davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Melknat Wudu

Melknat Wudu Shaarew (born 3 January 2005) is an Ethiopian track and field and cross-country runner. In February 2024, she set a new world U20 3000 metres indoor record.
Melknat claimed the silver for the women's 5000 m at the 2021 World Under-20 Championships in Nairobi. She also won the bronze medal in the 3000 m in the same competition.
At the 2022 World Under-20 Championships in Cali, Colombia, she won silver in the 5000m for the second consecutive year. In 2022, she also finished fourth in the 5000m at the 2022 African Championships held in Saint Pierre, Mauritius. In October 2022, she won silver at the Northern Ireland International Cross Country 6 km race held in Dundoland, Belfast.
In February 2023, she competed in the junior women's race at the World Cross Country Championships, and her Ethiopian team took gold in the team standings. She finished seventh in the 5000m at the Diamond League event in Stockholm. In July 2023, competing at the Diamond League event in London, she set a new 5000m personal best time of 14:39.36. In December 2023, she finished fifth in the 15 kilometres road race Montferland Run in 's-Heerenberg with a time of 49:22.
In February 2024 in Boston, Massachusetts, she ran a new personal best over 3000 metres, running 8:32.34. This was also a new world under-20 world record. On 11 February 2024, at the Millrose Games recorded the fourth fastest time in history over two miles, running 9:07.12.
In March 2024, she won the bronze medal in the 5000 metres at the African Games. She finished fourth in the 5000 metres at the 2024 Diamond League event 2024 Meeting International Mohammed VI d'Athlétisme in Rabat.
In January 2025, she was runner-up to Beatrice Chebet at the Cross Internacional Juan Muguerza in Elgoibar.
Gezahegne Abera

Gezahegne Abera (Amharic: ገዛኸኝ አበራ; born April 23, 1978) is an Ethiopian athlete and winner of the marathon race at the 2000 Summer Olympics.
Born in Etya, Arsi Province, Gezahegne's first international competition was the 1999 Los Angeles Marathon, where he finished fourth, behind three Kenyans. That earned him a place in the Ethiopian 1999 World Championships team, where he finished eleventh.
Later in the 1999 season, Gezahegne won his first international marathon, finishing first at Fukuoka marathon in Japan. He won that marathon again in 2001 and 2002. In 2000, Gezahegne finished second in the Boston Marathon.
At the Sydney Olympics, the marathon race came down to two Ethiopians, Gezahegne and Tesfaye Tola, and Kenyan Erick Wainaina. At the 37 km mark, Wainaina tried to make a break, but 2 km later Gezahegne surged to the lead and held the position to the finishing line. At 22 years old, Gezahegne was the youngest marathon champion since Juan Carlos Zabala in Los Angeles 1932.
In 2001, Gezahegne won the World Championships by a mere second ahead of Simon Biwott from Kenya to become the first person to achieve an Olympics-World Championships marathon double.
In 2003, Gezahegne won the London Marathon in 2:07:56. At the 2003 World Championships, Gezahegne had to abandon the race due to injury, but he was selected in the Ethiopian 2004 Olympic team. Again. injury kept him from the race. His wife Elfenesh Alemu was also selected to the 2004 Olympic team, finishing fourth in the women's marathon.
Gezahegne's repeated injuries ended his running career at a relatively young age. He and his wife own a hotel and property development business. Gazagn is now a member committee of Ethiopian athletics federation.
Liste over katteraser

Liste over rasekatter som organiseres av internasjonale stambokregistere. Nasjonale stambokregistre er som oftest tilsluttet ett av de internasjonale registrene. Listene over katteraser er ikke nødvendigvis komplett.
Fédération Internationale Féline (FIFe) er internasjonalt stambokregister for rasekatter. Norske Rasekattklubbers Riksforbund (NRR) er tilsluttet FIFe, som per desember 2015 anerkjenner 42 katteraser (43 fra januar 2016).
World Cat Federation (WCF) er internasjonalt stambokregister for rasekatter, med hovedkontor i Essen i Tyskland.
Cat Fanciers' Association (CFA) er internasjonalt stambokregister for rasekatter, med hovedkontor i Manasquan, New Jersey, USA.
The International Cat Association (TICA) er internasjonalt stambokregister for rasekatter, med hovedkontor Harlingen i Texas, USA.
Rasekatt

Rasekatter, slik man forestiller seg de mange ulike katterasene i dag, oppsto først sent på 1800-tallet. Per definisjon er en rasekatt et avkom med stamtavle, etter foreldre av samme rase som også har stamtavle.
Da det i 1871 ble avholdt katteutstilling i Crystal Palace i London ble det vist fram 25 klasser med katter, men svært få var rasekatter slik vi kjenner dem i dag. Europeisk korthår og perser var med, samt en tidlig variant av burmeser. Man kan derfor konkludere med at rasekatter er et resultat av den økte velstanden som oppsto i Europa på 1800-tallet, i likhet med de mange hunderasene som ble skapt på denne tiden.
Rasekatter ferdes normalt ikke fritt omkring, fordi mange av dem er svært kostbare. Om de får lov blir imidlertid rasekattene ofte like dyktige jegere som huskattene, selv om flere av rasene også har fysiske hindringer for å kunne bli det. Norsk skogkatt er et eksempel på en rasekatt som passer godt til nordisk fauna og klima. Om den for ferdes fritt blir den en svært god jeger.
Internasjonalt finnes det er rekke rasekattforbund, hvorav de mest dominerende er Cat Fanciers' Association (CFA), Fédération Internationale Féline (FIFe), The International Cat Association (TICA) og World Cat Federation (WCF).
I Norge er det Norske Rasekattklubbers Riksforbund (NRR) som organiserer flertallet av de lokale rasekattklubbene. NRR anerkjenner omkring 40 katteraser, men antallet må på ingen måte forveksles med en komplett liste over alle rasekatter. Andre forbund kan anerkjenne andre katteraser. NRR er tilsluttet FIFé, som kun er ett av flere internasjonale topporganer som organiserer nasjonale rasekattforbund. NORticats er en annen norsk rasekattklubb (offisielt 9. mai 2008), og den er TICAchartered. NORticats er en klubb for alle katter og alle folk. Både eiere av huskatter og rasekatter er hjertelig velkommen som medlemmer, og alle katter kan delta på deres utstillinger. Spesielt for TICA og NORticats er at huskatter får titler på lik linje med rasekatter, som den eneste organisasjonen i verden. NORticats.com Arkivert 13. august 2020 hos Wayback Machine.
Fédération Internationale Féline

Fédération Internationale Féline (FIFe) er en føderasjon av katteregistre. Den har 42 medlemsorganisasjoner i 40 land, i Europa, Sør-Amerika og Asia. I Norge er Norske Rasekattklubbers Riksforbund (NRR) medlem av FIFe.
Organisasjonen ble stiftet under navnet Fédération Internationale Féline d’Europe (FIFE) i 1949, men byttet navn i 1972, da organisasjonen ekspanderte ut av Europa. Clube Brasileiro do Gato (Brasil) var den første ikke-europeiske nasjonale katteklubben som, gjennom sitt medlemskap var direkte årsak til navnebyttet, ble medlem.
Hot Club Records

