Диана Гергова

Диана Гергова е български траколог и специалист по тракийска археология. Завършила е специалността История и археология в СУ „Св. Климент Охридски“ и понастоящем работи в Националния археологически институт с музей при БАН. Професор е по археология в Държавния университет в Жешув, Полша. Дългогодишен ръководител е на разкопките в Националния резерват „Сборяново“ и в светилището на Дионис на връх Острец край гр. Велинград. През 2001 г. е отличена с наградата „Жена на годината“ в областта на археологията и бизнеса на Американския биографичен институт. Автор е на множество книги и над 200 научни статии. Член е на престижни национални и международни организации, сред които управителния съвет на националния комитет на ИКОМОС – ЮНЕСКО, Научния комитет по погребална археология – Браила и Световния археологически конгрес – член и координатор за Централна и Източна Европа и Азия.
Диана Гергова завършва „История със специалност археология“ в СУ „Св. Климент Охридски“ през 1971 г. От 1972 до 1977 г. работи като докторант към Археологически институт с музей при БАН, като защитава дисертация на тема „Тракийските накити в българските земи през ранножелязната епоха (XI – VI век пр. Хр.)“ и е удостоена с научната степен доктор на историческите науки. До 1978 г. работи като специалист-археолог в районния исторически музей в гр.Благоевград. От 1978 до 1986 г. е научен сътрудник при Археологически институт с музей при БАН, а от 1987 г. е старши научен сътрудник в Секция „Тракийска археология“ при същата институция, като в тези години има възможността да специализира „Тракийската култура в Източна Европа и Кавказ“ в СССР (през 1982 – 83 г.). През 1989 г. специализира „Погребални практики“ в Британска академия (Великобритания), а след това следват специализации по „Геоархеология“ (Италия, ЧНР, през 1992 г.); „Гробнична живопис. Траки и келти“ (Франция, СНР, Париж, 1997 г.); „Японска културна асоциация – Сравнителни изследвания в областта на вярванията и погребалните практики“ (Япония, 1999 – 2000 г.) и „Архитектура на древни гробници“ към Немски археологически институт (през 2001 г.).
Сферата на научните интереси на проф. Гергова включва тракийска археология, Бронзова и Желязна епоха, етногенетични процеси, тракийската култура в евразийски контекст, археология на култа, миграции, археометрия и опазване на културното наследство.
В Археологически институт с музей при БАН проф. Гергова изпълнява следните длъжности:
Според проф. Гергова „... постулатът, че траките са безписмени, просто не е верен.“. Тя подчертава, че такова твърдение е недопустимо, защото след поставянето на началото на специализираните траколожки изследвания и на тракологията (в началото на 1970-те г.) са разкрити много посветителски надписи, а религиозната система на древните траките е била една от най-добре развитите в древността. Научно е доказано, че тракийският жречески клан Тракиди e управлява легендарното прорицалище в Делфи, a писмеността е била част от културата и поведението и на тракийското племе Беси – като най-висш духовен елит. Гергова е на мнение, че древните траки и елини са писали с еднакви знаци и въпреки че не са открити писмени произведения и книжнина, свързвана с тракийската култура, това не прави тракийската цивилизация по-малко значима. Въпросът, според проф. Гергова е: „... как четем и усещаме запазените послания.“.
В началото на 2015 г. проф. Гергова излиза със становище относно възстановяване „двореца на първите Асеневци“ на Трапезица, в което се изказва категорично против „...възстановяването на археологически паметници, при липсата на достатъчно факти за техния оригинален вид, и е в пълно противоречие с принципите и етиката на опазването и на научната реставрация в световен мащаб, регламентирани както в международни документи, ратифицирани от България, така и в националното ни законодателство.“. Според проф. Гергова инициатива за възстановяване на двореца на Асеневци на Трапезица „противоречи на фундаменталните европейски и световни принципи за опазване на културното наследство, както и на националния ни интерес да съхраним автентичния дух на историята си, и да социализираме най-ярките си паметници от всички епохи.“
Разкопки:
Книги:
Научни статии: