davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Comhrialacha camanachd-iománaíocht

Seo iad Comhrialacha camanachd-iománaíocht, spórt hibrideach ar meascán de chamanachd na hAlban agus iománaíocht na hÉireann é. Tá gaol ag an dá spórt lena chéile agus cumadh comhleagan díobh le go bhféadfadh foirne ón dá spórt imirt in aghaidh a chéile.
Seo thíos na rialacha a bhí in úsáid i gcluiche idirnáisiúnta sa bhliain 2014 a craoladh ar TG4. Seo cuid de na rialacha is suntasaí a bhí ann ag an am. Uaireanta bíonn leaganacha éagsúla i gceist.
PÁIRC: Mar a chéile le páirc CLG 160 x 100, na cúil chéanna.
LIATHRÓID: Uimhir 4 níos lú ná liathróid sinsir iomána.
FAD CLUICHE: 40 nóiméad an taobh. (15 nóiméad uaireanta eile)
DHÁ CHAMÁN DHIFRIÚLA: Camán déanta as fuinseog agus camán déanta as hicearaí.
IMREOIRÍ: 14 imreoir ar an bpáirc agus cúigear ionadaithe, duine acu mar chúl báire. Níl aon srian leis an méid ionadaithe ach gur gá a theacht chun páirce i rith briseadh san imirt agus le cead ón maor líne agus an réiteoir.
ATOSÚ: Má aimsítear cúl caithfear an liathróid isteach idir beirt i lár na páirce ach má aimsítear pointe tosnóidh an cluiche arís le poc amach ón gcúl báire.
SCÓRÁIL: Cúl – Is ionann é agus trí phointe - Brat Glas Pointe ón talamh (poc saor nó poc sleasa) – Is ionann é agus 2 phointe – brat dearg Pointe ón gnáth imirt – pointe amháin – brat bán
POC ÉIRICE: Triúr ar an líne ach an “Nash Rule” tugtha isteach.
As alt na himeartha: Níl cead isteach sa gcearnóg bheag.
LIATHRÓID SA LÁMH: Níl cead ag imreoirí an sliotar a bheith ina lámh seachas an cúl báire ag tógáil an poc amach nó i rith poc éirice. (Sa bhliain 2023 bhí cúl báire na hÉireann ag úsáid cón agus ag bualadh an tsliotair ón talamh)
CIC: Ní féidir cic a bhualadh ar an sliotar ach is féidir é stopadh le do chosa.
Na Cluichí Gaelacha

Tugtar cluichí Gaelacha ar na cluichí dúchasacha a imrítear in Éirinn - peil Ghaelach na bhFear, peil Ghaelach na mBan, iomáint, camógaíocht, cluiche corr agus liathróid láimhe. Bhí na sean-spóirt Éireannacha ag imeacht i léig de réir a chéile agus an 19ú haois ag druidim chun deiridh, ach tugadh borradh an-mhór dóibh nuair a thosaigh an tAthbheochan Gaelach, agus le bunú an Chumainn Lúthchleas Gael sa bhliain 1884 ach go háirithe.
Is iad na cluichí seo cluichí traidisiúnta náisiúnta na hÉireann. Réachtalaíonn Cumann Lúthchleas Gael iad (tá cumann speisialta ag peil na mban). Tá ceanncheathrú CLG i bPáirc an Chrócaigh, Baile Átha Cliath.
Tá stair an-fhada ag cluichí Gaelacha, go mór mhór ag iománaíocht, cluiche a bhí ar siúl ag na Ceiltigh. Sa naoú haois déag, áfach, thosaigh laghdú ag teacht ar na cluichí seo. Fear é Micheal Cusack a bhí tugtha don Ghaeilge agus bhí an-imní air freisin faoin laghdú. Shocaigh sé aghaidh a thabhairt ar an gceist agus na cluichí a thabhairt chun fóirfe arís. Chas sé le roinnt daoine eile a bhí chomh díograiseach céanna leis féin. Is de bharr an fheachtais seo a bunaíodh Cumann Lúthchleas Gael ar an gcéad lá de mhí na Samhna 1884 i nDurlas, Contae Thiobraid Árann.
Murach bunú an chumainn agus iarrachtaí an uasail Cusack, is cinnte beagnach nach mbeadh na cluichí Gaelacha againn inniu. Thug an Cumann deis do dhaoine a bheith páirteach sna cluichí, chuidigh sé leis an mbród agus a bhféinmheas mar phobal Éireannach. Tá fréamhacha an chumainn fite fuaite sa bpobal ag leibhéil éagsúla, sa pharóiste, sa chontae, go réigiúnach agus go náisiúnta. Tá an eagraíocht ar cheann de na cinn is mó ar domhan. Tá 3,000 cumann nó níos mó acu agus is mór an líon a thagann faoi thionchar an chumainn sa gcóras oideachais ach go háirithe. Fiú, tá cluichí Gaelacha le fáil ar fud an domhain. Imrítear craobh ceannais na gcluichí i bPáirc an Chrócaigh Bhaile Átha Cliath.
Féach Peil Ghaelach
An cluiche Gaelach is mó a imrítear ná peil. Imríonn dhá fhoireann i gcluiche. Bíonn 15 imreoir ag gach foireann. Déanann na himreoirí iarracht cúilín nó cúl a fháil (is fiú cúl amháin 3 chúilín). Tá sé beagán cosúil le sacar agus le cispheil.
Féach Iomáint agus Camógaíocht
Imríonn fir iománaíocht, agus imríonn mná camógaíocht. Bíonn na cluichí an-chosúil le chéile. Tá cuid mhaith de na rialacha cosúil le peil, ach bíonn camán ag gach imreoir.
Féach Liathróid láimhe
Imríonn beirt daoine an cluiche seo in aghaidh a chéile ar phinniúr nó ar chúirt le balla.
Féach Cluiche corr
Tá cluiche corr cosúil le daorchluiche, agus imrítear le bata agus sliotar é.
Nuachtán

Is iris ina fhoilsítear nuacht agus faisnéis eile é nuachtán. Clóbhuailtear ar pháipéar tanaí é.
Foilsítear nuachtáin gach lá, gach seachtain nó gach mí nó níos minicí, amhail gach ré lá nó dhá uair sa seachtain.
Bíonn ailt i nuachtáin dírithe ar pholaitíocht, spórt, siamsaíocht, an gheilleagar, oideachas, eolaíocht agus a lán nithe eile nach iad.
Foilsítear nuachtáin ar fad na cruinne gach lá. Is iad ceann de na bealaí is tábhachtaí atá ag daoine nuacht a fháil. Ach tá na nuachtáin faoi bhrú ón nGréasán Domhanda mar is féidir an t-eolas a fhoilsiú láithreach ar na ngréasán.
Ultimate

