davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
SMA Unggul Del

SMA Unggul Del adalah salah satu Sekolah Menengah Atas swasta yang berada di Kabupaten Toba, Sumatera Utara. Sekolah ini didirikan pada tahun 2012 di bawah naungan Yayasan Del, binaan Jenderal TNI (Purn.) Luhut Binsar Pandjaitan, M.P.A. Siswa-siswi SMA Unggul Del berasal dari berbagai daerah, termasuk Toba Samosir, Pematangsiantar, Medan, Jakarta, Surabaya, serta beberapa daerah lainnya.
Pada tahun 2021, SMA Unggul Del menjadi SMA terbaik ketiga nasional sekaligus terbaik pertama swasta di Indonesia, menurut Lembaga Tes Masuk Perguruan Tinggi (LTMPT), berdasarkan nilai rata-rata Ujian Tulis Berbasis Komputer (UTBK) 2020. SMA Unggul Del mendapat rata-rata 598,523. Sementara di urutan pertama tingkat nasional adalah SMAN Unggulan M.H Thamrin DKI Jakarta (601,683) dan posisi kedua adalah MAN Insan Cendekia Serpong Banten (599,654). Pada tahun 2022, SMA Unggul Del menjadi SMA terbaik kedua belas nasional sekaligus terbaik pertama di Sumatera Utara.
Mayoritas siswa-siswi SMA Unggul Del melanjutkan pendidikan di Perguruan Tinggi Negeri (PTN), namun terdapat juga yang melanjutkan di Sekolah Kedinasan dan Perguruan Tinggi Luar Negeri (PTLN). Hingga 2023, alumni SMA Unggul Del paling banyak melanjutkan pendidikan di Institut Teknologi Bandung untuk PTN, University of Sydney untuk PTLN, dan Politeknik Keuangan Negara STAN untuk Sekolah Kedinasan.
SMA Unggul Del telah menjalin kerja sama pendidikan dengan beberapa perguruan tinggi, yayasan, lembaga, dan badan usaha, beberapa di antaranya ialah;
Bidang pengembangan bakat atau ekstrakulikuler yang ada di SMA Unggul Del di antaranya ialah Olympiad Club (Fisika, Kimia, Matematika, Astronomi, Biologi, Kebumian, Geografi, Ekonomi, Komputer), Riset Sains & Sosial, Ansamble, Choir, Band, FLS2N Bidang Sastra, FLS2N Bidang Seni, English Speaking Club, English Writing Club, Paskibra, Del Informatics Club, Del Statistic Club, Futsal, Basket, Renang, Atletik, Badminton, dan Pramuka.
Setiap tahunnya, SMA Unggul Del mengirimkan 2 siswanya untuk mengikuti beasiswa Yayasan Pestalozzi di Sussex, Inggris. Selain itu di internal sekolah menyediakan beasiswa ekonomi untuk siswanya yang kurang mampu.
Prestasi yang diraih SMA Unggul Del pada tahun 2014:
Prestasi yang diraih SMA Unggul Del pada tahun 2015:
Prestasi yang diraih SMA Unggul Del pada tahun 2016:
Spodoptera

Spodoptera adalah ngengat yang termasuk dalam suku Noctuidae. Larvanya (ulatnya) dikenal sebagai hama yang sangat merusak. Ulat yang tidak berbulu oleh awam biasa disebut ulat tentara atau ulat grayak.
Di Indonesia, ulat grayak utama adalah Spodoptera exigua (larva berwarna coklat kehijauan) dan S. litura (larva berwarna coklat). Ulat grayak tinggal di bawah permukaan tanah di siang hari dan aktif memakan tajuk tumbuhan pada malam hari. Serangannya dapat sangat hebat sehingga dalam waktu semalam dapat menghabiskan suatu pertanaman, dan oleh sebab itu dikenal sebagai "ulat tentara".
Spesies-spesiesnya adalah sebagai berikut.
Resorts World Manila

Resorts World Manila adalah resor terpadu yang berlokasi di Newport City, berhadapan dengan Ninoy Aquino International Airport (NAIA) Terminal 3, di Pasay, Metro Manila, Filipina. Resor ini dikenal sebagai perusahaan yang berada di bawah naungan Travellers International Hotel Group, Inc. (TIHGI), sebuah bisnis kerja sama antara Alliance Global Group dan Genting Hong Kong. Proyek ini menempati sebagian bekas kamp militer, memiliki empat hotel, tempat judi kasino, pusat perbelanjaan, gedung bioskop, restauran, club dan gedung pertunjukan. Acara peluncuran awal resor ini dilaksanakan pada tanggal 28 Agustus 2009. Resorts World Manila satu perusahaan dengan Resorts World Genting, Malaysia dan Resorts World Sentosa, Singapore. Ini merupakan resor integrasl pertama di Metro Manila, dan sejak 2009 sampai dengan 2013 merupakan satu-satunya yang beroperasi sampai dengan pembukaan Solaire Resort & Casino di Entertainment City, Parañaque pada 16 Maret 2013, menyusul pembukaan City of Dreams Manila pada 14 Desember 2014 di Roxas Boulevard.
Pada tanggal 2 Juni 2017, mengalami tragedi penembakan di sekitar resor, menewaskan 36 orang dan melukai 54 orang lainnya akibat serangan itu.
Empat hotel yang masih beroperasi antara lain
Lebih dari tiga hotel masih dalam pembangunan, dan dan akan segera dibukan pada akhir 2017.yaitu
Resorts World Manila membawahi The Newport Mall, sebuah pusat perbelanjaan yang beroperasi sampai tengah malam, setiap hari. Newport Mall berisi 53 toko, 29 restauran pusat kuliner, dan empat gedung bioskop.
The Newport Performing Arts Theater adalah gedung pertunjukan dengan kapasitas 1,500- tempat duduk yang dapat digunakan untuk pertunjukan drama, musik, pertemuan akbar, dan acara lain. Gedung ini dirancang oleh Josseph Sy dari Hong Kong. Ruang depan teater juga berfungsi sebagai tempat untuk berbagai jenis kegiatan.
Resorts World Manila memiliki tempat perjudian yang menempati tiga lantai dengan permainan utama casino, terdiri dari meja judi, mesin slot dan meja judi elektronik. Tempat perjudian lainnya tersedia di Remington Entertainment Center dalam Remington Hotel.
Trump International Hotel and Tower (Las Vegas)

