한국방송대상시상식 MC, MBC 주말뉴스, 라디오 뉴스 등이 있다.
멘사 회원으로 알려져 있으며, 교사 출신인 문진옥과 결혼해 슬하에 1녀 2남을 두었다.
2018년 3월 이후로는 저자 활동을 하던 중 우상호 의원의 서울특별시 시장 경선 캠프 대변인을 지냈으며, 2018년 9월에는 청와대 대통령 비서실 윤영찬 국민소통수석의 보좌급행정관으로 근무했다. 2020년 총선을 앞두고 더불어민주당 소속으로 경기도 고양시 을 지역구에 후보로 나섰다. 본선에서 52,47%의 득표율을 올리며 대한민국 21대 국회의원에 당선되었다. 2024년 제22대 총선에서 고양시 을 지역구에서 재선되었다.
Democratic Party (South Korea, 2000)

The Democratic Party (DP; Korean: 민주당; Hanja: 民主黨; RR: Minjudang) was a political party in South Korea. Formerly named Millennium Democratic Party (Korean: 새천년민주당; Hanja: 새千年民主黨; RR: Saecheonnyeonminjudang; MDP), it was renamed on 6 May 2005. After its dissolution, its members joined the Uri Party or the successor Democratic Party.
In 2000, the party officially founded, after it merged of National Congress for New Politics and New People Party led by Lee In-je and a number of conservative minded politicians joined it. In the 2000 Parliamentary election the party came second winning 115 seats.
Roh Moo-hyun was elected as president in 2002, but he subsequently left the party after he inaugurated as president and his supporters formed the Uri Party in 2003.
The MDP lost majority when Roh was impeached in March 2004 by the National Assembly for illegal electioneering and incompetence charges with support from the Grand National Party, losing 53 seats to a total of only 9 seats in the 2004 parliamentary election. Roh Moo-hyun was later re-instated by the Constitutional Court, and served as president until the end of his term.
By June 2007, much of the party joined the Uri Party, while the New People faction merged the party with the Central Reform United New Party to form a new Democratic Party.
The Democratic Party is a political party led by Kim Dae-jung individual charisma and is generally classified as "liberalism" (Korean: 자유주의) or "conservative liberalism" (Korean: 보수자유주의 or 보수적 자유주의). Later in 2017, South Korea's centre-right conservative politician Ha Tae-keung said of Kim Dae-jung, "He devoted his life to democracy and the market economy in Korea", adding, "He is a big adult in the conservative camp".
South Korean centrist conservative-liberal politician Sohn Hak-kyu said "the (Democratic Party of Korea's) DJ period was a complete 'centrist', but the Roh Moo-hyun government and the Moon Jae-in government were on the 'left-leaning' side". (For your information, "DJ" is an abbreviation for "Dae-jung".)
Kim Dae-jung and the Democratic Party enacted the 'Domestic Violence Prevention Act' (Korean: 가정폭력금지법) and the 'Anti Male and Female Discrimination Act' (Korean: 남녀차별금지법), and established the 'Ministry of Gender Equality" (Korean: 여성부). Also, Kim Dae-jung himself was a feminist. On the other hand, he pursued a typical conservative economic agenda and was called a "Neoliberal Revolutionist" (Korean: 신자유주의 혁명가). Kim Dae-jung also was a supporter of the New Labour In the United Kingdom and of the Third Way and an Neo-developmental state.
This is a list of official pre-registered candidates that declared their 2007 presidential bid.
Democratic Korea Party

The Democratic Korea Party (Korean: 민주한국당; Hanja: 民主韓國黨; RR: Minjuhangukdang, DKP) was a political party in South Korea.
The DKP was established on 17 January 1981 following a meeting of fourteen former members of the New Democratic Party on 22 November 1980. Yu Chi-song was elected party president, and its candidate for the February 1981 presidential elections, in which he finished second to the incumbent president Chun Doo-hwan.
In the March 1981 parliamentary elections the DKP received 21.6% of the vote, winning 81 seats and emerging as the second-largest party to Chun's Democratic Justice Party. The party was widely perceived as being under the control of the Chun Doo-hwan's government to preserve the pretense of democratic competition between parties. The party was not recognised by Kim Dae-jung and Kim Young-sam as they both were barred from running elections.
In the 1985 elections the party was reduced to 35 seats. The party received just 0.2% of the vote in the 1988 elections, failing to win a seat. It was subsequently deregistered on 29 April 1988.
Kim Chwagŭn