Is spórt foirne a imrítear le diosca eitilte (nó frisbee) é Ultimate (nó sárfhriosbaí). Chruthaigh grúpa mac léinn in Ardscoil Columbia i Maplewood, Nua-Gheirsí an spórt sa bhliain 1968. Cé gur spórt traidisiúnta é ó thaobh riachtanas lúthchleasaíochta, níl sé cosúil le spóirt eile toisc nach bhfuil réiteoirí ann go ginearálta, fiú ag na leibhéil iomaíochta is airde. Ina ionad sin, braitheann Ultimate ar chothrom na Féinne agus cóimheas idir na himreoirí, coincheap bunúsach ar thug seanfhondúirí an spóirt The Spirit of the Game air.
Scóráiltear pointí tríd an diosca a chur ar aghaidh chuig comhimreoirí i gcrios deiridh na foirne eile. Rialacha bunúsacha eile ná nach féidir le himreoir céimeanna a thabhairt agus an diosca ina sheilbh, agus tarlaíonn aistriú seilbhe tar éis pas a bhuaileann an talamh, a théann as an imirt, nó a sciobann an fhoireann eile.
Is trádmharc cláraithe de chuid an chomhlachta Wham-O é an téarma Frisbee, agus dá bhrí sin seachnaítear an t-ainm “Ultimate Frisbee” (agus fiú “sárfhriosbaí” i nGaeilge), cé go bhfuil sé fós in úsáid choitianta neamhfhoirmeálta.
Tá an spórt ag fás go tapa in Éirinn, leis na mílte duine á imirt timpeall na tíre. Bhain foireann náisiúnta sinsear na mban Craobhchomórtas na hEorpa sa bhliain 2019, agus eagraíodh fáiltiú don fhoireann ina dhiaidh sin in Áras an Uachtaráin leis an Uachtarán Mícheál D. Ó hUigínn. Tá foireann lán-Ghaeilge amháin in Éirinn, darb ainm “Plámás”.
Traenálaí

Is duine a traenálann foireann spóirt nó lúthchleasaí aonair é traenálaí. Féadfaidh an ról a athrú de réir an spórt i gceist ach tá sé bunaithe ar thraenáil theicniúil, meabhrach agus fisiceach i gcoitinne. Bíonn na traenálaithe iar-lúthchleasaithe nó daoine le heolas mór den spórt i gceist go minic. Féadfar an traenálaí a hainmniú mar bhainisteoir nó teicneoir freisin.
Cuimsíonn beagnach gach spórt foirne post na traenálaí. Déanann an traenálaí tascanna cineálacha ag an leibhéal oirbheartaíochta, lúthchleasach agus síceolaíoch, de ghnáth. Tionlacann aon nó níos mó cúntóirí an traenálaí le linn seisiúin traenála de ghnáth agus déanann siad na tascanna níos mó sonracha. Go háirithe, féadfar traenálaí a cuidiú ag:
Is é an traenálaí an duine atá freagrach i chinneadh an foirmíocht a húsáid sa pháirc, na himreoirí le himirt agus na hionaduithe a dhéanamh le linn na cluichí freisin. Féadfar an traenálaí a hainmniú mar roghnóir má tá an duine i bhfeighil foireann náisiúnta nó i gcásanna eile inarb iomchuí. Ainmnítear an traenálaí mar bhainisteoir sna cluichí Gaelacha. Úsáidtear an téarma seo sa pheil (sacar) freisin, sa Ríocht Aontaithe go formhór, nuair atá níos mó ná an gnáth údarás ag an traenálaí. Chuimseodh seo an údarás chun imreoir a shíniú, post in áirithe do stiúrthóir spórtúil i bhformhór tíortha.
Bíonn riachtanas ag an traenálaí deimhniú cailiúcháin a bheith aige i bhformhór spóirt. Faightear é trí pháirt a ghlacadh i gcúrsaí traenála de ghnáth.
Stuart Olding

Is imreoir idirnáisiúnta rugbaí idirnáisiúnta na hÉireann é Stuart Olding a imríonn go príomha sa lár, ach sa chúlra freisin. Ó 2018, tá sé ag imirt le CA Brive agus ó 2013 le foireann náisiúnta na hÉireann.
Críostóir Mac Thaidhg

Is peileadóir Gaelach agus iománaí Éireannach é Críostóir Mac Thaidhg (Béarla: Christopher "Chrissy" McKaigue, a rugadh 13 Iúil 1989) a imríonn do Dhoire.
Imríonn Mac Thaidhg peil agus iománaíocht ar leibhéal club do CLG Roibeard Eiméid, Sleacht Néill. Is cosantóir sa pheil agus leatosaí san iomáint é.
Is as Sleacht Néill do Mhic Thaidhg. D'fhreastail sé ar Choláiste Naomh Pádraig i Machaire Rátha dá mhéanscolaíocht.
Bhain Mac Thaidhg an cluiche ceannais i Craobhchomórtas Peile Sinsearach Doire amach i 2008 le Sleacht Néill, ach bhuail Baile an Doire iad.
Bhí Mac Thaidhg ina leaschaptaen ar fhoireann Mionúr Dhoire a bhain an dara háit i Craobh Mionúr Uladh agus Craobh Mionúr na hÉireann i 2007. Níos luaithe sa bhliain chéanna bhain sé Sraith Peile Mionúr Uladh leis an chontae, agus thóg sé an corn mar chaptaen.
I 2008, bhain McKaigue cluiche ceannaos Craobhchomórtais Uladh Faoi 21 amach le foireann faoi 21 Dhoire, ach bhuail an Dún iad i ndiaidh dóibh cúl a scóráil. Níos moille sa bhliain roghanaíodh é le himirt i bpainéal Sinsearach Dhoire roimh chluiche in éadan Muineachán sa chraobhchomórtais. Tháinig sé ar an pháirc mar ionadaí sa chluiche sin, ag cugr tús lena ghairm Sinsearach peile le Doire agus scóráil sé pointe sa chluiche.
Bhí baint aige ó thús séasúr 2009 - ainmnníodh i bpainéil Corn Mhic Cionnaith , an tSraith Náisiúnta agus an chraobhchomórtas . Bhain Doire amach cluiche ceannais an tSraith Náisiúnta amach, ach bhuail Ciarraí iad.
D'imir sé d'Éirinn dhá uair in eadán na hAstráile i Sraith Rialacha Idirnáisiúnta 2013.
CLG Naomh Bríd, Béal Feirste