Trump International Hotel & Tower Las Vegas merupakan sebuah hotel-kondominium bertingkat 64 (kondo-hotel) yang terletak di Fashion Show Drive dekat Las Vegas Boulevard di Las Vegas, Nevada yang diberi nama setelah pengembang real estat terkenal Donald Trump. Terletak di seberang jalan dari Wynn Las Vegas pada tanah seluas 3.46 ekar, dekat Fashion Show Mall dan memiliki kondominium hotel non-penghunian dan kondominium penghunian. Jendela luar dilapisi oleh emas 24 karat.
Menara 1 dibuka tanggal 31 Maret 2008. Hotel ini memiliki restoran DJT, diberi nama setelah nama pengembangnya, juga restoran di samping kolam renang, H2(eau). Telah diumumkan bahwa Donald Trump, karena respon penjual yang luar biasa dari menara pertamanya, akan membangun menara kedua di samping menara pertama. Merupakan bangunan penghunian tertinggi di Las Vegas dengan tinggi 620 kaki (190m).
Proyek ini diumumkan tahun 2004 sebagai proyek bersama antara Donald J. Trump, Brett J. Plant, dan Phil Ruffin. Proyek ini dirancang oleh Bergman, Walls & Associates dan dibangun oleh Perini Building Company.
Sebelum pembangunan, Trump membangun sebuah pusat penjualan untuk menaranya di Las Vegas Boulevard. Pusat penjualan sementara ini bernilai hampir $3 juta.
Telah dikabarkan bahwa dengan membangun menaranya beberapa kaki lebih tinggi dari bangunan penghunian tertinggi di Las Vegas, resor Wynn Las Vegas milik Steve Wynn yang terletak satu blok di timur, Donald Trump telah memperlihatkan sejenis persaingan antara kedua pengembang. Trump telah membantah bahwa bukan itu masalahnya dan bahkan mengundang Wynn (yang datang) ke upacara peletakan batu pertama untuk menara itu.
Trump tidak memperlihatkan sejenis egoisme, khususnya ketika bekas istrinya, Ivana Trump, merencanakan pembangunan menara kondo bertingkat 80 beberapa blok di utara di Las Vegas Strip. Trump mengatakan bahwa "lokasi itu buruk, takkan pernah terjual." Menara Ivana sejak itu dibatalkan karena alasan yang tidak jelas.
Ketika dikatakan bahwa Stratosphere Tower, struktur berdiri bebas tertinggi di Las Vegas, masih dua kali lebih tinggi dari bangunan Trump, ia hanya menanggapi "Itu bukan bangunan."
Menara ini menambah satu tingkat setiap 4 hari. Pembangunan menara ini dapat dilihat dari Desert Inn Road. Trump International Hotel and Tower Tower 1 dibuka tanggal 31 Maret 2008.
Waffle House

Waffle House, Inc. merupakan jaringan restoran asal Amerika Serikat yang terletak di 2000 lokasi yang tersebar di 25 negara bagian di Amerika Serikat. Sebagain besar lokasinya berada di Midwest dan AS bagian Selatan di mana jaringan restoran ini menjadi ikon budaya regional. Menu-menunya sebagian besar merupakan sajian sarapan khas Selatan. Waffle House bermarkas di Norcross, Georgia, AS di kawasan metropolitan Atlanta.
Waffle House pertama dibuka pada Hari Buruh di akhir pekan tahun 1955 di 2719 East College Avenue, Avondale Estates, Georgia, AS. Restoran tersebut pertama didirikan oleh Joe Rogers Sr. dan Tom Forkner.
Konsep yang dimiliki Roger adalah mengombinasikan kecepatan makanan cepan saji dengan meja layanan yang tersedia sepanjang waktu. Forkner mengusulkan penamaan "Waffle House" karena wafel merupakan item yang paling banyak menghasilkan keuntungan dalam daftar menu 16-item.
Waffle House telah berkembang menjadi sebuah ikon budaya. Salah satu yang membuatnya terkenal adalah karena mereka tampak menonjol di sepanjang jalan-jalan Interstate di AS Selatan.
Lotek

Lotek adalah salah satu makanan khas Sunda yang mudah ditemukan di beberapa daerah di Indonesia. Lotek merupakan versi lain dari karedok yang bahannya mentah. Sepintas lotek ini hampir mirip dengan gado-gado, yakni makanan berupa rebusan sayuran segar yang disiram dressing berupa sambal dicampur bumbu kacang. Keunikannya, sebagai bahan sambal di samping kacang sering kali ditambahkan tempe dan dalam bumbunya ditambahkan terasi, gula merah, dan bawang putih. Secara umum, lotek terasa lebih manis daripada pecel ataupun gado-gado.
Lotek dapat disajikan dengan lontong atau nasi hangat, disertai dengan kerupuk dan bawang goreng. Saat ini lotek sudah menyebar ke banyak daerah, salah satunya Yogyakarta. Di Yogyakarta lotek memiliki rasa yang manis.
Okele

Okele, also known as "swallows" in pidgin Nigeria English, is a Yoruba food category for various starchy foods eaten with soups. Ingredients used to make okele include yam, fermented cassava, cassava granules with hot water, plantain, wheat flour, yam flour and cocoyam. Okele in Yoruba cuisine includes iyan (pounded yam), eba, fufu, amala, lafun, semo and pupuru.
Fundación Wayuu Taya

La Fundación Wayúu Tayá es una fundación sin ánimo de lucro que ayuda a las comunidades indígenas en Latinoamérica. Además, busca mejorar la calidad de vida de éstas​ conservando sus culturas y tradiciones en el mundo actual.
La Fundación Wayúu Tayá fue creada con el objetivo de ayudar a mejorar la calidad de vida de las comunidades indígenas en Latinoamérica, manteniendo y respetando sus tradiciones, culturas y creencias. La labor humanitaria se concentra en comunidades con necesidades primarias y problemas como la pobreza extrema y las deficiencias educativas que afectan el desarrollo integral de los niños.
La Fundación trabaja en conjunto con organizaciones aliadas y con Wayúu Tayá Foundation, organización con base en Nueva York.
Wayúu Tayá es una organización no gubernamental fundada por la actriz y modelo Patricia Velásquez, en el año 2002. Desde su creación, la fundación ha concentrado sus esfuerzos en ayudar a la comunidad wayú que hoy en día cuenta con aproximadamente 450.000 habitantes en Colombia y Venezuela. En el año 2011 firmó un acuerdo con La Universidad del Zulia​ para diseñar e implementar de manera conjunta iniciativas de desarrollo social y cultural​ de las comunidades wayús.
La fundación mantiene tres escuelas en la guajira venezolana, en el estado Zulia. Adicionalmente a esto, mantiene un centro comunitario wayú y en diciembre de 2011 presentó un diccionario de computación en idioma wayú que desarrolló​ junto a la empresa Microsoft.
Propiedad intelectual colectiva