Kim Chwagŭn (Korean: 김좌근; Hanja: 金左根; 1797 – 5 June 1869) was a Korean political figure from the Andong Kim clan, who held a number of high-ranking government positions in the late Joseon period, including Chief State Councillor at King Cheoljong's court. He was the younger brother of Queen Sunwon.
Kim Chwagŭn was born in 1797, as a member of the Andong Kim clan (신 안동 김씨; 新 安東 金氏). His father was Kim Jo-sun and his mother was Lady Shim of Cheongsong. He was the fourth child of seven children.
In 1802, his older sister became the Queen of Joseon at the age of 13, when she married King Sunjo during his second year of reign.
In 1825, at the recommendation of his father, Kim served as a vice-deputy of Mupomgwanik, and in 1834 was promoted to the position of Cheomjong. In the second year of King Cheoljong's reign, he was appointed to several important positions. On February 25, 1853, he was appointed as Chief State Councillor, and though he attempted to resign, he was not allowed to until April 19, 1862. However, in September 1863, he was ordered to "return as chief minister". In 1862, he served as governor while Lee Jeong-cheong was trying to quell the Imsul Peasant Revolt, which was arising from the disturbance of Samjeong.
Until her death, on September 21, 1857, his older sister, Queen Sunwon, who has served as Queen Regent two times, had given immense political influence to the Andong Kim clan, which was the central figure in politics up until 1863 to 1864, when Heungseon Daewongun, with the help of Queen Sinjeong, stepped in during the regency of his son, King Gojong. When Gojong became King and Heungseon Daewongun came to power, Kim Jwa-geun withdrew from the position of Chief State Councillor, but continued to participate in government affairs. Together with his adoptive son, Kim Byeong-gi, he helped Heungseon Daewongun in his regency, since he had difficulty in maintaining the affairs of the state as he came from a distant royal line.
When he died in 1869, he was given the posthumous title of Chungik (충익; 忠翼).
In 1990, the descendants of his adopted son donated the house where Kim Jwa-geun and his family had lived to the Seoul National University.
Democratic Party (South Korea, 2013)

The Democratic Party (DP; Korean: 민주당; Hanja: 民主黨; RR: Minjudang; MR: Minjutang), formerly the Democratic United Party (Korean: 민주통합당; Hanja: 民主統合黨; RR: Minjutonghapdang; DUP) until 2013, was a liberal political party in South Korea, and for the duration of its existence the country's main opposition force.
On 15 December 2011, the Democratic Party, which had been the main opposition in the 18th Assembly, merged with the minor Citizens Unity Party to form the DUP. The Democratic United Party had strong connections with the Federation of Korean Trade Unions. The forming of the party took place against the background of the forthcoming April 2012 legislative election, in which the centre-left opposition sought to defeat the ruling Saenuri Party.
At the party's first congress on 15 January 2012, the DUP voted Han Myeong-sook chairwoman of the supreme council. Han was from 2006 to 2007 South Korea's first and so far only female Prime Minister. Han Myeong-sook vowed to retaliate against the Supreme Prosecutors' Office of South Korea for hiding corruption and malpractice by the Lee Myung-bak administration. The New Politics Alliance for Democracy followed the Party's position.
Democratic Alliance of Korea