Is club Cumann Lúthchleas Gael é CLG Naomh Bríd, a bunaíodh sa bhliain 1998, agus atá lonnaithe i mBéal Feirste, Contae Aontroma. Faoi 2022 ba é an cumann ar an 5ú club CLG ba mhó i gCúige Uladh.
Imrítear iománaíocht, camógaíocht, peil na bhfear agus peil na mban sa chlub, chomh maith le réimse leathan imeachtaí chultúrtha.
Thosaigh Dermot Dowling agus Conor MacSherry ag cur suime i gcumann CLG a bhunú i gceantar Mhaigh Lón/an Sruthán Milis i 1998. D’fhoilsíodh fógra i nuachtlitir an pharóiste Naomh Bríd le poiblíocht a thabhairt do chruinniú a bhí eagraithe don 7ú Nollaig i mBunscoil Naomh Bríd le cumann a bhunú. D’fhreastail 23 duine ar an chruinniú sin, agus cuireadh an cumann ar bun.
Reáchtáladh comórtas i scoileanna sa pharóiste le suaitheantas agus feisteas an chlub a dhearadh. Roghnaigh na moltóirí feisteas gorm agus ór, agus suaitheantas ina bhfuil comharthaí áitiúla - Crann Mór, an Sruthán Milis (Abhainn an Lagáin), agus Crosóg Bhríde, chun tosaigh.
Ba as ceantair thuaithe fud fad Cúige Uladh mórchuid de bhunaitheoirí an chumainn, agus mar gheall air seo, cuireadh síos ar Naomh Bríd san am seo mar “club cathrach le croí tuaithe.”
Ag tús ré an chumainn, baineadh úsáid as páirceanna éagsúla, “The Dub”, Loch Cuan agus an YMCA sa Shruthán Milis ina measc, mar ionaid traenála agus imeartha. D’aimsíodh Páirc Shane, iar-pháirc de chuid Cumann Rugbaí Instonians, i 1999 agus thug seo ardú meanman i measc ballraíocht an chumainn go raibh baile buan faighte acu, ach rinneadh scrios air seo nuair a dhíol úinéirí an talaimh an pháirc fá choinne athfhorbairt.
Fuair CLG Naomh Bríd aiseanna bhuain i 2008, nuair a bhog an cumann go Páirc Musgrave, ar Lána Stockman. D’oscail Uachtarán CLG Nicky Brennan an pháirc go hoifigiúil i ndiaidh cluiche idir fhoireann “Sárimreoirí” agus foireann déanta as laochra Naomh Bríd.
De réir treoirleabhar oifigiúil an CLG ba chóir go mbeadh an Ghaeilge agus an cultúr Ghaelach lárnach sa chumann, agus mar sin tá fochoiste Cultúr agus Teanga ghníomhach ag CLG Naomh Bríd.
Eagraítear ranganna Ghaeilge do dhaoine fásta sa phobal, agus i mbunscoileanna áitiúla. Óstálann an cumann “Meascán Bliantúil” i dTeach Mhaigh Lón mar cheiliúradh ar Lá Fhéile Bríde. Bíonn ceol, filíocht, damhsa, ealaín, scéalaíocht agus eile ar chlár an Mheascáin. Glacann foirne ón chumann páirt i gcomórtais Scór Sinsir agus Scór na nÓg go bliantúil.
In ómós do John Cahill, fear a bhí lárnach i stair an chumainn agus atá ar shlí na fírinne, eagraítear Corn John Cahill go bliantúil ar an 27ú Nollaig. Mar chuid den ócáid charthanachta seo, glacann foirne déanta as ballraíocht an chlub páirt i gcomórtas peile.
Foireann náisiúnta haca mná na hÉireann

Déanann foireann náisiúnta haca mná na hÉireann ionadaíocht ar son na hÉireann i gcomórtais haca idirnáisiúnta.
An foireann do Chorn Haca Mná an Domhain 2018:
Príomhchóitseálaí: Graham Shaw
Haggis hurling

Haggis hurling is a Scottish sport involving the hurling of a haggis as far as possible, for distance and accuracy.
Although its proponents often claim an ancient origin, haggis hurling is actually a very recent invention. In 2004 Robin Dunseath, publicist for Scottish entrepreneur Tom Farmer and ex-president of the World Haggis Hurling Association, said he invented the sport as a practical joke for the 1977 Gathering of the Clans in Edinburgh, later using it to raise funds for charity at Highland games. It appeared on the BBC TV program That's Life! around that time, when many people would have realised it was basically a joke.
Two variations have developed: one enacted at festivals, the other a professional sport.
The present world record for haggis hurling was set at 217 feet (66 metres) by Lorne Coltart at the Milngavie Highland Games on 11 June 2011, beating Allan Pettigrew's 180-foot (55-metre) record which had stood for over twenty years. However, the Australian cricket player Tom Moody was purported to have thrown a haggis in 1989 over 230 feet (70 metres).
Modern haggis hurling is judged on the basis of distance and accuracy of the hurl and a split or burst haggis is immediately disqualified, as the haggis must be fit to eat after landing. The sport requires subtle technique rather than brute force, as the hurl must result in a gentle landing to keep the haggis skin intact.
Plans to use a fake haggis in a hurling competition at a Highland festival in Melbourne split purists from those who are fearful of the mess a high-speed impacting may cause.
The haggis must be of traditional construction, consisting of a tender boiled sheep's heart, lung and liver with spices, onions, suet and oatmeal and stock stuffed in a sheep's paunch, boiled for three hours.
At the time of hurling the haggis should be cooled and inspected to ensure no firming agents have been applied. Rules dictate that the haggis must be packed tight and secure, with no extra skin or flab.
The sporting haggis weighs 500 grams, with a maximum diameter of 18 cm and length of 22 cm. An allowance of ±30 grams is given and this weight is used in both junior and middle weight events.
The heavyweight event allows haggis up to 1 kg in weight, but the standard weight of 850 grams is more common, with an allowance of ±50 grams.
There is a World Haggis Hurling Championship.
Darren Laird from Bo'ness, Falkirk is the current world champion.
There is also a Canadian Haggis Hurling Championship in Perth, Ontario. The event is held in conjunction with the Perth World Record Kilt Run. The Canadian event in Perth is said to be the largest competition in the world, with over 140 measured competitors in 2013. The 2014 competition had 571 registered Hurlers. The competition in Perth uses M.P. Survey company and their precise laser equipment to measure the finals.
In 2004, a Highland festival in Melbourne made plans to use a fake haggis in a hurling competition there.
On 31 December 2021 the first Belgian competition was organised in the South of Deurne (Antwerp).
2025 National Hurling League