Propiedad intelectual colectiva es un concepto de propiedad intelectual propuesto por individualidades y comunidades indígenas, el cual puede ser protegido por una licencia.​​​ El concepto abarca un tipo de conocimiento intercultural o comunitario creado por las culturas originarias de América.​​​​
Angel Marcelo Ramírez Eras propuso un símbolo para la propiedad intelectual colectiva (ọ), denominado Guanchuro.​​
Megascops gilesi

El autillo de Santa Marta (Megascops gilesi)​ es una especie de ave strigiforme de la familia Strigidae endémica de la Sierra Nevada de Santa Marta en Colombia. Fue descrita formalmente por el ornitólogo danés Niels Krabbe en 2017 y nombrada en honor al conservacionista Robert Giles.​
Se ha reportado que el autillo de santa marta se alimenta de una rana (Pristimantis sanctaemartae) endémica de la Sierra Nevada de Santa Marta (Spinelli & Gutiérrez, 2022).​
Spinelli, G. & Gutierrez, J. (2022). Primer registro de depredación de la rana Pristimantis sanctaemartae (Craugastoridae) por Megascops gilesi (Strigidae) en la Sierra Nevada de Santa Marta, Sector de la Reserva El Dorado, Magdalena, Colombia. Spizaetus , 4
https://assets.peregrinefund.org/docs/newsletters/spizaetus-33-spanish-2022-06-16_114751.pdf#page=4
Grallaria spatiator

El tororoí de Sierra Nevada​ (Grallaria spatiator) es una especie de ave paseriforme de la familia Grallariidae, perteneciente al numeroso género Grallaria. Es endémico de la Sierra Nevada de Santa Marta en Colombia. Era tratado como una subespecie de Grallaria rufula​​ hasta la propuesta de su separación en el año 2020.​
Se encuentra únicamente en la Sierra Nevada de Santa Marta, en el noreste de Colombia, en los departamentos de Magdalena, La Guajira y Cesar; en altitudes entre 2200 y 2900 m.​
La especie G. spatiator fue descrita por primera vez por el ornitólogo estadounidense Outram Bangs en 1898 bajo el mismo nombre científico; la localidad tipo es: «Páramo de Macotama, 8000 pies (c. 2440 m), La Guajira, Colombia».​
El nombre genérico femenino «Grallaria» deriva del latín moderno «grallarius»: que camina sobre zancos; zancudo; y el nombre de la especie «spatiator», del latín: caminante, paseante.​
Los trabajos de Isler et al. (2020) estudiaron las diversas poblaciones del complejo Grallaria rufula, que se distribuye por las selvas húmedas montanas andinas desde el norte de Colombia y adyacente Venezuela hasta el centro de Bolivia. Sus plumajes son generalmente uniformes variando del leonado al canela, y cambian sutilmente en la tonalidad y la saturación a lo largo de su distribución. En contraste, se encontraron diferencias substanciales en las vocalizaciones entre poblaciones geográficamente aisladas o parapátricas. Utilizando una amplia filogenia molecular, y con base en las diferencias diagnósticas en la vocalización, y en el plumaje donde pertinente, los autores identificaron dieciséis poblaciones diferentes al nivel de especies, siendo tres ya existentes (G. rufula, G. blakei y G. rufocinerea), siete previamente designadas como subespecies (una de ellas, la presente especie) y, notablemente, seis nuevas especies.​
Benjamín Aceval (Paraguay)

Benjamín Aceval es un municipio paraguayo del departamento de Presidente Hayes, ubicada a unos 42 km al norte de la capital paraguaya.
Lleva el nombre del diplomático paraguayo Benjamín Aceval, que llevó los documentos al presidente Rutherford B. Hayes, quien dio el fallo arbitral (Laudo de Hayes) a favor del Paraguay respecto del Chaco Boreal luego de la guerra de la Triple Alianza.
Fundada el 30 de abril de 1859. Los primeros pobladores del lugar la llamaron Monte Sociedad siendo extranjeros que se desplazaron desde Nueva Burdeos (hoy Villa Hayes). En 1879 el Presidente Cándido Bareiro encomienda al suizo Santiago Schaerer la organización y el desarrollo de la nueva colonia que pasa a denominarse Villa Hayes para lo cual trae inmigrantes de Suiza e Italia, luego el nombre sería transferido a la antigua Villa Occidental en homenaje al Presidente Hayes cuyo laudo arbitral fue favorable al Paraguay.
En 1940 se crea el Distrito por Ley 436 del 6 de octubre.
La temperatura en verano llega a los 40 °C y en invierno a 4 °C. La media es de 28 °C. Estas temperaturas son medidas a la sombra. La humedad relativa no es alta y en tiempo seco esta en 40%.
Benjamín Aceval cuenta con 22 008 habitantes, según datos del censo paraguayo de 2022.
Es el distrito con más actividad agropecuaria del departamento de Presidente Hayes, con extensas plantaciones de caña dulce, posee el único ingenio de azúcar del Chaco, que produce azúcar orgánica. Se destaca la fabricación de miel de caña.
Además, existen industrias avícolas y lácteas. La fábrica de lácteos, produce leche pasteurizada, yogur, dulce de leche, queso y derivados lácteos. Los pollos criados en la granja son especialmente para consumo en el mercado capitalino.
Un aserradero ubicado en la zona exporta sus maderas a Europa.
La antigua fábrica de azúcar, de alrededor del año 1800, es muy interesante para ser visitada por los turistas. Los indígenas Pueblo toba asentados en la compañía Cerrito, se dedican a la artesanía en fibras vegetales, elaboran bolsos, mochilas, cintos, entre otros objetos. También se dedican a la artesanía en barro. La exposición de las artesanías se realiza a 2 km del centro urbano de Benjamín Aceval. Su idioma es de la familia lingüística guaycuru. Se administran por medio de líderes locales, algunos destacados entre ellos son Francisco Cáceres y el ya fallecido Tito Recalde.
La fiesta patronal se celebra el 30 de agosto, día de Santa Rosa de Lima, patrona de Benjamín Aceval. El 8 de diciembre en la compañía Cerrito, se celebra la fiesta de la Inmaculada Concepción. También están las iglesias cristiana OASIS , y en 1985 se estableció La Iglesia De Jesucristo de los Santos de los Últimos Días (mormón) por misioneros elder José Pinto y Elder Nefi Pantoja y una iglesia adventista otras de la Asamblea de Dios entre otros
Coreguaje