The Democratic Alliance of Korea (Korean: 더불어민주연합) was an electoral alliance and political party formed in order to run for party-list proportional representation in the 2024 South Korean legislative election. It consisted of 3 centrist to left-wing parties and alliances — the Democratic Party of Korea, the Progressive Party and the New Progressive Alliance. It only nominated proportional representation candidates in the 2024 South Korean election. On May 2, 2024, the Democratic Alliance, excluding members of the Progressive Party and New Progressive Alliance, merged into the Democratic Party of Korea.
Despite receiving an invitation from the Democratic Party, the Green Justice Party declined to participate in the electoral alliance due to their stance against the formation of satellite parties.
The inclusion of the Progressive Party was heavily criticised, as it is considered de facto successor of the Unified Progressive Party (UPP) that was banned for its pro-North Korean allegiance despite its denial to the claims. Han Dong-hoon, the interim President of the People Power Party (PPP), denounced the coalition as "the combination of the privileged (socialist) activists, radical supporters of Lee Jae-myung, pro-North Korean UPPs and Cho Kuk". Several pre-candidates, including Lee Rae-kyung and Cho Sung-woo, were alleged to be conspiracy theorists.
Lee Sang-heon, the MP for Buk, Ulsan, announced his withdrawal from the Democratic Party following the Democratic Alliance's decision to support for Yoon Jong-oh, a member of the Progressive Party as well as the former MP for the constituency.
On 14 February 2024, the Democratic Alliance rejected the nomination of Lim Tae-hoon, former chair and founder of the Military Human Rights Commission, for a spot on the proportional representation list. The reason given by the Democratic Party was that Lim had been arrested in the early 2000s for evading military conscription, which is required by law for all men in South Korea. Lim, who is openly gay, would also have been the Democratic Party's first sexual minority in a national election. Some members of the Democratic Party hold social conservative opinions. The Democratic Party also rejected an appeal from Lim, despite conscientious objection being legalized in 2018. Lim was pardoned by President Roh in 2005 and thus founded the Military Human Rights Commission in 2009.
Hours after the announcement of the rejection of candidate Lim, the civil society and human rights groups within the electoral alliance threatened to withdraw their support and candidates from the electoral alliance on 14 February 2024.
List of political parties in North Korea

North Korea, officially the Democratic People's Republic of Korea, is formally a one-party state under the leadership of the Workers' Party of Korea (WPK) as the sole governing party. There are also two other minor parties that must accept the WPK's "leading role" as a condition of their existence.
As of the latest election in 2019, three parties (WPK, Korean Social Democratic Party, and Chondoist Chongu Party) and one organization (Chongryon) are represented in the Supreme People's Assembly, the country's unicameral parliament.
There is currently no known organized opposition within North Korea that is independently verifiable. However, there are various exiled dissident groups that advocate for regime change. In 2024, U.S state-run news outlet Radio Free Asia claimed there may be opposition parties within North Korea.
Antonio Camponovo

Antonio Camponovo Pagano (Mendrisio, 17 de abril de 1853- Buenos Aires, 1938) fue un arquitecto y urbanista nacido en Suiza. Desarrolló gran parte de su obra en Bolivia, donde llegó a diseñar importantes edificios estatales y privados para personajes acaudalados de la época.
Nació en Mendrisio (Suiza), siendo hijo de David Camponovo y Teresa Pagano. Realizó sus estudios y obtuvo su título en Arquitectura por la Universidad de Turín.
Una gran parte de su obra se desarrolló en Bolivia, donde construyó importantes edificios señoriales y estatales. Fue parte de una familia de arquitectos e ingenieros junto a su hermano Miguel Camponovo, quienes llegaron a Bolivia junto a la ola migratoria de la época estableciendo el inicio de la familia en Bolivia.​
Algunos de sus edificios más emblemáticos se construyeron en las ciudades de La Paz, Sucre y Tarija,​ y son actualmente bienes del patrimonio cultural boliviano de valor monumental, entre ellos tenemos:​​
Monopoly money

Monopoly money (symbol: ₩) is a type of play money used in the board game Monopoly. It is different from most currencies, including the American currency or British currency upon which it is based, in that it is smaller, one-sided, and does not have different imagery for each denomination.
Many variations of Monopoly exist, with many types of money representing various currencies. In the more "standard" versions of the game, Monopoly money consists entirely of notes. Monopoly notes come in the following colors:
The modern Monopoly game has its Monopoly money denominated in ₩1, ₩5, ₩10, ₩20, ₩50, ₩100, ₩500, and (in some editions) ₩1,000, with all but the last two paralleling the denominations in circulation in the United States. (The US$500 bill and US$1,000 bill were withdrawn in 1969). Monopoly does not include a two-dollar bill; however, Monopoly Junior did include the two in addition to three and four denominations (which do not exist in U.S. currency) for many years. (Monopoly Junior later simplified its system to include only one-dollar bills.)
Fans have designed unofficial ₩1,000 Monopoly bills for longer games and made them available online.
Special editions and spinoffs (e.g., Monopoly Deal) may use larger denominations.
Since 2008, Monopoly games have used a Monopoly-specific currency symbol "₩" of a double struck-through capital letter M, similar to the won sign (₩) flipped upside-down.
Monopoly money is also a derisive term used in multiple senses. The most common is by countries that have traditionally had monochromatic currency banknotes (such as the United States) to refer to countries that have colorful banknotes (such as Canada). This has been used in places such as the "Weird Al" Yankovic song "Canadian Idiot".
It can also be used as a derisive term to refer to money not really worth anything, or at least not being used as if it is worth anything.
Transocean Spitsbergen