The 2025 National Hurling League, known for sponsorship reasons as the Allianz Hurling League, is the 94th staging of the National Hurling League (NHL), an annual hurling tournament for county teams. Thirty-two county teams from Ireland, and three from England, compete.
2025 saw a new structure, with the league consisting of five divisions, each containing seven teams, and two teams promoted and relegated from each.
It began on the weekend of 25–26 January 2025. Clare were the reigning champions.
On 6 April, Cork deafeated Tipperary by 3-24 to 0-23 to win the final, and their first league title since 1998.
The 2025 National Hurling League consists of five divisions of seven teams. Each team plays every other team in its division once. Two points are awarded for a win and one for a draw.
In the top division, Division 1A, teams compete to become the National Hurling League (NHL) champions. The top two teams qualify for the NHL Final.
Teams compete for promotion and relegation to a higher or lower league. In Divisions 1B, 2, 3 and 4, the first- and second-placed teams play in the divisional final and are both promoted, while the bottom two teams of divisions 1A, 1B, 2 and 3 are relegated.
As per the Official GAA Guide - Part 1 - Section 6.21 -
If two teams in the same group are equal on points on completion of the league phase, the following tie-breaking criteria are applied:
If three or more teams in the same group are equal on points on completion of the league phase, or two teams are tied and drew the match they played, the following tie-breaking criteria are applied:
In the event that two teams or more finish with equal points, but have been affected by a disqualification, loss of game on a proven objection, retirement or walkover, the tie shall be decided by the following means:
Overall
In a Single Game
Overall
In a Single Game
Gaelic ball

A football or Gaelic ball (Irish: liathróid peile) is the spherical leather football used in the sports of Gaelic football and ladies' Gaelic football and international rules football.
The pattern of panels consists of six groups perpendicular to each other, each group being composed of two trapezoidal panels and one rectangular panel; 18 panels in all.
The football is required to weigh 480–500 grams (1.05–1.1 pounds) and have a circumference of 68–70 cm (2 ft ~3 in); therefore, a diameter of about 22 cm (9 in). Smaller balls can be used in under-15 or younger grades. In addition, balls are approved by The Central Competitions Controls Committee "on the basis of compliance with standards and tests set out by The Central Competitions Controls Committee] Footballs shall fully comply with the Playing Gear and Equipment regulations as ratified from time to time by Central Council." Footballs are pumped to 9.75–10 psi (67–69 kPa).
The Central Competitions Controls Committee have approved two "Match Footballs" to date.
The first Officially Licensed Ball was the iconic O'Neills Football which has been widely used in the sport since the 1960s. In 2015, The Central Competitions Controls Committee approved the MD Sports Match Football. The most recently approved ball is produced by the Myclubshop.ie company, owned by long-standing GAA patron Martin Donnelly.
In ladies' Gaelic football, a size 4 football is used in all grades of competition from under-12 upwards. A size 3 or Go Games football is used in younger age groups.
Early rules did not precisely define the football, and the ball used was the same as that used in association football (soccer).
The first distinctive Gaelic footballs were offered for sale in Dublin in 1886. Leather balls quickly became soggy and misshapen until water-resistant coatings were added.
Sport Ireland

Sport Ireland (Irish: Spórt Éireann), formerly the Irish Sports Council, is a statutory authority that oversees, and partly funds, the development of sport within Ireland. It is located at the National Sports Campus in the townland of Sheephill near Abbotstown House in Dublin.
Sport Ireland was established in July 1999 under powers provided by the Irish Sports Council Act. Its remit is to plan, lead and co-ordinate the sustainable development of competitive and recreational sport in Ireland.
Sport Ireland comprises eight major divisions including: Finance, High Performance, Local Sports Partnerships, National Governing Bodies, the Anti-Doping Unit, Corporate Services, the National Trails Office, and the Irish Institute of Sport.
Sport Ireland is member of the European Platform for Sport Innovation.
Ash guard

An ash guard, ashguard or hurling glove (Irish: miotóg chosanta) is a fingerless protective glove used in the Gaelic sports of hurling and camogie, principally played in Ireland.
Its purpose is to protect the hand from being hit by opponent's hurleys (or camogie sticks) when catching the sliotar (ball) during play. Its name derives from the use of ash wood to make hurleys and camogie sticks. Most players wear the ashguard only on their dominant hand, although Kevin Downes wore one on each hand.
The ash guard was introduced in the 1990s as safety equipment (including protective helmets) was becoming more common in the sport and players were increasingly aware of the risk of injuries. The prototype is credited to Dr Brendan Cuddihy of Greystones, County Wicklow.
They have become increasingly rare in recent years, with one article in 2017 dismissing them as a "fad." Ken McGrath suffered multiple fractures to the metacarpals and phalanges but never wore one, saying "I never liked fellas wearing gloves, the look of it is something I don't like. I wore a glove for one game after breaking a finger but I threw it away after a minute, I couldn’t stick it." However, John Callinan (who played in the 1990s before ash guards were common) has credited a reduction in broken fingers in the sport in recent years to the use of gloves.
Most ash guards are fingerless, in order not to reduce dexterity, but new gloves like the Mycro Long Finger Glove are designed to protect the proximal phalanges without affecting dexterity.
Some rugby union players have also used ashguards, including André Joubert and Tommy Bowe.
Hockey Ireland

Hockey Ireland, previously known as the Irish Hockey Association, is the governing body for field hockey in both the Republic of Ireland and Northern Ireland. It is responsible for organising both the Ireland men's national field hockey team and the Ireland women's national field hockey team, as well as national leagues and cup competitions. Hockey Ireland is mainly funded through grants as well as small contributions from Sport Ireland, Sport Northern Ireland and the Olympic Council of Ireland. In 2013 Hockey Ireland became a limited company. Approximately 168 clubs and 280 schools are affiliated to Hockey Ireland.
The Irish Hockey Union was founded on 6 February 1893, following a meeting at the Wicklow Hotel. The men's Irish Senior Cup was first played for in 1893–94, making it the oldest field hockey cup competition in the world. The men's Irish Junior Cup was first played for in 1894–95. On 26 January 1895 the Ireland men's national field hockey team played in the first ever international field hockey match when they defeated Wales 3–0 in Rhyl. The Irish Ladies Hockey Union was established in 1894, following a meeting at Alexandra College. In March 1896 they hosted the first ever women's international field hockey match when the Ireland women's national field hockey team defeated England 2–0 at Alexandra College. Ireland joined the International Hockey Federation in 1950. The two unions merged in May 2000 to form the Irish Hockey Association. The merger came about after the International Hockey Federation declared in 1998 that each national member must be governed by just one organisation.
Baller League