Coreguaje, Korébajü o Koré pâín denominación: Korebaju, que significa "hijos de la tierra". Es un pueblo indígena de Caquetá, en Colombia.
Coreguajees el término castellanizado que se ha usado para referirse al pueblo indígena. Anteriormente se les conocía como Guajes, Payagaxes, Guaques y Piojés.
Se encuentran ubicados desde la cabecera municipal de Puerto Milán (Caquetá) hasta la inspección de Peñas Blancas, municipio de Solano (Caquetá). Están en los afluentes del río Orteguaza,Peneya, Mekaya, Erichá y Consaya (konsaya).
Su idioma hace parte de la rama occidental de la familia tucano. Sus linajes son patrilineales y exógamos. Actualmente se conservan siete linajes.​ Así mismo, la lengua Korebaju (ko'reuaju) es hablada en 27 asentamientos que se encuentran a lo largo de los ríos Orteguaza, Peneya, Mekaya, Erichá y Consaya (konsaya).
Su economía depende de la agricultura, la pesca y la artesanía. Cultivan yuca, mafafas, ñames, maíz, coca, plátanos y diversos frutales. Pescan con arco saogububü, flechas o arpones saoyo. Las mujeres fabrican artefactos de barro, como las ollas totoro para cocinar y para tostar la coca, los soportes toasa, y la sartén o "budare" sohkowa para preparar el casabe de yuca; también tejen mochilas misirü con fibra de cumare, con la que los hombres fabrican las hamacas hâurü. Labran canoas yowü y remos yowati para navegar por los ríos.​​
El vestido tradicional para hombres y mujeres es una túnica de algodón o "cusma" hu'irepa kâa, que cae de los hombros a las rodillas. Acostumbraban usar a diario numerosos collares, aretes, narigueras y bandas, aunque actualmente no los portan en la vida cotidiana, con excepción del yai (chamán).​
Boqojjii (aanaa)

Aanaan Boqojjii burqaa atileetota bebbeekkamoo Oromiyaati. Kanneen keessaa Daraartuu Tulluu, Qananiisaa Baqqalaa, Taarikuu Baqqalaa, Faaxumaa Roobaa, Xurunash Dibaabaa, Ijjigaayyoo Dibaabaa fi Mastawit Tufaafaa maqaa dhahuun ni danda'ama.
Sisay Lemma

Sisay Lemma Kasaye (born 12 December 1990) is an Ethiopian long-distance runner.
Sisay Lemma began his running career at 17 and initially competed barefoot due to a lack of running shoes.
Sisay won the Maratona d'Italia.
Sisay was fifth in the Tiberias Marathon, won the Orlen Warsaw Marathon and finished fourth at the Eindhoven Marathon.
Sisay was fifth at the Dubai Marathon in January in 2:07:06, won the Vienna City Marathon in April in 2:07:31 and the Frankfurt Marathon in October where he ran a personal best of 2:06:26.
In 2016 he improved his best to 2:05:16 at the Dubai Marathon where he finished fourth.
In 2017, he was third at the Dubai Marathon in January and fourth at the Chicago Marathon in October, but he did not finish the Boston Marathon in April.
In 2018, he began the season with a fifth-place finish at the Dubai Marathon on 26 January, a personal best of 2:04:08. In October, he broke the Ljubljana Marathon record with a time of 2:04:58.
He finished third at the 2019 Berlin Marathon, improving his personal best to 2:03:36.
Lemma finished third at the 2020 Tokyo Marathon on 1 March in 2:04:51. At the 2020 London Marathon, he finished in third place at 2.05:45.
Sisay won the 2021 London Marathon in a time of 2:04:01.
In 2023, he won and set the course record for the Valencia Marathon at 2:01:48, becoming the 4th man to run under 2:02 clocking.
Sisay won the 2024 Boston Marathon at 2:06:17. He led the race from wire-to-wire, finishing 41 seconds ahead of the 2nd-place finisher Mohamed Esa (2:06:58).
Lemma was due to represent Ethiopia in the 2024 Olympic Marathon taking place in Paris, France, but had to pull out due to injury, his replacement Tamirat Tola ultimately winning the gold.
2019 G20 Osaka summit

The 2019 G20 Osaka summit was the fourteenth meeting of the G20, held at the International Exhibition Center in Osaka. It was the first G20 summit hosted by Japan.
The 2019 G20 Summit discussed eight themes to Ensure Global Sustainable Development. The eight themes were "Global Economy", "Trade and Investment", "Innovation", "Environment and Energy", "Employment", "Women's Empowerment", "Development" and "Health".
Regards to "Trade and Investment", support for the necessary reform of the World Trade Organization (WTO) was agreed. WHO Director-General Roberto Azevêdo had been participating in the summit, welcomed the communique.
Regards to "Innovation", necessity of respected and interoperable frameworks on Data Free Flow with Trust, both domestic and international, was discussed.
Regards to "Environment and Energy", a common global vision, the "Osaka Blue Ocean Vision" which is aiming to reduce additional pollution by marine plastic litter to zero by 2050 through a comprehensive life-cycle approach was shared.
Leaders' Special Event was also held, and "Digital Economy" and "Women’s Empowerment" were discussed. During the former event, "Osaka Declaration on Digital Economy" was issued, in which those leaders declared the launch of the "Osaka Track", a process which demonstrates their commitment to promote efforts on international rule-making on digital economy, especially on data flow and electronic commerce. Regards to the latter event, a press release compiling the messages from the leaders on their national measures and commitment regarding women's empowerment was issued after the event.
The Ministry of Foreign Affairs of the People's Republic of China has issued a statement considering the Hong Kong Protests as China's internal affairs on June 24. The Chinese government wanted to delist the Hong Kong issue from the summit's agenda for the year, to avoid possible political and security confrontations between all G20 leaders (from outside China) and China. China has threatened to attack G20 nations suspected for “wrongfully” accusing China. However, Japanese Prime Minister Abe had raised the issue to President Xi just before the official summit, while some Hong Kong citizens protested in places around the summit venue. Pro-independence leader Chan Ho-tin demonstrated with people from Chinese ethnic minorities like Rebiya Kadeer for Hong Kong, as well as Xinjiang issues.
On June 29, President of the United States Donald Trump offered North Korea's Kim Jong-un a weekend meeting in the demilitarized zone, and the 2019 Koreas–United States DMZ Summit was realized.
Ethiopian Person of the Year