Hot Club Records (etablert 1982 i Oslo) er et norsk, uavhengig plateselskap som også utgir DVD-er og bøker.
Selskapet har utgitt over 350 plater, DVD-er og bøker, hovedsakelig innen jazz. Senere etablerte HCR serien «Vintage Guitar Series» (1989–) som har stor, internasjonal distribusjon, og er ansett for å være genreskapende takket være sine omfattende utgivelser innen sigøynerjazz. Selskapet ble etablert av jazzmusikeren/komponisten Jon Larsen, som fortsatt driver det. I 2004 ble en stor del av den norske back-katalogen overtatt av Ponca Jazz Records.
Ble etablert i 1988 som subdivisjon av Hot Club Records, og det er hittil utgitt ca. 300 forskjellige Djangorelaterte plater i denne serien, som gjør det til verdens mest omfattende plateserie for stringswing. Blant de fremstående musikerne som har utgitt plater på plateselskapet HRC er Bireli Lagrene, Matelo Ferré, Baro Ferré, Joseph Reinhardt, Stochelo Rosenberg, Robert Normann, Angelo Debarre, Jimmy Rosenberg, Andreas Öberg, Jon Larsen og Florin Niculescu.
Zonic Entertainment ble etablert i 2006 som en underavdeling av Hot Club Records, og har spesialisert seg på musikk inspirert av Frank Zappa. Etableringen var et resultat av Jon Larsens interesse for komponisten Zappa, og en rekke av Zappas gamle medmusikanter har medvirket i Zonic-prosjekter, deriblant Tommy Mars, Bruce Fowler, Jimmy Carl Black, Arthur Barrow, Bunk Gardner, Don Preston og Vinni Colaiuta.
Kunstbokforlaget DGB – Den Gyldne Banan – ble startet som en avdeling av Hot Club Records i 2008. I 2009 utga DGB sin første utgivelse, boka Maler i solnedgang, som handler om Jon Larsens billedkunst.
'Gypsy Jazz Today Django Festival 7 (HCR 179, 2013)
Ragdoll

Ragdoll er en katterase med lang og silkeaktig pels og blå ovale øyne. Pelsen skal ha hvit grunntone, men den kan farge ut i flere fargetoner. Rasen utvikles langsomt og det kan ta flere år før den når full størrelse. Normal vekt regnes som 4–7,5 kg, men storvokste hunner kan bli opp mot 6,5 kg og hanner opp mot 9,5 kg. Derfor regnes rasen som verden nest største katterase, etter maine coon. Rasen hevdes å oppføre seg som «filledukker» når de løftes; altså motstandsløst. Derav også rasenavnet ragdoll, som betyr filledukke på engelsk.
Katterasen stammer fra California i USA, der den ble utviklet av Ann Baker. Hun var oppdretter av perser da hun startet avlsarbeidet med ragdoll i 1963. Stammoren var en hvit huskatt med navnet Josephine. Den ble beskrevet som en katt av angoratypen, fordi den lignet. Josephine var eid av Ann Bakers nabo, fru Pennels. Hun var en frittgående katt og hadde mange kull. Ann ønsket ett kull påsom hun kunne bruke i sitt avlsarbeid, og parret katten med en svart perserhanne hun hadde. Resultatet ble en katt hun kalte Blackie. Josephine fikk flere kull. I et av dem blant annet en hann som fikk navnet Daddy Warbucks. Den minnet litt om en hellig birma, med hvit bliss. Faren til Daddy Warbucks er ukjent. Ann ønsket å benytte begge guttene i sin videre avl, og både Blackie og Daddy Warbucks ble parret tilbake med moren.
Etter Blackies kull beholdt Ann en mørk «burmesertype» hunnkatt, som hun kalte Buckwheat.
Daddy Warbucks ble så parret på mora Josephine og på søstra Buckwheat. Resultatet var de første kattene registrert som ragdoll. I kullet med mora kom Fugianna, en brun bicolor hunnkatt, og med søstra Buckwheat kom en hunnkatt og en hannkatt, Tiki og Kyoto (colorpoint og mitted). Disse tre kattene dannet grunnlaget for det Ann Baker kalte light side og dark side av rasen. Så de tre første ragdoll var en av hver av dagens varianter.
Ragdoll ble først anerkjent av forbundet NCFA (eksisterer ikke lenger) som selvstendig rase i 1965.
Ann Baker parret balineserhanner med flere av hunnkattene sine for å få frem lilla katter. Mange av disse krysningene er ikke stambokført korrekt, og man kan finne parringer med umulige fargeresultater fra tidlige generasjoner. Genetikk var ikke Ann Bakers sterke side. Hun beholdt hunnkatter etter disse parringene med balinesere, og brukte så ragdollhanner på disse igjen. Så man kan si at lilla kom inn i rasen den veien etter at hun skapte bærere.
Rasen har kort pels i ansiktet som blir lengre på ryggen og nedover, og avsluttes med en stor buskete hale. Hodet er bredt og snutepartiet relativt kort. Brystet og framhalsen hos voksne katter har tydelig «løvemanke». Øynene er blå. Lemmene lange og muskuløse, bredbrusket og sterke. De kalles «pointed», fordi ørene, ansiktet, ekstremitetene og halen har mørkere utfarging enn resten av kroppen.
Rasen har normalt et rolig lynne og regnes som menneskekjær og sjelden aggressiv. Den er ofte selskapssyk og ligger ofte ved eieren og slapper av.
Savannah (katt)

Savannah er en relativt ny katterase fra USA. Den er opprinnelig en hybrid mellom en rasekatt (Felis catus) og en serval (Leptailurus serval), et mellomstort viltlevende kattedyr fra Afrika.
Rasen oppsto da bengaloppdretteren Judy Frank krysset en serval (hann, tilhørende Suzi Woods) med en siameser (hunn). Resultatet ble en hunnkatt født 7. april 1986, som fikk navnet Savannah. Katten trigget interessen til Patrick Kelley, som kjøpte et av Savannahs avkom i 1989. Senere ble Kelley en av dem som jobbet mest entusiastisk med å få den nye katterasen anerkjent. I dette arbeidet søkte han hjelp hos flere servaloppdrettere, og fikk det til slutt av Joyce Sroufe fra Ponca City. Sammen skrev de den første rasestandarden, som ble presentert for styret i TICA i februar 1996.
Joyce Sroufe, som ble en meget suksessfull oppdretter av savannah, var den første som stilte ut en slik katt, ved en stor katteutstilling i Westchester County, New York i 1997. Katterasen ble som sådan akseptert for registrering av The International Cat Association (TICA) i 2001. Savannah ble i 2012 fullverdig rase i TICA.
Savannah er en langstrakt, langbeint og elegant katt med karakteristiske, lange stående ører som gir rasen et serval-lignende uttrykk. Den ser dessuten større ut enn hva vekten skulle tilsi. Hannene blir gjerne større (typisk 5-8 kg) enn hunnene (typisk 3,5-5 kg).
Savannahkatter hevdes å være nysgjerrige, lekne og nærmest hundeaktige i sin væremåte. De har et høyt energinivå, selv om de også er glad i kos og stell. Mange liker også å leke med vann. Savannah skal normalt ha godt temperament og være et blidt og nysgjerrig familiemedlem. De kan læres til å gå i bånd, gi labb og apportere.
Såkalt F1 (første generasjon), F2 (andre generasjon), F3 (tredje generasjon) og F4 (fjerde generasjon) avkom er ikke tillatt innført til Norge. F5 og senere generasjoner er lovlige i Norge. For å stilles ut i TICA må katten være SBT (Stud book traditional). Det blir den etter 3 generasjoner med savannah til savannah parring og er først da en renraset savannah. Første mulige generasjon som kan være SBT er F4. Etter F2 har generasjon lite å si for størrelsen på katten.
Savannahkatten ble først innført til Norge i 2008 av SavannahNorway og første kull ble født i august 2008. Mor til kullet var A1Savannahs Dakota.
Ingebrigtsen-familien