The Baller League is an indoor six-a-side football competition that originated in Germany in 2024, created by entrepreneur Felix Starck, with backing from professional footballers Mats Hummels and Lukas Podolski. The league combines professional football elements with entertainment, incorporating celebrities, influencers, and ex-professional footballers as managers and players. Following the success of the German edition, the league expanded to the United Kingdom in 2025. The inaugural UK edition began on 24 March 2025 at London's Copper Box Arena.
The Baller League was launched in 2024 in Germany, inspired by the success of the Kings League in Spain. It was conceptualized to merge traditional football with elements of entertainment to appeal to a younger demographic.
Following the German edition's success, major expansions were announced in November 2024, with new editions set to launch in the United Kingdom and the United States in 2025. British YouTuber KSI was named president of the UK edition, while American livestreamer IShowSpeed was appointed president of the US edition.
The league follows a six-a-side format with 12 teams, each consisting of a 12-player squad selected through a draft system. Matches last 30 minutes, divided into two 15-minute halves. The league also incorporates several unique rules:
The top four teams in the league will qualify for the play-offs, with two semi-finals and a final to decide a champion.
The UK Baller League includes 12 teams, each managed by a notable figure from sports, entertainment, and social media. The teams and managers for the inaugural UK season are as follows:
The league features a mix of former professionals and emerging talents. Notable players include:
Sky Sports and NOW TV have secured a one-year broadcast partnership for the UK edition, ensuring live coverage of all matches, with every games shown on Sky Sports Mix. International viewers can also watch via the Baller League's YouTube and Twitch channels every matchday. Every match will be hosted by YouTuber Chunkz and Olivia Buzaglo.
In matchday two, on 31 March 2025, Tottenham Hotspur defender Kevin Danso, appeared as a pitchside co-commentator.
The match is held at London's Copper Box Arena.
The league has been praised for its innovative approach to football and for engaging younger audiences through its combination of entertainment and sport. Its introduction to the UK market has further expanded its global reach and popularity.
Spekepølse

Spekepølse er en samlebenevnelse for en rekke pølsetyper som er konservert gjennom salting (speking) og/eller røyking og tørking. Spekepølser lages av hakket eller kvernet, renskåret kjøtt og fett som tilsettes ulike smaker, gjennom tilsetninger av krydder, urter, alkohol og lignende. I noen typer brukes også blod og innmat som ingredienser.
Spekepølser har blitt laget i Norge siden vikingtiden, typisk i forbindelse med slakting. Kjøtt og innmat ble saltet eller røkt, og deretter hengt til tørk på stabburet.
I moderne fremstilling tilsettes pølsene melkesyrebakterier som forbruker sukker og danner melkesyre. Melkesyren gir spekepølsene en syrlig smak, og gir samtidig et utrivelig miljø for skadelige bakterier.
Tradisjonspølser:
Nyere pølsetyper:
Spesialpølser:
Pålegg

Pålegg er en samlebetegnelse på matprodukter som legges oppå smørbrød. Vanlige pålegg i Norge er forskjellige varianter av syltetøy, sjokoladepålegg, ost, makrell i tomat, leverpostei og kaldskåret kjøtt som for eksempel servelat, skinke, spekepølse, sylte eller roastbiff.
Pålegg er utledet av «å legge på», og henspiller således til at det er funksjonen til matproduktet, det å legge det på brød, som definerer hva som er pålegg. Det er ikke fysiske egenskaper ved pålegget som er avgjørende. For eksempel er syltetøy pålegg når det brukes på brødskiver, men ikke når det brukes som tilbehør til middag.
Mange språk, som engelsk, har ikke noe begrep som dekker «hva som helst som en kan ha på en skive brød», så ordet dukker jevnlig opp på lister over uoversettelige ord. På engelsk brukes spread om smørepålegg og topping om andre pålegg.
Spekemat

Spekemat er en fellesbetegnelse for mat som er konservert gjennom speking. Ulike typer kjøtt og fisk kan spekes. Eksempler på spekemat er fenalår, spekeskinke, spekekjøtt, spekepølse og spekefisk med mer.
I Norge har konservering gjennom speking vært kjent i mer enn 1000 år, og spekemat spises året rundt. Allikevel spiser nordmenn lite spekemat i forhold til andre europeere. Ifølge Forskning.no og Nofima spiste nordmenn i snitt cirka 0,4 kg spekeskinke per innbygger i 2009. I Spania og Italia var snittet henholdsvis 3,3 og 4,4 kg per person.
I Norge er spekemat og grillmat mest populært i sommerhalvåret.
Alta lufthavn

Alta lufthavn (nordsamisk: Áltá, kvensk: Alattio) eies og drives av Avinor AS. Lufthavnen ligger ved bydelen Elvebakken, 4 km øst for Alta sentrum.
Flyplassen ble åpnet 4. mai 1963, sammen med Kirkenes lufthavn, Høybuktmoen og Lakselv lufthavn, Banak. Opprinnelig ble flyplassen betjent av SAS med Convair CV-440 fly, men i 1969 ble Douglas DC-9 jetfly satt i drift på ruter til Alta, Banak og Høybuktmoen.
Per 2021 betjenes flyplassen av både SAS, Widerøe og Norwegian. På begynnelsen av 2000-tallet ble det klart at Alta lufthavn måtte få nytt terminalbygg. Det nye terminalbygget ble tatt i bruk 23. august 2009, men ble offisielt innviet i september 2009.
Terminalbygget består av fire gater (21-24) og to bagasjebånd. Den ene delen av terminalen kan gjøres om til ren utenlandsterminal.
Det er både kafé og kiosk i venteområdet etter sikkerhetskontrollen. Ved bagasjeutleveringen er det tre leiebilselskaper, samt en automat for kaffe, mineralvann og snacks.
Widerøe Ground Handling AS (WGH), opererer som handlingselskap, og utfører avtalte bakketjenester på vegne av flyselskapene.
Flyplassen betjente 344 396 passasjerer i 2023, mot 303 828 i 2004. Alta lufthavn er dermed den største lufthavnen i Finnmark målt i passasjertall. Flyplassen har én asfaltert rullebane på 2 127 m.
Flyplassen betjenes av rutebuss, flybuss og drosje.
Tokmac Nguen

