Kommunenummer

Kommunenummer er nummer for å identifisere kommuner eller kommunefrie områder. Eksempel på andre måter å identifisere områder er postnummer, NUTS-koder eller FIPS-koder i USA.
Kommunenummer i Norge er et firesifret nummer (eks.: 0101) som er unikt for hver kommune i Norge. Numrene brukes til statistiske og andre forvaltningsmessige oppgaver.
Systemet med kommunenummer ble anvendt for første gang ved folketellingen i 1946. De to første sifrene i nummersystemet er fylkesnummeret som angir hvilket fylke kommunene tilhører, 01 er Østfold, 02 er Akershus, osv., mens de to siste er løpende innen fylket. For eksempel, har Bærum kommunenummer 0219, som angir at den har kommunenummer 19 i fylke nummer 02 (Akershus).
I 1946 var det tre typer kommuner i Norge: Kjøpsteder, ladesteder og herredskommuner. Kommuner som i 1946 var kjøp- eller ladesteder fikk tredjesiffer null, f.eks. 1301 Bergen (som fikk nytt nr 1201 da kommunen ble innlemmet i Hordaland i 1972), mens det for herredskommuner løper fra nn11 i geografiske sekvenser, basert på den gamle inndelingen i fogderier. For eksempel, var kommunenumrene i Sør-Trøndelag tildelt etter fire hovedinndelinger (tilsvarende fogderier) fra kysten og innover i fylket, og innenfor disse fra syd til nord. Således løp kommunenumrene først langs kysten fra Hemne til Osen (i tidligere Fosen fogderi), deretter fra Oppdal til Orkdal (Orkedalen fogderi), så fra Røros nordover Gauldalen (Guldalen fogderi), og til slutt langs Trondheimsfjorden fra Leinstrand og videre østover til Tydal (Strinden og Selbu fogderi). I 1952 ble kjøpsteder og ladesteder slått sammen til kategorien bykommuner, men de inngikk administrativt ikke i fylkeskommunene før i forbindelse med kommunereformen fra 1964.
En del mindre byer ble ved sammenslåing med omliggende herredskommuner «degradert» til herredskommuner, for eksempel fikk tidligere 1701 Levanger det gamle nummeret til 1719 Skogn, slik at den nye kommunen (med byen Levanger) ble 1719 Levanger. I utgangspunktet var dette en hestehandel med fylkeskommunene som fryktet tap av skatteinntekter om mange herredskommuner inngikk i utvidede bykommuner, som altså ikke inngikk i fylkeskommunene før i 1964. Når det likevel skjedde er det rart at ikke for eksempel Levanger fikk beholde bynummeret, slik som de andre byene Steinkjer og Namsos i Nord-Trøndelag. Et annet eksempel er 0701 Svelvik som ble 0711 Svelvik. Et eksempel på det motsatte er 0401 Kongsvinger som i 1964 inngikk i herredskommunen 0421 Kongsvinger, men i 1965 fikk igjen bystatus og sitt gamle bynummer.
Selv om kommuneloven av 1992 likestilte alle norske kommuner, dvs. at skillet mellom by- og herredskommuner ble opphevet, har bruken av 0 som tredjesiffer for bykommuner vedvart. For eksempel fikk nye Kristiansund nummer 1505 etter sammenslåingen med Frei i 2008. Tettsteder som har fått «bystatus» i nyere tid, f.eks. 1135 Sauda i 2008, har likevel ikke fått bynummer av den grunn.
Nummersystemet er historisk og dynamisk, slik at alle enheter som har vært selvstendige kommuner etter 1946 er gitt et eget nummer, det gjelder også svært små enheter, som ladestedet Hvitsten, som hadde felles kommunestyre med Vestby. Kommunenummeret er fast for samme kommunale enhet, dog med et unntak: I 1946 ble Masfjorden tildelt kommunenummer 1265, mens etter opprettelsen av Fedje som egen kommune i 1947 fikk denne nye kommunen nr. 1265 (kanskje fordi den lå lengre vest), mens Masfjorden ble tildelt nytt nr 1266 (som da var ubrukt). I ettertid har kommuner som bare eksisterte innenfor perioden 1837–1946 av statistiske hensyn også fått tildelt eget kommunenummer, eks: 0980 Barbu og 1280 Årstad.