Ingebrigtsen-familien er en norsk sportsfamilie fra Sandnes med utøvere innen friidrett. Familien har opphav i Båtsfjord der far og trener Gjert er født og oppvokst. Sønnene Henrik, Filip, og Jakob er alle mellomdistanseløpere med internasjonale titler. Sammen med mor Tone, har familien ytterligere fire andre barn: Kristoffer, Martin, Ingrid, og William.
Familien ble portrettert gjennom 5 sesonger på NRK i TV-serien, Team Ingebrigtsen, fra 2016 til 2020.
Vinteren 2022 fikk familien mye oppmerksomhet i forbindelse med at sønnene brøt trenerforholdet med faren, Gjert. Samtidig ble det også kjent at datteren, Ingrid, valgte bort en karriere som løper.
Adam Gontier

Adam Wade Gontier (født 25. mai 1978 i Norwood i Ontario i Canada) var vokalist og gitarist i bandet Three Days Grace.
Gontier har, foruten sin egen mor, latt seg påvirke av band som The Beatles, Sunny Day Real Estate, Jeff Buckley, Pearl Jam og Alice in Chains.
Hans mor var svært interessert i musikk og hørte også på all slags musikk, noe som tente Gontiers interesse for gitar. Adam Gontier skriver på Three Days Graces nettside: «My mother is a musician, so she's really the one who introduced me to the experience of performing live. She got me singing with jam bands in bars when I was 12 years old. The Seattle music scene really inspired me and my songwriting.»
Gontier er for tiden på turné med sitt band Three Days Grace. På coveret på bandets album One-X er det trykket et sitat, hvor Gontier slår fast at:
Sitatet er i realiteten deler av sanger fra albumet.
Adam Gontier har flere tatoveringer; inkludert en solid, sort tatovering og utdrag av teksten til sangen «Never Too Late» ('Now and again we try to just stay alive maybe we'll turn it around 'cause it's not too late, it's never too late') på høyrearmen og en hyllest til bestemora si på venstrearmen.
Gontier ble i 2005 lagt inn til rehabilitering på senteret CAMH (Centre for Addiction and Mental Health) i Toronto på grunn av en avhengighet av stoffet oksykodon. Her skrev han mange av sangene som er utgitt på albumet One-X, inkludert «Animal I Have Become», «Over and Over», «Pain» og «Riot». Han er i dag tørrlagt. En dokudramafilm som sentrerer rundt hans narkotikaavhengighet, kalt «Behind the Pain», ble lansert i 2007.
Adam Gontier deltok i 2006 i Big Dirty Band-prosjektet (laget av Geddy Lee og Alex Lifeson) på Trailer Park Boys-soundtracket, sammen med andre kanadiske rockeartister som Lee, Lifeson, Care Failure, Jeff Burrows og Ian Thornley.
Gontier deltok i [2007] på Apocalypticas sang «I Don't Care». Da Three Days Grace turnerte sammen med Breaking Benjamin og Seether opptrådte han sammen med Seether på sangen «Broken». Han sang da strofene som normalt blir sunget av Amy Lee, vokalisten i rockebandet Evanescence.
Animal Planet

Animal Planet er en kanal som distribueres via satellitt og kabel-tv. Animal Planet eies 80 % av amerikanske Discovery Communications, Inc, og 20 % av BBC Worldwide. Kanalen er for å fremheve forholdet mellom mennesker og dyr. Kanalen gikk på lufta for første gang 1. januar 1997. Kanalen er tilgjengelig i USA, og over 70 land i verden. Norge er blant de landene som sender Animal Planet med teksting på eget språk. Land-baserte versjoner har blitt opprettet i Canada, India og andre land.
Russisk blå

Russisk blå eller Blå erkeengel er en katterase som har kort, silkemyk pels, litt lengre under buken og bakdelen. Pelsen er gråblå. Det finnes noen varianter, for eksempel «russisk hvit» med hvit pels. Denne katten er normalstor og rolig. Den trives som innekatt.
Russisk blå er en landrase som trolig oppsto i Arkhangelsk i Nord-Russland. Det er nettopp på grunn av opprinnelsesstedet at den noen ganger går under navnet Blå erkeengel (engelsk: blue archangel). Den sies at rasen er etterkommere av kattene som de russiske tsarene holdt som kjæledyr. Sjømenn tok med seg Russiske blå fra Archangel-øyene til Storbritannia og Nord-Europa på midten av 1860-tallet. Dens første registrerte opptreden utenfor Russland var i Krystallpalasset i England i 1875, da under navnet erkeengelkatten. Russisk blå konkurrerte i en generell klasse for alle blå katter frem til 1912, hvor den fikk en egen klasse.
Rasen ble deretter videre utviklet i England og Skandinavia inntil etter Andre verdenskrig. Rett etter krigen var antallet Russiske blå sunket så mye at det ble nødvendig å krysse dem med siamesere. Selv om rasen allerede fantes i USA før krigen, var det ikke før en stund etter at amerikanske oppdrettere begynte arbeidet med å avle frem den moderne Russiske blå slik den er i USA i dag. Dette ble gjort ved å krysse den amerikanske varianten med den engelske og skandinaviske Russiske blå. De siamesiske trekkene har nå stort sett blitt avlet bort.
Kattene har som regel grønne øyne. I tillegg kjennetegnes de av en tett, men kort pels, som oftest i fargen gråblå. Den hvite og svarte varianten er godkjent av CFA. Den korte pelsen og gråblå fargen er vanlig hos blandingsraser, noe som har gjort det mulig å selge uekte rasekatter som Russisk blå. Dette har påvirket avlere og utstillere negativt.
Ocicat