Tokmac «Tokki» Chol Nguen (født 1993) er en norsk fotballspiller som spiller for den svenske klubben Djurgården.
Nguen signerte sin første proffkontrakt med Strømsgodset i juli 2011, etter å ha tidligere spilt for Drammen Fotballklubb, SBK Skiold og Vind IL. Tippeliga-debuten fikk han 28. august samme år, da han ble byttet inn i kampen mot Fredrikstad, som endte 1–1.
Høsten 2014 ble han leid ut til Bærum, der han fikk totalt 13 kamper og to scoringer i 1. divisjon. Han var tilbake i Strømsgodset Toppfotball våren 2015, før han så ble leid ut til Mjøndalen Idrettsforening, der han spilte seks Tippeliga-kamper, og scoret sine to første Tippeliga-mål. Hans første mål i Tippeligaen kom i 3–1-tapet mot Molde 18. oktober 2015.
Han fikk sitt gjennombrudd i Strømsgodset Toppfotball i starten av 2016-sesongen. Han fikk sin første kamp fra start i Tippeligaen for klubben i 2–0-seieren Haugesund 3. april, og scoret sitt første Tippeliga-mål for klubben mot Start 1. mai, i en kamp som endte 2–2.
Den 28. januar 2019 skrev han kontrakt med den ungarske klubben Ferencváros TC.
I juni 2020 fikk Nguen en skriftlig advarsel fra det ungarske fotballforbundet for å ha feiret et mål for Ferencváros ved å vise frem en undertrøye der det sto "Justice for George Floyd". Ferencváros-ultraene er notorisk høyreorienterte, og det var ikke nødvendigvis slik at dette budskapet falt i god jord hos dem, selv om Nguen er en godt likt spiller i Ungarn.
Den 16. juni 2020 var han med da Ferencváros ble mestere etter å ha slått Budapest Honvéd på Hidegkuti Nándor Stadion. 29. september 2020 var han del av Ferencváros-troppen som kvalifiserte seg til UEFA Champions League 2020-21, etter seier mot Molde på bortemål. Kampen foregikk på Groupama Arena, som er hjemmebanen til Ferencváros. I første runden av nevnte Champions League-sesong skåret han to ganger mot Allsvenskan-vinnerne Djurgården på Groupama. Han skåret sitt første gruppespillsmål mot Dynamo Kyiv.
I Budapest kalles han for "tökmag", ungarsk for gresskarfrø. Tilnavnet oppsto hovedsakelig fordi gresskarfrø er en populær snack i Ungarn, og ofte selges på kamper, men også fordi Nguen er liten av vekst.
Han har tidligere spilt landslagsfotball for aldersbestemte lag for Norge. Han ble tilbudt en plass på landslaget til Sør-Sudans herrelandslag i fotball i 2019.
Den 12. mars 2021 ble han tatt ut i sin første landslagstropp for Norge i VM-kvalifiseringskampene mot Gibraltar (24. mars), Tyrkia (27. mars) og Montenegro (30. mars), og fikk sin landslagsdebut da han kom inn i andre omgang mot Gibraltar.
Per Fredrik Kjølner

Per Fredrik Kjølner (født 14. februar 1953 i Tønsberg, Vestfold) er en norsk gitarist, produsent og låtskriver. Han er gift med krimforfatter Lene Lauritsen Kjølner.
Han startet sin musikerkarriere i bandet Wasa i Tønsberg i 1969. Da Kjølner flyttet til Bergen i 1973 startet han opp bandet After Eight sammen med Jørn Kalvik (vokal), Tarjei Flotve (trommer) og Stein Pedersen (bass). Dette bandet ble oppløst i 1976. Kjølner var med på å starte rockebandet Tornerose samme år, og de holdt det gående til 1981. Bandet kom blant annet på 2.-plass i NM i rock i 1979. Kjølner flyttet etter hvert hjem til Tønsberg og startet da Big Spenders, et band bestående av Jørn Kalvik, Per Eriksen og Terje Brendsrød. I 1988 kom Håvard Hervik inn som vokalist og overtok etter Kalvik. Bandet ga ut to LP-er - én med Kalvik og én med Hervik fram til det ble oppløst i 1989. Kjølner ga ut CD-en Hook, Line and Sinker som et soloprosjekt, men under Big Spenders' navn. I 2012 gjenoppsto Big Spenders med Jørn Kalvik på vokal, Halvard Olsen på bass og Håkon Hansen på trommer.
Kjølner har opp gjennom årene jobbet med en rekke prosjekter, blant annet flere barneplater. Han var involvert i Den lille traktoren Gråtass, der han skrev og produserte musikk i en periode på ti år. Han utga fire CD-er og musikk til en spillefilm. Han har vært deltaker i Melodi Grand Prix ved to anledninger, i 1994 og 1995 med henholdsvis sjette- og femteplass. Han har jobbet med den norske countrysangerinnen Bente Bøe. og ga i den forbindelse ut flere CD-er på Texas-baserte Comstock Records. En av låtene vant en pris i spansk radio. Av andre prosjekter kan nevnes Rubbel & Beat, Lilleby Brannstasjon og Kråketinget.
I 1984 startet Kjølner lydstudioet «House of Hits». Det har senere skiftet navn til «Lyd- og Tekstmakeriet». I forbindelse med studiodriften har han jobbet med, og vært tekniker ved, flere produksjoner, blant annet for Lars Martin Myhre, Arild Nyquist, Odd Børretzen, Anita Hegerland og Louis Jacoby.
Kjølner har låtskriverkontrakt med Sony Publishing i Stockholm. Han har utarbeidet lydillustrasjoner og låter til Lene Lauritsen Kjølners krimbøker, låtene «Olivias tema» og «Vals fra Ankerholmen». Høsten 2014 deltok han på NRK i programserien The Hit med låten «Precious Mary Wilson».
Han var i årene 2014-2020 leadgitarist i bandet Norwegian Eagles. De drev utstrakt konsertvirksomhet over hele landet.
Fra og med vinteren 2016 har han også gått inn som gitarist i ny besetning av bandet The Beatniks, der han også bidrar som låtskriver og produserte albumet som kom i 2020 samt EP-en fra 2021. Øvrige medlemmer her er: Svein Finjarn, Jensen Bjørn, Bjørnar Strøm, Per Bakkelund og Tom Arild Andersson. Bandet hadde 60-årsjubileum i 2021 og feiret dette med en storstilt turné.
Mydland kraftverk

Mydland kraftverk er et vannkraftverk i Sirdal kommune i Agder.
Det utnytter et fall på 110 meter fra Stemmetjønn, som er magasin.
Installert effekt er 300 kW. Årsproduksjon er 2 GWh.
Aggregatet er en horisontal pelton av eldre modell.
Kraftverket var Norges første med retningsboret rørgate i fjell.
Symesterskapet