Ethiopian Person of the Year is an annual issue of the Ethiopian news portal Jimma Times, formerly the private Yeroo newspaper, which names and profiles the person(s) who was (were) the most influential and had the most impact on the Ethiopian people during the previous Ethiopian calendar year.
Jimma Times's tradition of selecting the "Ethiopian Person of the Year" honor began during the new Ethiopian millennium (year 2000, Western calendar 2007/2008) when the multi-Olympic champion Kenenisa Bekele was selected. It established the multi-language (Afaan Oromo, Amharic and English) private newspaper Yeroo the following year. The word yeroo means "time" or times" in the Oromo language and its style was to mirror the American Time news magazine which also publishes its annual Person of the Year selections. Yeroo newspaper stopped publication in Ethiopia after only a few months but Jimma Times website continues to operate.
Though many other Ethiopian media outlets make their own annual selections, Jimma Times's independent selection is the only one that often features interviews of the nominees and special report articles on the work of the winner(s). The winner for the award during Ethiopian calendar year 2001 was the peace activist, founder of the first private bank Awash and leading politician Bulcha Demeksa while the CEO and founder of Ethiopia Commodity Exchange Dr. Eleni Gabre-Madhin won the honor in 2002.
Златна роза

„Златна роза“ е кинофестивал, провеждан във Варна от 1961 г.
Изданията му първоначално го определят като Фестивал на българския филм (ФБФ), но в течение на годините селекцията все по-често започва да приема само игрални филми – с име съответно Фестивал на българския игрален филм (ФБИФ).
Организира се най-често с интервал от 2 години, понякога по-голям или по-малък. Традиционно се провежда през есента. Община Варна е сред организаторите заедно с Националния филмов център, Министерството на културата и др.
Роза (село)

Роза е село в Югоизточна България. То се намира в община Тунджа, област Ямбол. До 1934 година името на селото е Гюлюмяново, а между 1934 и 1951 – Гюлово.
Селото е основано преди около 2500 години от траките. Античното селище от тракийско и римско време се е намирало на около 500 м от сега съществуващото село. Сведения за селото под името Гюлемен има в турски регистри от 1447 и 1610 година. Легендата разказва за богат турчин, живеещ там, който имал много красива дъщеря на име Гюлмен. Един ден при изгрев слънце той яхнал коня си и тръгнал да обикаля района. Върнал се при залез и дал на обиколения от него район името на дъщеря си. Оттам дошло името Гюлюмхане, Гюлемхане или Гюлова. Друга легенда разказва, че името идва от придворния доганджия Гюлмен.
През 1829 – 1830 г. населението се изселва с войските на Дибич Забалкански в Бесарабия. Там има цели родове от Роза, които и до днес отлично знаят своите корени и са запазили автентичния български език. През 1884 г. идват заселници от Старозагорско и Новозагорско.
При избухването на Балканската война един човек от Гюлюмяново е доброволец в Македоно-одринското опълчение.
През 1957 г. в село Роза е намерено сребърно съкровище – 36 бг. монети от 4 век Пр. Хр., предадени на Историческия музей в гр. Ямбол от Продан Петров Юнаков.
Църквата в Роза – „Света Петка“ е построена в края на 19 век, а царските икони са рисувани в 1892 – 1893 г. Благодарение на грижите и даренията на местното население и добрата работа на църковното настоятелство църквата е добре запазена и много посещавана.
Найденово

Найденово е село в Южна България. То се намира в община Братя Даскалови, област Стара Загора.
Селото е разположено на около 11 км северно от общинския център село Братя Даскалови, 43 км западно от град Стара Загора, около 27 км северно от град Чирпан, 211 км югоизточно от столицата София. На 60 км се намира от град Казанлък, където живеят повечето млади и стари хора преселили се през 60 - 70 години да работят в завод „Арсенал“.
Найденово се намира на надморска височина от 345 метра, по поречието на река Омуровска, която се влива в Марица.
Климатът се характеризира с големи горещини, а зимата е сурова.
Селото е електрифицирано и водоснабдено. Улиците са асфалтирани. Постоянното население е около 143 жители. Има смесен магазин. Функционират основно училище и детска градина. Най-близката здравна служба е в село Братя Даскалови, а болница има в град Чирпан.
Природа и забележителности:
В землището на селото е разположен едноименният язовир Найденово, който служи за напояване и е развъдник на риба. Около Найденово има подходящи местности за лов.
До 1906 г. се е казвало Ени махле, а от 1906 г. до 1948 г. Нова Махала. Население през 1880 г. 117 къщи с 675 българи и 150 турци, 1884 г. 746 българи, 11 турци и 3 евреи. Първото българско поселение в землището на селото е било разположено на 1,5 км южно от сегашното местоположение на селото в местността Света София, до Кайряка, на юг от която в м. Сакарлийската шума е било турското село Орфанлии. Селото е имало 4 махали, като най-напред е била заселена Източната. Църквата „Св. Илия“ датира отпреди Освобождението. Училището е открито през 1874 – 1875 г. в църковния двор. Според съхранените спомени на най-старите хора в селото е идвал Левски. Найден Стоянов Найденов (1919 – 1942 г.) е първият партизанин в Средногорието, загинал в сражение. Той е бил секретар на РМС в гимназията в град Чирпан.
В местността на селото има много тракийски находища и местности, които не са изследвани. В селото е имало преди розоварна и във всеки двор е имало почти розови масиви с маслодайната роза–Дамасцена.
Имате поща