Ocicat eller ocikatt (OCI) er en relativt stor, massiv og grasiøs tamkattrase, som ligner litt på en liten leopard på grunn av prikker i pelsen (noen varianter har ikke prikker, men såkalt skilpaddetabby).
Ocicat er en forholdsvis ny rase, skapt i USA på 1970-tallet. Det begynte imidlertid alt i 1964, da Virginia Daly, fra Berkeley i Michigan, krysset en abyssiner-siameser mix med en sjokolademasket siameser i et forsøk på å skape en abyssinermasket siameser. Ett av avkommene, en elfenbensfarget hann kalt Tonga, fikk prikker. Tonga ble imidlertid kastrert og fikk således ingen ting med den nye rasen å gjøre. Daly fortsatte imidlertid avlsarbeidet sammen med flere andre oppdrettere, blant annet Tom Brown. Og det var de to som krysset abyssiner, siameser og amerikansk korthår for å få fram ocikattens nåværende morfologi.
Rasen ble anerkjent av CFA alt i 1966, men det skulle gå 20 år før den fikk en rasestandard. TICA anerkjente den i 1986, og standarden ble publisert i 1988. I 1992 ble rasen også anerkjent av FIFe.
De første kattene kom til Europa via England i 1988 og Frankrike i 1989. Rasen har blitt ganske populær i USA, men regnes som sjelden i Europa og svært sjelden i Skandinavia. Det er også etablert et svært begrenset oppdrett med rasen i Norge.
Ocicat er en mellomstor til stor tamkatt, som kan veie forbausende mye. Kroppen er langstrakt, slank, atletisk og meget muskuløs, men ikke massiv. Brystkassa er forholdsvis bred og beina ganske lange, med kompakte ovale labber. Hodet er middels stort med middels store ører og store mandelformede litt skråstilte øyne (som ikke må være blå). Haken er kraftig, kjevene faste og kraftfulle, og snuten er bred. Halen er ganske lang og smal. Rasen veier typisk 3–7 kg, men enkelte hunner kan veie ned til 2,5 kg og enkelte hanner opp mot 8–9 kg.
Pelsen er kort, tett, glatt og glansfull. Den får tett underull om den får gå fritt ute når det blir kaldt. Pelsen kommer i en rekke farger, men skal være prikket (spottet), men et par mindre forbund godkjenner også klassisk tabby. Trenger å bli børstet 1 gang i uken.
Ocicat er en meget livlig, aktiv og umåtelig nysgjerrig katterase, som også er svært leken og hengiven. Det har blitt sagt at «rasen er så nær en hund man kan komme som katt», og det medfører nok en viss grad av riktighet. Den er nemlig svært lærevillig og tolerant, noe som kanskje skyldes dens nysgjerrige natur.
Ocikatter kan være litt dominante overfor fremmede katter, men har stort sett ingen problemer med å omgås hunder og andre dyr, når de tilvennes tidlig. Rasen er sosial til katt å være og knytter seg nært til «sine» mennesker og er stort sett snill og tolerant med både barn og besøkende.
Andrew Garfield

Andrew Garfield (født 20. august 1983 i Los Angeles i California) er en britisk-amerikansk skuespiller, kjent for sine roller i Løver for lam, Boy A, The Imaginarium of Doctor Parnassus og The Social Network, hvorav han ble nominert til Golden Globe for beste mannlige birolle i et drama for sistnevnte. For musikalen Tick, Tick… Boom! vant han Golden Globe, og ble nominert til Oscar for beste hovedrolle som Jonathan Larson. For denne rollen måtte han ta både sang- og pianotimer. Garfields kanskje mest kjente rolle er i den andre filmtrilogien om tegneseriefiguren Spider-Man, under navnet The Amazing Spider-Man.
Garfield ble født i Los Angeles i den amerikanske delstaten California av britisk mor og amerikansk far, men familien flyttet til Surrey i England da Garfield var tre år, der han vokste opp.
Shirley Temple

Shirley Temple Black (1928–2014) var en amerikansk skuespiller og diplomat. Hun regnes som tidenes største barneskuespiller.
Shirley Temple var datter av George Francis Temple (1888–1980) og hans hustru Gertrude Amelia Krieger (1893–1977). Allerede som treåring begynte hun på danseskole i Los Angeles. Der ble hun oppdaget av Charles Lamont, og ble en såkalt barnestjerne.
En av Temples første filmroller var i musikalen Bright Eyes (1934), som hun fikk en Oscar for. Hun medvirket i et stort antall filmer i 1930-årene, og var en av de største filmstjernene på den tiden. Temple trakk seg tilbake fra rampelyset i begynnelsen av tjueårsalderen.
Da Temple var 16 år gammel giftet hun seg med skuespilleren John Agar, og de fikk en datter. De skilte seg ganske snart, og i 1950 giftet hun seg med forretningsmannen Charles Alden Black som hun fikk to barn sammen med.
Temple ble senere politisk interessert og ble medlem av Det republikanske parti. I 1967 prøvde hun å bli innvalgt i Kongressen, uten å lykkes. Hun fikk i stedet flere diplomat-oppdrag, da hun blant annet deltok ved flere internasjonale konferanser og møter som USAs delegat. Hun var ambassadør i Ghana, og senere i Tsjekkoslovakia. I 1976 ble hun protokollsjef for USA og var i denne stillingen ansvarlig for alle USAs seremonier, besøk og gaver til utenlandske dignitærer. Temple var også styremedlem i flere større foretak, som The Walt Disney Company og Del Monte Foods.
Temple fikk en stjerne på Hollywood Walk of Fame. I 1998 ble hun tildelt Kennedy Center Honors. I 1999 ble Temple kåret til tidenes 18. største kvinnelige filmlegende av Det amerikanske filminstituttet.
Temple var en skuespillerinne som var aktiv i filmindustrien fra 1932 til 1949. Hun var med i flere kortfilmer om hennes liv og til andre skuespillere som hun arbeidet med i løpet av sin karriere.
De fleste filmene i perioden fra 1933 til 1934 ble produsert som en del av serien Baby Burlesks.
Election (film, 2005)

Election (originaltittel: Hak se wooi) er en hongkongkinesisk kriminalthriller fra 2005 regissert av Johnnie To. Filmen handler om en brutal maktkamp som foregår mellom to gangstersjefer i Hongkongs underverden. Bakgrunnen er at de begge begge ønsker å blir valgt til ny leder for triaden. Hovedrollene spilles av Simon Yam og Tony Leung Ka-fai.
Election vant prisen som beste film ved Hong Kong Film Award. Den vant også i kategoriene beste regissør (Johnnie To), beste mannlige hovedrolle (Tony Leung Ka-fai) og beste manus. Election vant også prisen som beste film ved Chinese Film Media Award.
I 2006 kom en oppfølger: Election 2.
Abyssiner

Abyssiner tilhører de eldste rasekattene vi kjenner til, men nøyaktig når og hvor den oppsto har man ingen kunnskap om i dag. Navnet indikerer et etiopiisk opphav, men forskerne tror med bakgrunn i den spesielle pelsen at den egentlig kommer fra Sørøst-Asia (Pakistan).
Opphavet til dagens abyssinerkatter var en katt som ble innført fra Etiopia til Storbritannia av Sir Robert Napier i 1868. Den het Zula, og ble vist på en utstilling i The Crystal Palace i London i 1871. En herre ved navn G. Stables bestemte seg i 1874 for å gjøre en inngående vitenskapelig studie av denne katten. Det førte blant annet til at rasen ble anerkjent i England i 1882, der den raskt etablerte seg. I de nærmeste årene krysset man inn britisk korthår for å styrke linjene. Den først rasestandarden ble publisert i 1889. De første kattene ble eksportert til USA omkring 1910, der Cat Fanciers' Association anerkjente den i 1917.
Abyssineren gir et majestetisk inntrykk. Den er smidig og elegant og har en velproporsjonert og muskuløs langstrakt kropp og et middels langt hode. I størrelse blir den ca. 4–7,5 kg. Pelsen er kort, tett og glatt, lys i grunnfargen, men mørkere utover mot hårtuppene. Flere farger er tillatt. Somali er en langhåret variant av katterasen.
Abyssineren er en livlig, aktiv og leken katt, som har en god porsjon nysgjerrighet. Temperamentet er balansert, men den har en sterk personlighet og trenger mye oppmerksomhet.
List of cat breeds