Symesterskapet er en norsk talentprogram om sying som har gikk på NRK fra 2014 til 2021. I denne serien skal 12 deltakere kjempe om å bli den beste syeren. Programleder er Christine Hope. Dommerpanelet består Andreas Kristoffer Feet og Jenny Skavlan. De tre første sesongene var Andreas Kristoffer Feet og Tine Solheim dommere.
I Symesterskapet konkurrerer amatørsyere fra hele landet mot hverandre med saks, stoff og symaskin. Gjennom 24 episoder blir deltakerne målt både på tid og kvalitet innen mønsteroppgaver, redesign og oppdrag fra kunder. Én etter én må de forlate konkurransen - til det står en vinner igjen. De siste to sesongene har bærekraft og redesign vært viktige nøkkelord i serien. Årets sesong tilbyr nedlastbare mønstre på nett, og 'Sy selv' videoer i NRK TV.
Serien er basert på BBCs konsept The Great British Sewing Bee (første sesong sendt i 2013), som også ble vist på NRK.
Mønsteroppgavene i alle sesonger er laget av designer Anne Lise Tollefsen fra Bergen. I sesong 5 blir fem av mønsteroppgavene fra konkurransen gjort fritt tilgjengelig for alle på https://www.nrk.no/sy/, med "Slik-gjør-du-det"-videoer som ekstramateriale i NRK TV.
To gode naboer

To gode naboer er det norske navnet på en animert dukkefilmserie ved navn Pat & Mat, produsert i det tidligere Tsjekkoslovakia og nå i Tsjekkia. Serien handler om de to naboene Pat og Mat, som hjelper hverandre å fikse alle mulige slags ting, oftest med uheldig resultat. Likevel kommer de alltid fram til en slags løsning. Serien ble opprinnelig sendt på Den tsjekkoslovakiske televisjonen. Etter at Tsjekkoslovakia ble delt ble den sendt på Slovakisk televisjon og Tsjekkisk televisjon.
Serien ble laget av Lubomír Beneš og Vladimír Jiránek. Animasjonen er såkalt stop-motion, der figurene er dukker som beveges ørlite grann mellom hvert bilde, hvilket gir illusjonen av at dukkene beveger seg når bildene kjøres etter hverandre. Omgivelsene dukkene beveger seg i er også kunstige og utført i tilsvarende stil. Serien er en stum serie uten dialog (dog ikke i den nederlandske versjonen hvor Pat og Mat faktisk snakker), kun bakgrunnsmusikk og lydeffekter. Handlingen er gjort slik at man likevel forstår hva som foregår uten nærmere forklaring. Dette har ført til at serien er lett å distribuere i utlandet, siden den ikke behøver oversettes. Episodenes lengde varierer mellom 6 og 10 minutter.
Serien ble kjent i Norge gjennom Barne-TV, som sendte mange episoder av den i løpet av 1970-, 80- og 90-tallet.
De to karakterene dukket først opp i en kortfilm fra 1976, som het Kuťáci (Klønene). Senere ble det laget flere episoder som deler av sesonger 2: ... a je to! (... og det var det!), hvor figurene fikk sitt endelige utseende. De to fikserne fikk navnene Pat og Mat i 1989, og fra da av var det navnet på showet.
Forfatterne hadde et voksent publikum i tankene da de skapte serien, men den ble fort populær blant alle aldersgrupper. I tidligere Tsjekkoslovakia ble de første 35 episodene av serien produsert i barnevennlig kortformat på 7 minutter.
Serien ble populær i mange land, og ble sendt i blant annet Tsjekkoslovakia (nå Tsjekkia og Slovakia), Sverige, Polen, Jugoslavia, Island, Tyskland, Sveits, Brasil, Finland, Nederland, Kroatia, Norge, Spania og Iran.
I 1990 startet Lubomír Beneš (død 1995) sitt eget aiF Studio i Praha (produksjon) og Zürich (markedsføring, salg, finansiering), der han sammen med sitt team produserte 14 nye episoder. De introduserte alle 49 episodene på det internasjonale markedet.
Senere tok Lubomír Beneš' sønn, Marek Beneš, over og har laget ytterligere episoder av serien. I 2019 fantes det totalt 117 episoder, og mange av disse er også utgitt på DVD.
Spleisefest

Spleisefest, kurvfest eller spleiselag er en fest eller annen sammenkomst der deltakerene selv har med mat (og eventuelt drikke) til et felles måltid. Dette kan være uorganisert, eller man kan bli enige om hva slags mat den enkelte skal ta med for å få en ønsket fordeling av matretter.
Fordeler med spleisefest er at matlagingen kan fordeles mellom gjestene og verten, og slik at kosnadene kan fordeles.
Ordet spleiselag brukes om alt fra personlige tiltak som hytter og ferieturer, og offentlige ting som kulturhus og veiprosjekter.
Ordet er egentlig avledet fra verbet «å spleise», som er lånt fra nederlandsk, og egentlig betyr å spalte.
På Sunnmøre markedsføres sommerfesten på øya Giske utenfor Ålesund som verdens største spleisefest.
Lavkarbokosthold