„Имате поща“ (на английски: You've Got Mail) е американска романтична комедия от 1998 г. на режисьора Нора Ефрон и с участието на Том Ханкс и Мег Райън. Вдъхновен е от унгарската пиеса „Парфюмерия“ от 1937 г. на Миклош Ласло (която по-рано е адаптирана през 1940 г. в „Магазинът зад ъгъла“ и през 1949 г. в „В доброто старо лято“). Сценарият е на Нора и Делия Ефрон. Отбелязва третото партньорство на Ханкс и Райън, които участват заедно в „Джо срещу вулкана“ (1990) и „Безсъници в Сиатъл“ (1993), последният от които е режисиран от Ефрон.
В България филмът е пуснат по кината на 19 март 1999 г. от „Александра Филмс“.
На 23 септември 1999 г. е издаден на VHS от „Александра Видео“.
На 5 януари 2003 г. е излъчен за първи път по „Би Ти Ви“ със субтитри на български.
На 23 септември 2011 г. се излъчва по каналите на „БТВ Медиа Груп“ с български дублаж. Екипът се състои от:
Христо Сяров

Христо (Тачо) Добрев Сяров (ок. 1848, Стара Загора – 1917, Пловдив) е български революционер, учител и предприемач.
Роден е около 1848 г. в Стара Загора. Там завършва класно училище. През 1867 г. участва като доброволец във Втората българска легия в Белград, където се сближава с Васил Левски. Работи като учител в с. Черково (днес Братя Кунчеви, Старозагорско), където започва разкопки и урежда археологическа сбирка. Учи парфюмерия в Прага. През 1872 г. открива работилница за сапун в Стара Загора. Участва дейно в Старозагорския революционен комитет и става помощник на Атанас Узунов.
Около 1874 г. емигрира в Румъния, където се захваща с търговия и открива фабрика за сапун. Влиза в средите на българската революционна емиграция. Христо Ботев от Букурещ изпраща пощенска картичка по революционни въпроси до Христо Сяров в Гюргево на 25 февруари 1875 г.
След 1883 г. Сяров притежава парфюмерийна фабрика в София. По-късно се установява в Пловдив, където участва успешно в Първото българско земеделско и промишлено изложение през 1892 г. Умира в Пловдив в началото на 1917 г.
Търговски център

Търговски център или мол (псевдоанглизицъм от американски английски: Shopping mall) е комплекс от една или повече търговски сгради със свързани магазини, планиран и управлявани от един собственик. Той е сравнително ново явление, станало възможно с напредването на индустриализацията и замогването на населението, появило се в края на 19 и началото на 20 век и постепенно разпространило се в останалите индустриални страни, а по-късно и в по-слабо развитите икономики по целия свят. В края на 20 век, към, търговските центрове често започват да се добавят кина и ресторанти.
Според определението на Международната асоциация на търговските центрове (Internatinal Council of Shopping Centers) търговски център в Европа е група от търговски помещения в една или повече сгради, които са планирани, развити и управлявани като един имот с един собственик, имат с минимум 5000 m² брутна отдаваема площ (БОП) и собствен паркинг. Заради практиката магазини в търговски центрове да се продават обособено в България критерият за собствеността невинаги може да бъде приложен.
В България търговски центрове масово се появяват през 1960-те и 1970-те години, когато се използва понятието универсален магазин (градски универсален магазин – ГУМ).
Търговските центрове се делят на традиционни (молове, търговски центрове по главни търговски улици) и специализирани (търговски паркове, аутлети, тематични центрове), и се категоризират допълнително според обема на БОП като малки (5 – 20 хил. m²), средни (20 – 40 хил. m²), големи (40 – 80 хил. m²) и много големи (над 80 хил. m²).
В България първият търговски център – ЦУМ – е построен през 1957 г. и до 1998 г. функционира като универсален магазин, в който се предлагат стоки от голям брой продуктови групи – конфекция, парфюмерия, козметика, електроника и други, а след реконструкция през 2000 г. е открит отново вече като търговски център, който приютява магазини на различни марки и вериги.
За първи български мол от съвременен тип (с магазини, заведения, хранителен хипермаркет, кино, паркинги, услуги и забавления) е откритият на 12 май 2006 г. City Center Sofia, в София. Около месец по-късно на 9 юни 2006 г. открива врати Mall of Sofia и след тях врати отварят молове в почти всички големи градове в страната, най-големите от които се намират в София (The Mall – с БОП 66 хил. m²) и Варна (Grand Mall – 50 хил. m²). Обаче на 28 март 2013 г. в София се открива Paradise Center, като изпреварва The Mall със своите 80 хил. m² и става най-големият мол в София.
Ангелина Славова

Ангелина Славова е българска актриса. Занимава се с озвучаване на филми и сериали.
Родена е на 17 април 1970 г. Завършва актьорско майсторство за драматичен театър в ВИТИЗ „Кръстьо Сарафов“ през 1992 г. в класа на проф. Стефан Данаилов.
Играе на сцената на Младежкия театър. Участвала е в театралните спектакли „Елизавета Бам“, „Три сестри“, „Поглед от моста“, „Лунни невени“, „Скъпа Елена Сергеевна“ и много други.
За образа на Тили в „Лунни невени“ получава „Аскеер“ за поддържаща роля през 1997 г. Освен това е носител на наградата на името на Невена Коканова – за дебют от 27-ото издание на филмовия фестивал „Златна роза“, за ролята си във филма „Маймуни през зимата“. През 2010 г. получава „Аскеер“ за водеща женска роля в спектакъла „Нордост – приказка за разрушението“ от Торстен Бухщайнер, реж. Василена Радева в Младежкия театър.
От 2016 г. играе сестра Ненева в сериала „Откраднат живот“.
Славова се занимава с озвучаване от 90-те години. Сред сериалите с нейно участие са „Касандра“, „Трима братя, три сестри“, „Жената в огледалото“, „Дневниците на вампира“, както и анимационните поредици „Тайнствените златни градове“ (дублаж на Диема Вижън), „Дък Доджърс“ (дублаж на bTV), „Дора изследователката“ и „Остров Пълна драма“.
Розета от Плиска