Transocean Spitsbergen er en sjette generasjon halvt nedsenkbar borerigg bygget for å tåle hardt klima.
Riggen ble ferdigstilt på Aker Stord i 2009 etter at skroget ankom ferdig bygget fra Dubai i 2007. Riggen er bygget med et hydraulisk dobbelt boretårn såkalt ram-rig noe som kan være en fordelspesielt ved boring av topphull. Spitsbergen har hatt oppdrag blant annet på britisk kontinentalsokkel etter flere år på kontrakt for Statoil.
Smalsolblom

Smalsolblom (Arnica angustifolia) er en flerårig urt i kurvplantefamilien.
Planten blir 10–15 cm høy og er ganske lik slektningen solblom (A. montana), men smalsolblom er spinklere og mangler kjertelhår. Stengelen er opprett og ullhåret. Bladene er lansettformede, hårete og med lang spiss. Det er bare éi korg på stengelen, og den er 3,5–5 cm bred med lysegule blomster. Frukten er håret med hvit fnokk.
På det norske fastlandet forekommer underarten fjellsolblom (subsp. alpina) i fjellet fra Saltdal til Båtsfjord. Mer enn femti prosent av den europeiske utbredelsen av arten og underarten er i Norge, så den er en norsk ansvarsart. I norsk rødliste har fjellsolblom status nær truet (NT) på grunn av faren for gjengroing på grunn av klimaendringer.
Fjellsolblom vokser på tørre rabber og knauser, i reinrosehei og på berghyller og elvegrus. Den forekommer bare på kalkgrunn. Blomstringstida er juli–august.
En annen underart, polarsolblom (subsp. angustifolia), vokser på Svalbard. Denne underarten har status livskraftig (LC) på rødliste for Svalbard.
Det er beskrevet en rekke underarter av smalsolblom, men status til flere av dem er uklar. Plants of the World Online fra Kew Science anerkjenner følgende fire:
Sosialt nettverk

Sosialt nettverk er nettverk av menneskelige forhold som danner forbindelser mellom flere mennesker, typiske sett fra en «fokalpersons» perspektiv. Sterke og svake bånd avspeiler graden av bekjentskap, tilgjengelighet, fortrolighet og støtte mellom punktene (personene).
Faglige/profesjonelle nettverk organiseres ofte som grupper, eksempelvis erfa- og VL-grupper.
Den engelske sosialantropologen John Arundel Barnes publiserte i 1954 artikkelen «Class and Committees in a Norwegian Island Parish». Her presenterte han resultatet av nær to års feltarbeid på Bremnes i nåværende Bømlo kommune, og her ble begrepet sosialt nettverk første gang lansert i vitenskapelig sammenheng.
Ledernettverk er profesjonelle nettverk, hvor erhvervsfolk – typisk ledere og HR-ansvarlige – i samspill med likestilte får mulighet for å utvikle seg faglig og personlig gjennom erfaringsutveksling.
Lokasjonsbaserte sosiale nettverk kalles også «geososiale nettverk».
Bjørn Kasper Ilaug

Bjørn Kasper Ilaug (født 30. april 1958 i Tromsø) er en nordmann som gjorde seg bemerket for frivillig redningsinnsats ved terrorangrepet 22. juli 2011 og ble tildelt Medaljen for edel dåd i sølv for dette.
Ilaug er utdannet innen markedsføring og informatikk.
Han gjorde seg bemerket for sin deltagelse i redningsarbeidet under terrorangrepet på Utøya 22. juli 2011. Ilaug var blant de frivillige hjelperne som av avisen VG ble kåret til «årets navn» i 2011 og som i 2012 ble tildelt Torstein Dales minnepris av Røde Kors i Norge, og hedret av Norges Livredningsselskap. Ilaug ble i Kongen i statsråd 15. juni 2012 tildelt Medaljen for edel dåd i sølv.
Gauldalsraset