Lavkarbokosthold innebærer at andelen karbohydrater i kosten reduseres til fordel for økt inntak av proteiner og/eller fett. Lavkarbokosthold anvendes for vektnedgang eller vektstabilisering. I Norge anser man lavkarbo som et kosthold der inntaket av karbohydrater er redusert til et inntak tilnærmet null til og med 150 g per dag.
Der hvor inntaket er så lavt at ketose oppstår så snakker man om ketogene dietter, som er en av mange retninger innen lavkarbo. Foruten vektkontroll brukes lavkarbokosthold også medisinsk i behandling av pasienter med epilepsi og diabetes, til tross for at anvendelsen er omdiskutert. Økt risiko for hjerteinnfarkt har ofte vært et tema. Lavkarbo vil for de fleste gi en rask vektreduksjon, men en lavkarbodiett krever inntak av mer fett. Ernæringsfysiologisk er det problematisk med lavkarbodiett for hjerte og nyrer over tid. Lite sukker og mer fett i maten er mer effektivt enn lavfett-kost for å gå ned i vekt på kort sikt.
De ulike regimene innen lavkarbo har ulike tilnærminger til kostholdet, men de har mange fellestrekk. Noen av kostholdretningene innledes med en periode med ekstra lavt karbohydratinntak. Et eksempel er Atkins-dietten der den første perioden varer i to uker og der man ikke skal innta mer enn 20 g karbohydrater per dag. (Denne perioden skal ifølge Atkins kun benyttes av sterkt overvektige.) Deretter skal man gradvis øke karbohydratinntaket. Hvor mange karbohydrater man til slutt spiser varierer, men det kan dreie seg om 50–120 g karbohydrater per dag. Istedenfor karbohydrater spiser man matvarer som inneholder proteiner og fett. Siden det stort sett er enighet om proteininntaket blant de fleste i ernæringsmiljøene, er det fettinntaket som økes på lavkarbo. Karbohydratene erstattes av fett, og det er først og fremst de karbohydratene som gir rask blodsukkerstigning som tas vekk: stivelse, sukker, enkelte rotgrønnsaker, søte frukter, osv.
En ting som skiller de ulike kostholdsretningene fra hverandre er hva slags mat som blir anbefalt istedenfor høykarbomatvarene/-ingrediensene. Atkins anbefaler en blanding av proteiner og mettet, enumettet og flerumettet fett, der 25–30 % av energiinnholdet kommer fra protein og ca. 20 % av energiinnholdet kommer fra mettet fett. Montignackdietten spesifiserer ikke eksakt hvor stor del av næringsinntaket som skal komme fra karbohydrater, fett og proteiner, men legger vekt på at man skal spise en lav andel karbohydrater og at de skal ha en lav glykemisk indeks (GI) og ser også at man ikke inntar mettet fett.
LCHF (Low Carb High Fat) er, som lavkarbo, et samlebegrep på ulike varianter av karboreduserte kosthold og det begrepet som oftest brukes utenlands. I begrepet ligger å unngå ris, poteter og pasta, alle matvarer med høyt innhold av karbohydrater og proteiner.
Man v. Food season 2

The second season of Man v. Food, an American food reality television series hosted by Adam Richman on the Travel Channel, premiered on August 5, 2009. First-run episodes of the series aired in the United States on the Travel Channel on Wednesdays at 10:00 PM Eastern time. Man v. Food was executive produced by Matt Sharp, in association with the Travel Channel. The season contained 20 episodes and finished airing on December 16, 2009. On February 3, 2010, a special "Live" episode aired.
Man v. Food is hosted by actor and food enthusiast Adam Richman. In each episode, Richman explores the "big food" of a different American city before facing off against a pre-existing eating challenge at a local restaurant. Not counting the "Live" episode in Miami (which he won), the final second season tally was: 13 wins for "Man" and 7 wins for "Food".
The second season was first rumored in March 2009 when the Anchorage Daily News said that people from the show had contacted the owners of the Pepper Mill, home to "Fat Andy's Pizza Challenge". This challenge, still unmet after two years and 50 attempts, requires two people to eat a 12-pound (5.4 kg) two-meat, two-cheese pizza in one hour or less. A successful challenger would win $500 in cash and have their photo posted on "Fat Andy's Wall of Pain". The challenge pizza, the equivalent of four standard large pizzas, costs $49.99 and requires a full half-hour to bake. Although Anchorage was visited this season, the "Fat Andy's Pizza Challenge", however, was not aired.
As for filming dates, shortly after season one finished airing, Richman told an interviewer: "They [Travel Channel] want to start up again in May. It doesn't leave a lot of time for me". Season 2 started filming in Sarasota, Florida, on May 2, 2009.
Joe Killian, culture critic for the Greensboro News-Record, wrote: "Caught the second-season premiere of Man v. Food last night and I've got to say, I think I'm hooked". Christopher Lawrence of the Las Vegas Review-Journal described Richman as "impressive" and "likable" saying "think a beefier Fred Savage, although one who somehow weighs less than he did last season". On his mastery of the spicy sushi roll challenge in Charleston, South Carolina, Katie Koch of the Charleston City Paper said: "This is a feat only an insane or highly admirable person could accomplish". After detailing Richman's ice cream challenge in the San Francisco episode, Joshua Gillin of the St. Petersburg Times noted humorously: "He is definitely one person who will be dropped by his health insurance". Jonathan Bernstein of British newspaper The Guardian described "mixed feelings" about the series saying he likes "the concept" and "the guy" but that the challenges make him "a little uneasy". Emley Kerry of Tiger Weekly wondered, "Why isn't he fatter? Or just dead?"
Lorenz Snack-World

Lorenz Snack-World (Lorenz Bahlsen Snack Gruppe until 2001) is a German food company based in Neu-Isenburg. It was founded in 1999.
Lorenz produces a range of potato chips. The company exports products to about 30 countries and offers private-label production services.
In 2024, Lorenz acquired the Norwegian food manufacturer GC Rieber Compact AS, which specialises in humanitarian nutrition solutions, thereby expanding its portfolio beyond its core business of savoury snacks to include the humanitarian sector.
Smash (chocolate)

Smash! is a Norwegian chocolate snack produced by Nidar. It consists of salted corn cones covered by milk chocolate, producing a salt and sweet, light and crisp combination. It is available in one flavour, in four sizes: a small bag of 100 grams, a large bag of 200 grams, a chocolate bar of 40 grams, a chocolate bar of 160 grams, and in 2012, an extra large bag of 345 grams.
Smash is also sold in Sweden under the OLW brand, in Finland under the Panda brand, and in Denmark as KiMs. All these brands are owned by the Norwegian conglomerate Orkla.
Fenalår

Fenalår is a traditional Norwegian cured meat made from salted and dried leg of lamb. Fenalår is a very popular dish in Norway and is often served with other preserved food at a Christmas buffet or on Norwegian Constitution Day.
Curing time is normally about three months, but fenalår may be matured for a year or more. In some parts of the region, especially in the Voss area, the leg is also slightly smoked (using a cold smoke process) before curing to prevent any mould-related problems that may occur when drying meat in a humid, mild climate. It is still quite common for many Norwegians to salt and cure the meat at home. The finished meat is dark red to brown in color. Fresh-cut slices of high quality fenalår are smooth, tender and somewhat shiny, but not moist. The taste is slightly sweet and not too salty. The meat must have a pronounced, but never rancid, taste of mutton.
Normally the meat is served as thin slices, but it is also common—at informal gatherings—to send the leg around the table with a sharp, stubby knife. The guests then slice the leg themselves. Thus, in western Norway fenalår is called spikkekjøtt, literally 'whittle-meat', but this name may also originate from the word speke, 'to cure'. Fenalår is sometimes served with sour cream porridge (rømmegraut), scrambled eggs, a dill and double-cream-based, lukewarm potato salad and oven baked Bergen-style "water-pretzels" are other typical combinations.