Розетата от Плиска е прабългарски ранносредновековен бронзов артефакт, намерен в старата столица Плиска.
Розетата е открита при редовни археологически разкопки от проф. Станчо Ваклинов през 1961 г. в насипа над южния басейн на голямата цистерна в дворцовия квартал на Плиска и е датирана в периода VII–IX век. Знаците по нея наподобяват руническите символи в Мурфатларския скален комплекс.
Розетата представлява бронзов медальон с диаметър 38 mm. Тя има формата на седемлъчева звезда, като върху всеки лъч са изсечени по два прабългарски рунически знака. В средата на горната ѝ част има ухо за окачване на връв, а на обратната ѝ страна е изсечен знакът IYI. Този вероятно езически знак продължава за около век да се използва и след покръстването на българите като символ, равностоен на християнския кръст.
Една от най-ранните интерпретации на надписа е на Е. Сачев, който смята, че розетата представлява част от конска сбруя. С помощта на чувашкия език той прочита следния текст:„Тази амуниция за ездитен кон да се знае носи печатните знаци на дома“. Днес това мнение и прочит не се приемат от научните среди. Веселин Бешевлиев допуска, че знаците и лъчите на розетата са свързани с познатите в древността седем дни в седмицата, седем планети, седемте сияйни богове, а розетата е служела за гадаене. Неговата хипотеза е най-общоприетата към момента и съгласно нея различни изследователи дават свои четения на знаците върху лъчите на розетата.
Понастоящем розетата се съхранява в Националния археологически музей в София и може да бъде видяна в постоянната експозиция на втория етаж.
Розетата, заедно със знака IYI и с буквата (А) от глаголицата, често се използва от националистическите партии и организации в България. Днес се използва като изображение на медальони, обеци, ключодържатели, щампи върху тениски, рисунки върху чаши, татуировки и др.
Писателят Николай Терзийски интерпретира символиката на розетата от Плиска в своя роман „Отлъчване“ (2017).
Либерално-демократическа партия (Северна Македония)

Либерално-демократическата партия (на македонска литературна норма: Либерално-демократска партија) (ЛДП) е партия в Северна Македония, член на Либералния интернационал. Лидер на партията е Моника Зайкова.
Партията е наследник на Демократическата и Либералната партия, които се обединяват на 19 април 1997 г. Първи председател на партията е Петър Гошев, тогавашен председател на Демократическата партия.
През 2000 г. от партията се отцепва група начело със Стоян Андов, която възстановява Либералната партия. Същата година участва в местните изборите, а през 2002 и 2006 г. в парламентарните избори в рамките на коалицията За Македония заедно, образувана около СДСМ. През 2005 г. нова група начело с Лиляна Поповска се отцепва и създава партията Демократично обновление на Македония.
През 2002–2006 ЛДП участва в коалиционното правителство, водено от СДСМ, а от 2006 г. е в опозиция.
На парламентарните избори на 5 юни 2011 г. партията участва самостоятелно и получава 16 551 гласа, което е слаб изборен резултат. Партията не получава нито едно депутатско място и на следващия ден председателят ѝ Йован Манасиевски подава оставка. На негово място е избран Андрей Жерновски.
На местните избори през 2013 г. ЛДП отново влиза в опозиционната коалиция около СДСМ, като лидерът Андрей Жерновски печели изборите и става кмет на община Център. На парламентарните избори през 2014 г. участва в опозиционната коалиция и спечелва две депутатски места. Въпреки решението за непризнаване на резултатите и бойкот на парламента дотогавашната заместник-председателка Роза Топузова-Каревска остава в парламента, поради което е изключена от всички ръководни органи, но не и от самата партия.
От 1 февруари 2015 г. председател на ЛДП е Горан Милевски. На изборите през декември 2016 г. печели три депутатски места като част от коалицията около СДСМ и участва в правителството на Зоран Заев с подпредседателя си Зоран Шапурич, който е министър без ресор. От юни 2019 г. Горан Милевски е министър на местното самоуправление в правителствата на Зоран Заев и Димитър Ковачевски.
През юли 2022 година двамата депутати от ЛДП Моника Зайкова и Боби Мойсоски гласуват с мнозинството около СДСМ за приемане на френското предложение Северна Македония да започне преговори с Европейския съюз, но председателят Горан Милевски участва в антибългарската кампания и е противник на предложението.
През есента на 2022 г. Горан Милевски подава оставка като председател на партията и член на правителството и по-късно е изпратен за посланик в Словения. В правителството като представител на ЛДП е заменен от Ристо Пенов, а на 20 ноември 2022 г. партиен конгрес избира за председател Моника Зайкова.
Метрополен град Милано

Метрополен град Милано (на италиански: Città Metropolitana di Milano) е една от 12-те провинции на регион Ломбардия, Северна Италия. Той е на 2-ро място по население и брой общини, и на 12-о място по площ от 14-те италиански метрополни града.
От 1 януари 2015 г. Метрополен град Милано е наследник на Провинция Милано. Това е постановено чрез Закон №56 от 7 април 2014 г. – Закон на Делрио, който определя 10-те метрополни града в регионите с обикновен статут, чиито територии съвпадат с тези на предходните провинции.
Площта му е 1575,65 км², а населението му е 3 279 944 души, сред които 488 432 чужди граждани, вкл. и 5275 български (към 31 декември 2019 г.). Включва 133 общини и негов административен център е град Милано.
Метрополен град Милано е на второ място по население сред 14-те метрополни града на Италия.
Метрополният град включва 133 общини:
Български народни инструменти

Българските народни музикални инструменти са музикални инструменти, използвани при изпълнението на българска народна музика, като някои от тях са характерни за почти цялата територия на България, а други са съсредоточени в определена фолклорна област.
В българската народна музика се използват 6 основни народни инструмента - кавал, гайда, гъдулка, тамбура, тъпан, барабан, както и характерни за отделни фолклорни области, като тарамбука, дудук, овчарска свирка, двоянка, окарина, баян, цафара, бръмбазък, чанове, зурна.
Например цафарата е характерна само за северняшката фолклорна област, баяна само за добруджанската фолклорна област, тарамбуката и зурната за македонската фолклорна област, чановете за родопската фолклорна област и т.н. Материалите, от които са произвеждани тези инструменти, са най-често дърво, кожа, в отделни случаи при струнните волски или конски косъм, метал при бръмбазъка и чановете, глина при окарината, а баяна има много по-сложно устройство и е направен от различни материали.
Повечето от народните инструменти са духови – кавал, гайда, дудук, овчарска свирка, двоянка, окарина, цафара, зурна. Към струнните се причисляват гъдулката (струнни лъкови) и тамбурата и бръмбазъка (струнни дърпащи), а към ударните – тъпан, тарамбука и чанове. Акордеонът и баянът спадат към клавишно-меховите музикални инструменти.
Absolute (perfumery)