Domestic cats have been diversified by humans into breeds and domestic and wild hybrids. Many such breeds recognized by various cat registries. Additionally, there are new and experimental breeds, landraces being established as standardized breeds, distinct domestic populations not being actively developed and lapsed (extinct) breeds.
As of 2023, The International Cat Association (TICA) recognizes 73 standardized breeds, the Cat Fanciers' Association (CFA) recognizes 45, the Fédération Internationale Féline (FIFe) recognizes 50, the Governing Council of the Cat Fancy (GCCF) recognizes 45, and the World Cat Federation (WCF) recognizes 69.
Inconsistency in a breed's classification and naming among registries means that an individual animal may be considered different breeds by different registries (though not necessarily eligible for registry in them all, depending on its exact ancestry). For example, TICA's Himalayan is considered a colorpoint variety of the Persian by the CFA, while the Javanese (or Colorpoint Longhair) is a color variation of the Balinese in both the TICA and the CFA; both breeds are merged (along with the Colorpoint Shorthair) into a single "mega-breed", the Colourpoint, by the World Cat Federation (WCF), who have repurposed the name "Javanese" for the Oriental Longhair. Also, "Colourpoint Longhair" refers to different breeds in other registries. There are many examples of nomenclatural overlap and differences of this sort. Furthermore, many geographical and cultural names for cat breeds are fanciful selections made by Western breeders to be exotic sounding and bear no relationship to the actual origin of the breeds; the Balinese, Javanese, and Himalayan are all examples of this trend.
The domestic short-haired and domestic long-haired cat types are not breeds, but terms used (with various spellings) in the cat fancy to describe "mongrel" or "bicolor" cats by coat length, ones that do not belong to a particular breed. Some registries such as the Cat Fanciers' Association allow for domestic short hairs and domestic long hairs to be registered for the purpose of outcrossing. They should not be confused with standardized breeds with similar names, such as the British Shorthair and Oriental Longhair.
Spitz

A spitz (pronounced [ʃpɪts] ; German for 'pointed', in reference to the pointed muzzle) is a type of domestic dog consisting of between 50 and 70 breeds depending on classification. There is no precise definition of 'spitz' but typically most spitz breeds have pricked ears, almond shaped eyes, a pointed muzzle, a double coat, and a tail that curves over the back.
The exact origins of spitz dogs remain unknown, though most of the spitzes seen today originate from the Arctic region or from Siberia. Johann Friedrich Gmelin described the type as Canis pomeranus in his 1788 revision of Systema Naturae.
Dogs of spitz type have been depicted on the tombs of the IVth dynasty of Egypt. Toy dogs of spitz type have been depicted since 500 B.C. in Ancient Greek pottery.
Spitzes are well suited to living in harsh northern climates. They often have an insulating, waterproof undercoat that is denser than the topcoat to trap warmth. Small, upright ears help to reduce the risk of frostbite, square proportions and thick fur that grows on the paws protects the dogs from sharp ice. Many spitz breeds, like the Japanese Akita and Chow Chow, retain wolf-like characteristics such as independence, suspiciousness, and aggression towards unfamiliar humans and other dogs, and they require much training and socialization when they are puppies before they become manageable in an urban environment. Some, such as the Karelian Bear Dog, are more difficult to train as companion dogs. Some breeds, such as the Pomeranian, have manes. Several spitz breeds (such as huskies) are bred for one purpose only. However it is common for many spitz breeds (such as the Russian laikas) to be general purpose dogs in their native lands, used for hunting, hauling, herding, and guarding. Smaller breeds have faces that resemble fox faces, while larger breeds have faces that resemble wolf faces.
Some spitzes, with their thick fur, fluffy ruffs, curled tails and small muzzles and ears, have been bred into non-working dogs designed to be companions or lap dogs. This trend is most evident in the tiny Pomeranian, which was originally a much larger dog closer to the size of a Keeshond before being bred down to make an acceptable court animal.
The Keeshond, the Wolfspitz variety of the German Spitz, is an affectionate, loyal, and very energetic pet that was bred as a watchdog for barges (hence the name Dutch Barge Dog). Often, these breeds are recognized for their "smiling" mouths. Other spitzes that have been bred away from working uses are the American Eskimo Dog, Alaskan Klee Kai, German Spitz, Volpino Italiano and Japanese Spitz.
The Golden Eyes

The Golden Eyes (Chinese: 黄金瞳; pinyin: huáng jīn tóng) is a 2019 Chinese adventure-fantasy television series starring Lay Zhang, Wang Zixuan, and Wang Yuexin. It is based on the Mandarin novel of the same name, (Chinese: 黄金瞳) written by the Chinese author Dayan. It aired on iQiyi from 26 February 2019 until 12 April 2019.
It is said that only individuals with the "spirit language" (言灵 in Chinese and Kotodama in Japanese) can possess a pair of Golden Eyes. Zhuang Rui (Lay Zhang) is a simple pawnshop worker when his life was changed forever by a new set of eyes after an accident. When Zhuang Rui's upgrade leads to special magical powers that let him see through everything, he decides to use them to get rich by joining auctions for gemstones and betting on precious antiques. Meanwhile, undercover police officer Miao Feifei (Wang Zixuan), who is suspicious of his actions, decides to tag along for further investigation. With his newly founded squad, Zhuang Rui searches for the secrets and mysteries behind the Golden Eyes, where he finds out that being bestowed with the magical gift leads to numerous consequences and an eventual death.
This drama series shares the same production team with Lay Zhang's previous 2016 television series, The Mystic Nine. Chief director, Ling Nan, has previously directed The Mystic Nine Side Story: Flowers Bloom in February while the production team includes Daomu Biji writer cum screenwriter of The Mystic Nine, Xu Lei and the producers of The Mystic Nine, Bai Yicong and Zhang Yuanang. This television series would be the producing team and Lay's second collaboration. The novel saw a digital sales of over 30 million downloads online.
A pre-release press conference was held on 17 September 2017 at the Phoenix International Media Center, Beijing where Lay Zhang was announced to be the male lead for the series. Posters for the television series were also unveiled during the pre-release press conference. The casting of the female lead became a trending topic for discussion on Sina Weibo soon after.
Lay Zhang officially signed the contract for the television series on stage with the director and producers of The Golden Eyes during his album premiere "2017 Lay Zhang Showcase" for his studio album Lay 02 Sheep which was held at the Beijing National Aquatics Center on 12 October.
Principal photography started with an opening ceremony on 12 January 2018 at Huairou District, Beijing. Filming also took place in Ukraine from 10 to 17 March and subsequently in Yunnan, Ningxia and Inner Mongolia. The cast crew sourced for locations four months ahead of filming and went through much trouble transporting equipment to remote locations due to harsh terrain. Filming for all 60 episodes took a total of 150 days.
La Fille aux yeux d'or