Gauldalsraset var et sand- og grusras og en påfølgende flomkatastrofe i Gauldalen i Trøndelag i midten av september 1345. Raset og oversvømmelsen betegnes ofte som norgeshistoriens største naturkatastrofe. Skredet gikk 3 km ovenfor Støren stasjon og demmet opp elven i 33 meters høyde slik at det ble dannet en 14 km lang innsjø. Da demningen brast feide vannet og leirslammet med seg 45 gårder og flere kirker. Kanskje så mange som 500 mennesker omkom. Øysanden ble større på grunn av alt slammet som la seg opp.
Ifølge islandske kilder skjedde flomkatastrofen korsmessedag, altså 14. september 1345. Det finnes ikke mange kilder fra denne tiden som nevner raset, men den første kilden, som er skrevet tre år etter raset, og to andre kilder inneholder informasjon om hendelsen. Også muntlig tradisjon og geologiske tolkninger har bidratt til å forklare hendelsen.
Ifølge de gamle kildene gikk raset ved Kvasshylla, eller Haga gård, tre kilometer nord for Støren. Raset demte opp Gaula og dannet en innsjø som strakte seg 14 kilometer opp i dalen til Bones. Oppover dalen ble 25 gårder oversvømmet og helt ødelagt. Til slutt raste demningen, som må ha vært mellom 30 m og 40 m høy, og store mengder løsmasser og vann oversvømte dalen helt ned til Melhus. Over 50 gårder og sju kirker skal ha blitt ødelagt av raset og oversvømmelsen, og over 500 mennesker omkom.
Professor Kåre Rokoengen ved NTNU påviste i 2000 at raset hadde kommet østfra, der minst fire små vatn eller tjern i Langdalen i 300 m høyde brøt seg gjennom sin naturlige dam og fylte Gaula med sand og grus sør for der Håggåbrua er i dag, og der Håggåtunnelen går på E6. Beregningene viser at raset måtte ha vært på minst 45 millioner kubikkmeter hvis det er sant at innsjøen strekte seg helt opp til Bones. Demningen må ha vært minst 33 m høy for at innsjøen skulle ha strukket seg så langt opp i dalen. Hvor lang tid det tok fra raset gikk til demningen brast, avhenger av vannføringen i Gaula. Det finnes det ingen opplysninger om, det kunne ha tatt flere dager. Hvis vannføringen var som ved storflommen i 1940 ville det tatt cirka ett døgn.
Hvorfor så mange omkom, kan kanskje settes i sammenheng med at det var midt i en pilegrimsferd. En av de eldste kildene nevner at det var om lag 250 veifarende og over 250 fastboende som mistet livet i raset. Gauldalsraset var ikke like stort som Verdalsraset, men raset i Gauldalen berørte et mye større område enn Verdalsraset, og mange flere omkom i Gauldalen. Hele dalen fra Bones langt opp i dalen og helt ned til Melhus var ødelagt, hovedsakelig på grunn av flommen etter at demningen brast.
Det har vært hevdet at raset var et leirras, men en avhandling publisert i 2001 påviser at det var sand og grus som raste ut.
Hallstein Myklebost

Hallstein Myklebost (født 16. desember 1923 i Bodin, død 27. januar 2000) var en norsk geograf. Han var dosent ved Universitetet i Oslo 1960–1965, professor ved Universitetet i Bergen 1968–1970 og professor ved Universitetet i Oslo fra 1970. Han er mest kjent for forskning om urbanisering.
Myklebost ble dr.philos. i geografi i 1960, og doktoravhandlingen Norges tettbygde steder 1875–1950 er hans hovedverk; i denne boka ble begrepet tettsted lansert og nærmere definert for norske forhold.
Myklebost tar for seg urbaniseringsprosessen gjennom 75 år, fylke for fylke. En av hans målsettinger var å komme fram til et egnet statistisk bybegrep for en funksjonell tettbebyggelse.
Begrepet by var upresist. Hussamling passet best for mindre steder. Bygdeby var for snevert i betydning. Tettbebyggelse var tungvint. Valget sto mellom tettbygg og tettsted. Tettsted ble foretrukket, bl.a. fordi det var språklig fritt for assosiasjonsinnhold.
Han stilte seg spørsmål om hvilke krav man måtte stille til et sted for at det skulle være urbant. Han endte med å stille krav om et bestemt folketall (minst 200 innbyggere), en maksimal avstand mellom husene (50 meter) og at næringslivet ikke måtte domineres av jordbruk (minst 75 % av ervervsbefolkningen må være ansatt i andre næringer enn jord- og skogbruk). Steder som tilfredsstiller disse kravene faller innenfor definisjonen av tettsted: Alle byer, også medregnet forsteder, industristeder, kommunikasjonsknutepunkter, kommunesentra, fiskevær etc. hvor ikke avstanden mellom husene er mer enn 50 meter og innbyggertallet er over 200 mennesker er å betrakte som tettsteder. Myklebosts definisjon er, med unntak av det næringsøkonomiske kriterium, tatt i bruk av Statistisk sentralbyrå.
Han ble medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi i 1969.
Hans Solerod: Portrett av Hallstein Myklebost ved fratredelsen 11.6.93 Norsk Geografisk Tidsskrift - Norwegian Journal of Geography Volume 47, Issue 4, 1993.
Store norske leksikon om Hallstein Myklebost
Helge Svare