Used in perfumery and aromatherapy, absolutes are similar to essential oils. They are concentrated, highly aromatic, oily mixtures extracted from plants. Whereas essential oils are produced by distillation, boiling, or pressing, absolutes are produced through solvent extraction, or more traditionally, through enfleurage.
First, plant material is extracted with a hydrocarbon solvent, such as hexane, to yield concrete. The concrete is then extracted with ethanol. The ethanol extract is cooled (e.g., to −15 °C) to solidify waxes, and cold filtered to yield a liquid extract. When the ethanol evaporates, an oil—the absolute—is left behind.
Traditionally, the absolute was obtained by enfleurage, where the resulting pomade was extracted with ethanol to yield the absolute.
Some raw materials are either too delicate or too inert to be steam-distilled and can only yield their aroma through solvent extraction. Examples of these are jasmine and beeswax. Absolutes in demand include rose, jasmine, tuberose, jonquil, ylang-ylang, mimosa, boronia, lavender, lavandin, geranium, clary sage, violet, oakmoss, tonka bean.
Rose oil, jasmine absolute, tuberose absolute, tobacco absolute, orris root oil, ambrette seeds oil, angelica root oil, and orange flower oil are valuable and expensive fragrance and flavor ingredients.
Residual solvents may remain in the absolutes. Therefore, some absolutes are considered undesirable for aromatherapy.
Venera Cosmetics

Venera Cosmetics is a Bulgarian distributor of branded perfumery and cosmetics. It was founded in 1992 in Plovdiv, Bulgaria.
Venera Cosmetics was founded with the opening of its first perfumery shop in Plovdiv in 1992. Three years later it opened a warehouse with wholesale distribution to most parts of Bulgaria.
It became an official distributor for brands such as Henkel, Procter & Gamble, Unilever, and Malizia in 1998 and later became an official representative for L'Oréal and Garnier for southern Bulgaria.
By 2002, the company had six company stores and a well-established distribution and sales network throughout southern Bulgaria and parts of northern Bulgaria. Venera Cosmetics has focused on the branded perfumery sector since 2011.
The company distributes more than 2,000 products for over 100 brands. The company's warehouse and main store are located in Plovdiv, and it employs a team of 12 employees.
The company launched its online shop in 2011.
Geranium macrorrhizum

Geranium macrorrhizum is a species of hardy flowering herbaceous perennial plant in the genus Geranium, family Geraniaceae. It is native to the South east Alps and the Balkans. Its common names include bigroot geranium, Bulgarian geranium, and rock crane's-bill.
It has five-lobed (palmate) leaves that are aromatic when crushed, with pale pink flowers in summer. It is cultivated as an ornamental plant in temperate regions, where it is used as a flowering groundcover, with named cultivars selected for flower colors from white through pink to magenta. The cultivars 'Ingwersen's Variety' (pale pink) and 'White-ness' have gained the Royal Horticultural Society's Award of Garden Merit.
The plant has been used in traditional herbal medicine. One of the many components of the essential oil is the sesquiterpene ketone germacrone, which has been shown to have in vitro antimicrobial activity against the species Bacillus subtilis. An essential oil from it is also used in aromatherapy. In addition to oils, it contains flavonoids, sesquiterpenes, phenolic acids, pigments, vitamins, and mineral salts.
International Fragrance Association

The International Fragrance Association (IFRA) is the global representative body of the fragrance industry. It seeks to represent the collective interests of the industry and promote the safe use of fragrances through regulation.
The association was founded in 1973 and has its head office in Geneva, Switzerland, and its operations centre in Brussels, Belgium. As of October 2022, its membership includes seven multinational companies (known as 'Regular Members') and 23 national associations. There are twelve 'Supporting Members' from countries where and IFRA does not have a national association.
IFRA is led by a president, Alexander Mohr PhD, and by a Board headed by its chairman, Paul Andersson.
In 2020, in response to the ongoing and increasing focus on sustainability in the beauty and fragrance sectors, IFRA, in association with the International Organization of the Flavor Industry (IOFI), launched the "IFRA-IOFI Sustainability Charter." This charter has subsequently been updated with a second edition launched in 2023, with a third planned for 2025.
IFRA is the official self-regulatory representative body of the fragrance industry worldwide. Its main purpose is to ensure the safety of fragrance materials through a dedicated science program. IFRA publishes a list of usage standards for fragrance materials, limiting or prohibiting the use of ingredients, based on the findings of the Research Institute of Fragrance Materials, which gathers data regarding the safety of fragrance materials.
The most recent iteration of the IFRA standards was published in January 2022, integrating all foregoing standards up to and including the "50th Amendment." Within the standards, included ingredients are prohibited (disallowed as a fragrance ingredient), restricted (allowed as fragrance ingredient only in prescribed quantities), or have accompanying specifications regarding their use (such ingredients are only allowed if they comply with specific criteria outlined in the Standard).
IFRA's day-to-day operations are led by its president. Since 2024, this role has been occupied by Alexander Mohr, heading a team of more than ten staff members based principally in Brussels.
IFRA's main decision-making body is its Board, headed by the IFRA Chairman, Paul Andersson. The Board has twelve voting members: eight representing the Regular Members, and four regional representatives of national associations.
বুরিয়াত রন্ধনপ্রণালী

বুরিয়াত রন্ধনপ্রণালী হল বুরিয়াত জনগণের ঐতিহ্যবাহী রন্ধনশৈলী। তারা প্রধানত রাশিয়ার বুরিয়াত প্রজাতন্ত্র এবং লেক বাইকালের চারপাশে বসবাস করে। বুরিয়াত রন্ধনশৈলীর অনেকগুলো খাবারের দিক দিয়ে মঙ্গোলিয়ান রান্নার সাথে মিলিত এবং এটি সোভিয়েত ও রাশিয়ান রান্না দ্বারা প্রভাবিত।
বুরিয়াত রন্ধনশৈলীর বেশিরভাগ খাবার মাংসের ভিত্তিতে তৈরি। তবে লেক বাইকালের আশেপাশে মাছের খাবারও প্রচলিত। বুরিয়াতরা অনেক ধরনের দুগ্ধজাত পণ্যও তৈরি করেন। বুরিয়াত রান্না সাধারণত সহজ এবং পুষ্টিকর। এতে খুব কম মশলা ব্যবহার করা হয়। মঙ্গোলিয়ানদের মতো, বুরিয়াতরা তাদের বুজের জন্য পরিচিত এবং এটি একটি ধরনের স্টিমড ডাম্পলিং।