La Fille aux yeux d'or (English: The Girl With the Golden Eyes) is an 1835 novella by Honoré de Balzac. It is the third part of the Thirteen series, which includes the short stories Ferragus and La Duchesse de Langeais. It is also part of his La Comédie humaine novel sequence.
The story follows the decadent heir Henri de Marsay, who becomes enamored of the beautiful Paquita Valdes, and his plan to seduce her. He succeeds but becomes disillusioned when he discovers she is involved with another lover, and so he plots to murder her. When he arrives to kill her, he discovers that she is already dead by the hand of her lover, his half-sister. She declares that Paquita came from a land where women are no more than chattels, able to be bought and used in any way. In the last lines of the story, de Marsay tells a friend that the girl has died of "something to do with the chest,” by which he means tuberculosis.
In 1961, a film was released based on the novel starring Marie Laforêt, Paul Guers, Françoise Prévost, Françoise Dorléac and Jacques Verlier. It was adapted by Philippe Dumarçay, screenwritten by Pierre Pelegri, and directed by Jean-Gabriel Albicocco.
Beachcomber's Windowsill

Beachcomber's Windowsill is the debut album by Stornoway. The title is that of an early, unreleased song by the band. It was released on 24 May 2010 on the 4AD label. It entered the UK Album Chart at number 14 and received silver certification for sales in the UK (silver certification is awarded for the sales of 60,000).
The album received generally positive reviews; however, The Independent gave the album a below-average score 2 stars out of 5.
Early versions of the album sold at some Independent Music stores in the UK also included a 7" vinyl single containing two live versions of tracks from the album recorded at the Sheldonian Theatre in Oxford on 30 October 2009.
Pleione (plant)

Pleione is a small genus of predominantly terrestrial but sometimes epiphytic or lithophytic, miniature orchids. This genus is named after Pleione, mother of the Pleiades (in Greek mythology), and comprises about 20 species. Common names of this genus include peacock orchid, glory of the east, Himalayan crocus, Indian crocus and windowsill orchid. The genus Diploconchium Schauer is generally included here. Pleione is abbreviated to Pln in trade journals.
Pleione is named after the water-nymph Pleione of Greek mythology.
The sympodial growth habit of terrestrial Pleione orchids is unusual. They have relatively large, spongy, almost globular or ampulliform pseudobulbs, narrowed at the apex. Every pseudobulb is only active for one year and carries one or two pleated parallel-veined leaves, with a length of 15–30 cm (6–12 in). These drop off before winter. The pseudobulb stays dormant, till a new one starts to develop. This one produces new roots and a short pedicel. This pseudobulb remains active till the end of the bloom. Then the whole cycle starts all over again.
The big, showy flowers originate from new shoots formed at the base of the pseudobulb. They are pink to purplish, white or yellow, while the fringed, tubular lip is often paler or white, with yellow, red or purple dots and stripes. The flowers of the mountain species start blooming in spring, while the new shoots develop. The flowers of the orchids, growing in warmer climates, bloom in autumn, when the leaves have dropped.
They are very closely related to the genus Coelogyne and were once considered part of it.
Pleione is distributed in the mountains and foothills of the Himalayas, India, Tibet, Nepal, Bhutan, Bangladesh, Myanmar, Thailand, Laos, Vietnam, Taiwan, and China. The species are well adapted to cold temperatures and even frost. A few, however, prefer warmer temperatures. They grow in well-drained habitats and on rocks covered with moss at altitudes of 600–4,200 m (1,969–13,780 ft).
It has been suggested that P. bulbocodioides, P. limprichtii and P. pleionoides could all be the same species.
Currently, there are two sections in the genus Pleione:
They are easily grown by the layman, easy to propagate and are among the most popular orchids. They are much in demand for hybridization. Numerous garden hybrids have been produced, of which the following have gained the Royal Horticultural Society's Award of Garden Merit:-
Hybrids of Pleione with other genera are placed in the following nothogenera:
اسلامی مرکز واشنگٹن

مرکزِ اسلامی واشنگٹن ریاستہائے متحدہ امریکا کے دار الحکومت واشنگٹن ڈی سی میں واقع مسجد اور اسلامی ثقافتی مرکز ہے جو خیابان میساچوسٹس پر واقع ہے۔ 1957ء میں جب اس مسجد کاافتتاح ہوا تو اسے مغربی نصف کرہ کی سب سے بڑی مسلم عبادت گاہ کا اعزاز حاصل ہوا۔ یہاں جمعہ کے روز 6 ہزار افراد نماز ادا کرتے ہیں۔ واشنگٹن ڈی سی میں مسجد اور اسلامی مرکز کی تعمیر کا خیال اس وقت آیا جب 1944ء میں ترکی کے سفیر منیر ارتوغن کا انتقال ہوا تو ان کی آخری رسومات کے لیے کوئی مسجد شہر میں واقع نہیں تھی۔ واشنگٹن کے سفارتی حلقوں نے مسجد کی تعمیر کے لیے اہم کردار ادا کیا اور دنیا بھر میں قائم اسلامی ممالک نے اس کی بھرپور تائید کی اور مالی امداد کے ساتھ ساتھ اس منصوبے کے لیے نامورر کاریگر بھی مہیا کیے۔ 1946ء میں مسجد کی تعمیر کے لیے موجودہ جگہ خریدی گئی اور 11 جنوری 1949ء کو مسجد اور اسلامی مرکز کا سنگ بنیاد رکھا گیا۔ عمارت کا نقشہ اطالوی ماہر تعمیرات ماریو روسی نے تیار کیا اور 28 جون 1957ء کو مسجد کی تعمیر مکمل ہوئی۔ اس موقع پر منعقدہ تقریب میں اُس وقت کے امریکی صدر آئزن ہاور بھی موجود تھے۔ اس مسجد کا انتظام مختلف سفارت کاروں پر مشتمل ایک انجمن سنبھالتی ہے۔ مسجد کی عمارت کے گرد دنیا بھر میں واقع اسلامی ممالک کے پرچم نصب ہیں۔ کئی اعلٰی شخصیات اس مسجد کا دورہ کر چکی ہیں جن میں امریکا کے صدور بھی شامل ہیں۔ 11 ستمبر 2001ء کو امریکا میں ہونے والے حملوں کے صرف چند روز بعد 17 ستمبر کو امریکی صدر جارج ڈبلیو بش نے مسجد کا دورہ کیا۔ مسجد کے ساتھ ساتھ اس مرکز میں ایک کتب خانہ اور تدریسی کمرے بھی ہیں جہاں علوم اسلامی اور عربی زبان سکھائی جاتی ہے۔
اسلامی یکجہتی گیمز 2005

پہلی اسلامی یکجہتی گیمز 8 سے 20 اپریل 2005 کو سعودی عرب کے اسلامی مقدس شہر مکہ مکرمہ میں اولمپک طرز کے ایک ٹورنامنٹ کا انعقاد کیا گیا جس کا مقصد مسلم کھیلوں کی صلاحیت کا مظاہرہ کرنا اور 6000 کھلاڑیوں کو شامل کرنا ہے۔ پروگرام میں صرف مردوں کے پروگرام شامل تھے۔
سعودی شہر مکہ ، مدینہ ، جدہ اور طائف کے زیر اہتمام منعقدہ "اسلامی اولمپک گیمز" میں پچپن ممالک نے حصہ لیا۔
مکہ مکرمہ کے شہزادہ عبدالمجید بن عبد العزیز آل سعود نے ایک تقریب میں کھیلوں کا افتتاح کیا جس میں کنگ عبد العزیز اسٹیڈیم میں 2،600 سے زائد طلبہ نے شرکت کی۔
* میزبان ملک (سعودی عرب)
اسلامی یکجہتی گیمز 2010