Helge Svare (født 17. juni 1960) er en norsk idéhistoriker og filosof. Han er forsker I og forskningsleder ved Arbeidsforskningsinstituttet ved Oslomet – storbyuniversitetet.
Svares forskning har særlig beskjeftiget seg med temaer som filosofi, dialogfilosofi, livsmestring, samarbeid, dialog- og refleksjonsprosesser, innovasjon, lærende organisasjoner, virksomhetsutvikling, bedriftsnettverk og tillit i arbeidslivet, samt kjønns- og mannsforskning. Han har gitt ut en rekke bøker, blant annet om vennskap, dialog, metaforer og filosofisk praksis.
Svare har hovedfag i idéhistorie fra Universitetet i Oslo og doktorgrad i filosofi fra Norges teknisk-naturvitenskapelig universitet. Doktoravhandlingen hadde tittelen In situ corpori. Kant’s theory of experience interpreted in the context of his theory of the embodied mind, og ble publisert i 2003.
Svare har tidligere arbeidet som forlagskonsulent og frilansjournalist, og som henholdsvis universitetslærer og forsker ved Universitetet i Oslo, før han i 2006 ble forsker ved AFI. Han har tidligere hatt det faglige ansvaret for utdanning i filosofisk praksis ved Høgskolen i Sørøst-Norge. Svare er fortsatt tilknyttet UiO, og senest våren 2020 ledet han et kurs ved navn Filosofiske, etiske og eksistensielle dialoger. Siden 2003 har Svare også drevet en privat virksomhet, der han tilbyr filosofisk praksis i form av samtaler med enkeltpersoner og grupper.
Svare har skrevet mange populærvitenskapelige bøker, som formidler filosofi og filosofisk praksis til vanlege lesere. Her er et utvalg av disse:
Et utvalg av Svares vitenskapelige publikasjoner:
En fullstendig liste over Svares publikasjoner ligger på AFIs ansattside.
Jan Ketil Rød

Jan Ketil Rød (født 16. juli 1966 i Oslo) er en norsk geomatiker. Han er professor ved Geografisk institutt, NTNU, der han i hovedsak underviser i geografisk informasjonsvitenskap og bruken av geografiske informasjonssystemer (GIS). I tillegg underviser han i kvantitativ metode for geografer og et emne om effekter av klimaendringer. Hans forskningsinteresser er knyttet til bruken av GIS generelt, men særlig innen studier om effekter av klimaendringer, sårbarhet ovenfor klimainduserte naturkatastrofer, disaggregerte studier av borgerkriger, byplanlegging og GIS brukt innen geografiutdanning.
Rød har sin utdannelse fra ulike utdannelsesinstitusjoner:
I 1991 fikk han sin mastergrad i geomatikk ved NTH, Institutt for geodesi og fotogrammetri. Masteroppgavens tittel var: Perspective visualisation of a SPOT image co- registered with geologic themes.
I perioden 1993–97 studerte han ulike enkeltemner, i hovedsak relatert til geografi, ved NTNU, Birzeit universitet på Vestbredden og Sorbonne i Paris.
I 2002 ble han dr. polit. ved NTNU, med avhandlingen Geographical Information Processing. Towards a transparent statistical mapping.
Rød har vært professor i geografisk informasjonsbehandling ved Geografisk institutt siden 2013. I perioden 2004–2013 var han førsteamanuensis ved samme institutt. Han har vært tilknyttet NTNU og en av forløperne, NTH, i ulike stillinger siden 1992.
I tillegg til stillingen ved NTNU har han – og har hatt – ulike bistillinger:
Han var forsker ved Institutt for fredsforsknings Centre for the Study of Civil War, et av Norges forskningsråds første sentre for fremragende forskning. Senteret eksisterte i perioden 2003–2012.
Fra 2013 til 2014 var han forsker i 20% stilling ved Vestlandsforsking.
Fra januar 2015 har han en bistilling som forsker ved Senter for integrert krisehåndtering (CIEM) ved Universitetet i Agder.
Røds forskning på ekstremvær og andre klimarelaterte farer har gitt mange oppslag i media.
I 2018 var han en av de ni første NTNU-ansatte som fikk status som merittert underviser. Juryen la vekt på at Røed har utmerket seg ved å ta i bruk digital teknologi, video og omvendt undervisning.
Amsterdam Island (Spitsbergen)

Amsterdam Island (Norwegian: Amsterdamøya) is a small island off the northwest coast of West-Spitsbergen. It is separated from Danes Island by the strait Danskegattet. Its total area is 16.8 km. Its highest point is Hiertabreen, at 472 meters above sea level. The percentage of the island covered in ice is 11.5%.
Amsterdam Island was first seen by Willem Barents in 1596. The Dutch first occupied it in 1614 (the year in which it was probably named), building a temporary whaling station on the island's southeastern promontory. In 1619 a semi-permanent station was constructed. It came to be called Smeerenburg (Dutch for "Blubber Town"). The settlement went into decline in the 1640s, and was abandoned sometime before 1660.
79°40′N 10°30′E﻿ / ﻿79.667°N 10.500°E﻿ / 79.667; 10.500
Kapp Linné

Kapp Linné is a cape at the south side of the outlet of Isfjorden on Spitsbergen, Svalbard. It is named after botanist Carl von Linné. The site is the location of Isfjord Radio. Parts of Kapp Linné is a birdlife protected area.
78°03′08″N 13°36′04″E﻿ / ﻿78.05222°N 13.60111°E﻿ / 78.05222; 13.60111
Vesuv (Svalbard)

Vesuv is a mountain in Nordenskiöld Land at Spitsbergen, Svalbard. It has a conical shape and a pointed summit, and reaches a height of 741 m.a.s.l. It is located southwest of Colesbukta, in Kjeglefjella.
78°04′25″N 14°49′35″E﻿ / ﻿78.0736°N 14.8265°E﻿ / 78.0736; 14.8265
Norwegian Journal of Geography

Norwegian Journal of Geography (Norwegian: Norsk Geografisk Tidsskrift) is a peer-reviewed scientific journal published by Routledge on behalf of the Norwegian Geographical Society. It covers geographical topics of interest to Norwegian researchers giving equal weight to human and natural geography. It was established in 1926 as successor of the Norsk Geografisk Aarbog ("Norwegian Geographical Yearbook"), which was published from 1889 to 1921.
The editor-in-chief at one point was Kerstin Potthoff of University of Bergen.
In 2012, Michael Jones was the editor, and he had started in 2006. He was based at the Norwegian University of Science and Technology, in Trondheim. He announced that as of 2012 the journal would change from publishing four issues per year to five, and that the number of editors had increased to four. He stated:
In 2022, editors-in-chief were Arne Isaksen and Jon P. Knudsen, both of the University of Agder, in Grimstad, Norway.
The journal is abstracted and indexed in Energy Research Abstracts, GEOBASE, Geographical Abstracts/Human Geography, Geographical Abstracts/Physical Geography, Geological Abstracts, Scopus, and the Social Sciences Citation Index According to the Journal Citation Reports, the journal has a 2013 impact factor of 0.698.
Norwegian Geographical Society

The Norwegian Geographical Society (in Norwegian: Det norske geografiske Selskab) is a Norwegian learned society founded in 1889. Among the initiators was geologist Hans Henrik Reusch, who chaired the society from 1898 to 1903, and again from 1907 to 1909, and was also an honorary member. In a speech at the society in January 1890 polar researcher Fridtjof Nansen proposed the Fram expedition, an attempt to reach the North Pole, and the building of the polar ship Fram.
The society has published the Norwegian Journal of Geography since 1926.