I 1960-årene ble svært mange kommuner slått sammen og den nye enheten fikk gjerne kommunenummeret (og oftest også navn) etter den største (by)kommunen. Eks. 0101 Halden både før og etter sammenslåingen 1. januar 1967, og 0119 Øymark før og 0119 Marker etter sammenslåingen 1. januar 1964. Kommuner som er blitt sammenslått og deretter igjen utskilt som egen kommune (uavhengig av om kommunenummer og/eller område er identisk med før sammenslåingen) har fått nytt kommunenummer. Eks. 0435 Os (1951–1965), 0435 Tolga-Os (1966–1975) og 0441 Os (1976–2007). Noen kommuner har fått endret sitt kommunenummer etter 1970, noe som i 1977 og 1988 innebar gjenbruk av enkelte nummer som tidligere tilhørte andre kommuner. Det gjelder 0516 Heldal (1908–1964), 0701 Svelvik (1845–1964), 0704 Åsgårdstrand (1838–1964), 1523 Synnylven (1838–1964) og 1923 Øverbygd (1925–1963).
Siden 1970-årene er det vanlig at sammenslåtte kommuner får et nytt kommunenummer i stedet for å beholde et av de gamle. For eksempel fikk i 1992 nye Arendal kommunenummer 0906 et nummer som tidligere var ubrukt. Et unntak i så måte er 1804 Bodø som fortsatte som 1804 Bodø også etter innlemmelsen av 1842 Skjerstad i 2005.
Det er fremdeles flere ledige numre i tallseriene, men for Vestfold er bynummer brukt opp og gjenbruk er følgelig nødvendig (som angitt over).
Kommunenumrene er utgangspunktet for åttesifrede grunnkretsnummere der kommunenummeret er de fire første sifrene.
Kommunenumrene er også utgangspunkt for listen Statens institutt for folkehelse har for meldeenheter for smittsomme sykdommer. Hver enhet har sitt eget sekssifrede nummer.
Ved regionreformen i 2020 fikk de nye fylkeskommunene nye nummer. Det betydde at også alle kommunene i de respektive fylkene fikk nye nummer; til dels helt nye nummer fordi hvert fylke fikk mange flere kommuner. Viken fylke 30, Drammen 3001; Innlandet fylke 34, Lillehammer 3405 ; Vestfold og Telemark 38, Tønsberg kommune 3803; Agder 42, Risør 4201; Vestland fylke fikk 46, Bergen kommune 4601; Trøndelag 50, Trondheim 5001; Troms og Finnmark 54, Tromsø 5401.
De svenske kommunenumrene bruker samme prinsipp som de norske, to siffer for län/fylke og to for kommune.
I Danmark har kommunenumrene tre siffer. Numrene er oppdelt i grupper på 50 der hovedsetet i hver amt har det første nummeret og de tilhørende kommunene fikk de følgende numrene. Kommunene i amten fikk siden nummer i alfabetisk ordning etter kommunenavn.
I Tyskland har numrene 8 sifre og er oppdelt i fire grupper, XX X XX XXX. De to første sifferne viser hvilken delstat de tilhører, de to gruppene i midten viser regionale tilhørigheter og de siste tre sifrene er den mest lokale enheten.
De østerrikske kommunenumrene har fem sifre, det første nummeret viser hvilken østerriksk delstat kommunen tilhører, de to følgende viser hvilket distrikt de tilhører og de to siste er spesifikke for kommunen.
De sveitsiske kommunenumrene har fire sifre og er inndelt i intervaller etter hvilken kanton kommunen tilhører.