دوسری اسلامی یکجہتی گیمز 9-25 اپریل 2010 کو ایران میں منعقدہ کھیلوں کا ایک بین الاقوامی ایونٹ ہونے والا تھا۔ کھیلوں کو میزبان ملک اور سعودی عرب کے مابین تنازع کے بعد منسوخ کر دیا گیا تھا۔
3 مئی 2009 کو یہ اطلاع ملی تھی کہ "خلیج فارس" کی اصطلاح کے استعمال کے تنازع کی وجہ سے ایران نے کھیلوں کو معطل کر دیا تھا۔ سعودی عرب اور دوسرے عرب ممالک نے ادب اور تمغوں پر "خلیج فارس" کی اصطلاح استعمال کرنے سے انکار کیا اور اس کی بجائے "خلیج عربی" یا صرف "خلیج" کی اصطلاح استعمال کرنے پر زور دیا۔ ایران نے دعوی کیا ہے کہ کھیلوں کو روکنے کے لیے اب بھی بات چیت جاری ہے۔
17 جنوری 2010 کو ، آئی ایس جی کی گورننگ باڈی نے اطلاع دی کہ خلیج کے نام پر عرب ریاستوں اور ایران کے مابین کشیدگی کی وجہ سے یہ پروگرام منسوخ کر دیا گیا تھا۔
اسلامی فلسفہ ازدواج

امام الہند مولانا "ابوالکلام آزاد " کا ایک خط جو انھوں نے ایک عزیز کو شادی کے موقع پر لکھا جس میں شادی کے فلسفہ پر اسلامی نقطہ نظر سے مدبرانہ اور فاضلانہ طور پر روشنی ڈالی گئی ہے۔ ۔ ۔
ملاحظہ فرمائیں :
عزیزی! تمھارا خط پڑھ کر مجھے خوشی ہوئی،تعلیم کی تکمیل کے بعد اب تمھیں زندگی کی وہ منزل پیش آ گئی ہے جہاں سے انسان کی شخصی ذمہ داریوں کا ایک نیا دور شروع ہوتا ہے یعنی تمھاری شادی ہو رہی ہے میرے لیے ممکن نہیں کہ اس موقع پر شریک ہو سکوں لیکن یقین کرو کہ میری دل کی دعائیں تمھارے ساتھ ہیں اپنی جگہ اپنی دعائیں تمھارے پاس بھیج رہا ہوں۔
اللہ تعالی اس تقریب کو برکت وسعادت کا موجب بنائے اور تمھاری یہ نئی زندگی ہر اعتبار سے کامیاب ہو۔
میں اس موقع پر تمھیں یاد دلاؤں گا کہ بحثیت مسلمان تمھیں چاہیے۔۔۔ازدواجی زندگی یعنی شادی کی زندگی کا وہ تصور اپنے
سامنے رکھو جو قرآن حکیم نے دنیا کے سامنے پیش کیا ہے
وَ مِنۡ اٰیٰتِہٖۤ اَنۡ خَلَقَ لَکُمۡ مِّنۡ اَنۡفُسِکُمۡ اَزۡوَاجًا لِّتَسۡکُنُوۡۤا اِلَیۡہَا وَ جَعَلَ بَیۡنَکُمۡ مَّوَدَّۃً وَّ رَحۡمَۃً ؕ اِنَّ فِیۡ ذٰلِکَ لَاٰیٰتٍ لِّقَوۡمٍ یَّتَفَکَّرُوۡنَ (21)الروم
خدا کی حکمت کی نشانیوں میں ایک نشانی یہ ہے کہ اس نے تمھارے لیے تم ہی میں سے جوڑے پیدا کر دیے ہیں یعنی مرد کے لیے عورت اور عورت کے لیے مرد لیکن خدا نے ایسا کیوں کیا؟
اس لیے کہ تمھاری زندگی میں تین چیزیں پیدا ہو جائیں جن تین چیزوں کے بغیر تم ایک مطمئن اور خوش حال زندگی حاصل نہیں کر سکتے وہ تین چیزیں یہ ہیں : سکون مودت رحمت لتسکنو الیھا وجعل بینکم مودۃ و رحمۃ ۔
"سکون"عربی زبان میں ٹھراؤ اور جماؤ کو کہتے ہیں مطلب یہ ہوا کہ تمھاری زندگی میں ایسا ٹھراؤ اور جماؤ پیدا ہو جائے کہ زندگی کی پریشانیاں اور بے چینیاں اسے ہلا نہ سکیں۔
"مودت" سے مقصود محبت ہے قرآن کہتا ہے کہ ازدواجی زندگی کی تمام تر بنیاد محبت پر ہے شوہر بیوی سے اور بیوی شوہر سے اس لیے رشتہ جوڑتی ہے تا کہ ان کی ملی جلی زندگی کی ساری تاریکیاں محبت کی روشنی سے منور ہو جائیں ۔
لیکن محبت کا یہ رشتہ پائیدار نہیں ہو سکتا اگر رحمت کا سورج ہمارے دلوں پر نہ چمکے رحمت سے مراد یہ ہے کہ شوہر اور بیوی نہ صرف ایک دوسرے سے محبت کریں بلکہ ہمیشہ ایک دوسرے کی غلطیاں اور خطائیں بخش دیں اور ایک دوسرے کی کمزوریاں نظر انداز کرنے کے لیے اپنے دلوں کو تیار رکھیں
"رحمت کا جذبہ خود غرضانہ محبت کو فیاضانہ محبت کی شکل دیتا ہے" ایک خود غرضانہ محبت کرنے والا صرف اپنی ہی ہستی کو سامنے رکھتا ہے لیکن رحیمانہ محبت کرنے والا اپنی ہستی کو بھول جاتا ہے اور دوسرے کی ہستی کو مقدم رکھتا ہے ۔ رحمت ہمیشہ اس سے تقاضا کرے گی کہ دوسرے کی کمزوریوں پر رحم کرے غلطیاں، خطائیں بخش دے ۔ غصہ ، غضب اور انتقام کی پرچھائیاں بھی اپنے دل پر نہ پڑنے دے۔
میری دلی آرزو ہے کہ خدا تعالی تم دونوں کو توفیق دے کہ اپنی ازدواجی زندگی کو اول دن سے اسی رنگ میں شروع کرو جس رنگ میں قرآن کی مقدس تعلیم نے اس معاملہ کو دیکھا ہے اور نوع انسان کے آگے رکھا ہے۔
والسلام علیکم ورحمۃ اللہ وبرکاتہ
ابوالکلام آزاد
شریعت اسلامی میں شادی مرد اور عورت میں باضابطہ بندھن کا نام ہے۔
جشن ریختہ

جشن ریختہ اردو کا سب سے بڑا میلہ ہے جسے دہلی میں ریختہ فاؤنڈیشن کی جانب سے منعقد کیا جاتا ہے۔ یہ 3 دنوں کی تقریب ہے جسے ہر سال دہلی میں منعقد کیا جاتا ہے اور اب دبئی میں بھی منعقد کیا جا رہا ہے۔ اس کا مقصد اردو کے مختلف رنگوں کو یکجا کرنا ہے اور اس کی خوبصورتی اور استحکام کا جشن منانا ہے۔ یہ تقریب صرف اردو شاعری پر ہی منحصر نہیں ہوتی ہے، بلکہ اردو ادب، قوالی، اسلامی خطاطی، غزل، صوفی موسیقی، تلاوت، پینل بحث، مناظرہ و مباحثہ، فلموں پر گفتگو، فن خطاطی اور دیگر ورکشاپوں پر منحصر ہوتی ہے۔ اس تقریب میں نئے شعرا اور محبان اردو کو اپنی تخلیق پیش کرنے کا بھی موقع ملتا ہے۔ اس تقریب کا نعرہ ہی اردو کا جشن ہے۔ اور اس میں اردو کے عشاق بڑی تعداد میں شرکت کرتے ہیں جن میں اکثریت نوجوانوں کی ہوتی ہے۔
جشن ریختہ میں اردو ادب کی بڑی شخصیات شرکت کرتی ہیں اور یہی نہیں بلکہ فلم، موسیقی اور ٹی وی کے بڑے ستارے بھی دنیا بھر سے جشن ریختہ میں شریک ہوتے رہے ہیں۔ ان میں مشہور نام گلزار، جاوید اختر، پرسون جوشی، پنڈت جسراج، وحیدہ رحمن، استاد راشد خان، ٹوم الٹر، شبانہ اعظمی، نواز الدين صدیقی، استاد امجد علی خان، شمس الرحمٰن فاروقی (مرحوم)، گوپی چند نارنگ، ضیاء محی الدین (مرحوم)، انتظار حسین (مرحوم)، ندا فاضلی، انور مسعود، شرمیلا ٹیگور، پریم چوپڑا، انور مقصود، نندتا داس، مظفر علی، ریکھا بھاردواج، عرفان خان، امیش ترپاٹھی، منور رانا (مرحوم)، راحت اندوری (مرحوم) اور تہذیب حافی جیسی شخصیات کے ہیں۔ اس میلہ کا انعقاد ریختہ فاؤنڈیشن کے زیر اہتمام ہوتا ہے۔ ریختہ فاؤنڈیشن ایک غیر منافع بخش تنظیم ہے جس کی بنیاد اردو زبان و ادب کی ترویج و اشاعت کے لیے رکھی گئی تھی۔ اس کے روح رواں سنجیو صراف ہیں۔ وہ اردو شاعری کے دلدادہ ہیں اور اردو سے ان کا عشق ہی ریختہ کی تاسیس کا سبب بنا۔ ریختہ نے www.rekhta.org پتہ سے 2013ء میں ایک آن لائن ویب گاہ کی اشاعت کی جو اردو شاعری اور نثر کا آزاد ذخیرہ ہے۔ یہ اب تک 3398 شعرا، 36205 غزلیں، 6288 نظمیں، 25210 اشعار، 50040 ای کتب، 5345 ویڈیو اور 2102 آڈیو کے ساتھ دنیا بھر میں اردو ادب کا سب سے بڑا ذخیرہ ہے۔ واضح رہے کہ ریختہ کا تمام تر آن لائن ذخیرہ نستعلیق، دیوناگری اور لاطینی رسم الخط، تینوں میں مہیا ہے۔ ریختہ نے شاعری کے ساتھ ساتھ اردو کی کتابوں کو جمع کرنے اور ان کو آن لائن میہا کروانے کا بیڑا بھی اٹھایا ہے جہاں اب تک 50040 ای کتابیں ذخیرہ کی جاچکی ہیں اور تقریباً 2000 کتب ہر ماہ اپلوڈ کی جاتی ہیں۔
عوام کو اردو سے جوڑے رکھنے کے لیے ریختہ نے اردو سیکھنے کا ایک پورٹل بھی شائع کیا ہے جہاں aamozish.com پتہ سے رسائی ہو سکتی ہے۔ ساتھ رسم الخط سیکھنے کے لیے پروگرام کا بھی انعقاد کرتی ہے۔ جشن ریختہ کے علاوہ رنگ ریختہ اور شام ریختہ جیسی تقریبات کا انعقاد بھی کیا جاتا ہے۔
سبط حسن

سید سبط حسن (انگریزی: Sibte Hassan)، (پیدائش: 31 جولائی، 1912ء - وفات: 20 اپریل، 1986ء) پاکستان سے تعلق رکھنے والے اردو کے نامور ترقی پسند دانشور، صحافی اور ادیب تھے جو اپنی تصانیف موسیٰ سے مارکس تک، پاکستان میں تہذیب کا ارتقا اور ماضی کے مزار کی وجہ سے شہرت رکھتے ہیں۔
سبط حسن 31 جولائی، 1912ء کو اعظم گڑھ، برطانوی ہندوستان میں پیدا ہوئے۔ وہ علی گڑھ مسلم یونیورسٹی کے فارغ التحصیل تھے جہاں ان کے ساتھیوں میں علی سردار جعفری، اسرار الحق مجاز، خواجہ احمد عباس، اختر الایمان اور اختر حسین رائے پوری جیسے افراد شامل تھے۔ کم و بیش اسی زمانے میں ان افراد نے سید سجاد ظہیر کی قیادت میں اردو کی ترقی پسند تحریک کا آغاز کیا جو دیکھتے ہی دیکھتے اردو کی سب سے مقبول اور ہمہ گیر تحریک بن گئی۔
سید سبط حسن نے اپنی عملی زندگی کا آغاز صحافت سے کیا اور وہ پیام، نیا ادب اور نیشنل ہیرالڈ جیسے رسالوں اور اخبار سے وابستہ رہے۔ تقسیم ہند کے بعد وہ لاہور میں اقامت پزیر ہوئے جہاں انھوں نے 1957ء میں میاں افتخار الدین کے اہتمام میں ہفت روزہ لیل و نہار جاری کیا۔ جب میاں افتخار الدین کے ادارے کو صدر ایوب خان کی حکومت نے جبری طور پر قومی تحویل میں لیا تو سبط حسن لیل و نہار کی ادارت سے مستعفی ہو گئے اور 1965ء میں کراچی منتقل ہو گئے۔ کراچی میں سید سبط حسن نے اپنا زیادہ تر وقت تصنیف و تالیف میں بسر کیا اور اس دوران ماضی کے مزار، موسیٰ سے مارکس تک، پاکستان میں تہذیب کا ارتقا، انقلاب ایران، کارل مارکس اور نوید فکر جیسی خالص علمی اور فکری تصانیف پیش کیں۔ 1975ء میں انھوں نے کراچی سے پاکستانی ادب کے نام سے ایک ادبی جریدہ بھی جاری کیا۔
اگست 1985ء میں لندن میں مارچ 1986ء میں کراچی میں اور اپریل 1986ء میں لکھنؤ میں ترقی پسند تحریک کی گولڈن جوبلی منائی گئی تو سید سبط حسن نے ان تینوں تقریبات میں فعال کردار ادا کیا۔
وہ بھارت میں منعقد ہونے والی تقریب میں شرکت کے لیے گئے ہوئے تھے کہ 20 اپریل 1986ء کو دہلی میں ان کا انتقال ہو گیا۔ وہ کراچی میں سخی حسن کے قبرستان میں آسودہ خاک ہیں۔