Greensted Church

Greensted Church (egentlig navn The St. Andrew Church, Greensted-juxta-Ongar) ligger i landsbyen Greensted-juxta-Ongar i Essex, England, og blir av mange regnet som verdens eldste trekirke. Kirken, der skipet har vegger av palisadeverk, ble lenge regnet for å ha blitt bygget i ca. år 845, men forskning fra midten av 1990-tallet har vist at den nok ikke er så gammel allikevel. Kirken er fortsatt i bruk.
Selv om Greensted Church ikke er like gammel som tidligere antatt blir den fortsatt regnet som verdens eldste tre-kirkebygg. Den tidligere dateringen av kirken bygget på en årringdatering av stavplankene i skipet, fra en undersøkelse (under arkeologiske utgravninger) foretatt i 1960. Moderne teknologi og ny viten har imidlertid senere reist tvil om slike tidlige årringdaringer. På midten av 1990-tallet ble det derfor gjort en ny og mer grundig årringsdatering av palisadeplankene i kirken, noe som ga et noe annet resultat. Undersøkelsene ble utført av forskere ved Sheffield University.
Den nye årringdateringen bekrefter at stavplankene er gjort av eiketømmer som ble felt i 1053 (+10/-55 år). Kirken (eller den eldste delen av den) kan således ikke dateres mer nøyaktig enn til perioden 998–1063. Noen hevder at den skal ha blitt bygget i 1013, andre i 1060, men ingen av dateringene har latt seg verifisere. British Archaeology mener at den må være bygget i perioden like etter 1053.
I den såkalte lille dommedagsboken (Little Domesday Book) skal det finnes en referanse til at Greensted-juxta-Ongar tilhørte godsherren Hamo Dapifer. Han er en av de som nevnes i dette (detaljerte) dokumentet, men det er uvisst om kirken nevnes. Det er imidlertid både tenkelig og sannsynlig at det var enten han eller hans etterkommer opprinnelig bygde den.
Kirken er sammensatt av konstruksjoner fra en rekke perioder. Man mener at selve skipet med palisadeveggen er relativt autentisk og derfor i alt vesentlig stammer fra 1000-tallet. Stavplankene som er benyttet i palisadeverket er laget av grovt tilhogd eiketømmer. Innsiden er flattelgjet og utsiden har konveks form. Stavplankene står på en bunnsvill som hviler på en lav ringmur av stein. Sidekantene er festet til hverandre med not og fjær og i toppen mot stavlegjen.
Koret ble derimot rekonstruert i tudorstil med rød teglstein på Henrik VIIs tid. Samtidig ble halmtaket byttet ut på både skipet og koret. Også tre vinduer og en portal mot syd ble satt inn i skipet. Dessuten ble korbuen mellom skipet og koret utvidet.
Mange mener at klokketårnet, som er konstruert av sort eik, og spiret opprinnelig ble bygd på begynnelsen av 1600-tallet, selv om noen også hevder at det er eldre. En av kirkeklokkene har imidlertid en inskripsjon med årstallet 1618. Tårnet skal dessuten ha gjennomgått en vesentlig restaurering i 1848.
På sørsiden av kirka ligger det ei skjoldformet grav som mange mener stammer fra 1100-tallet. Sagnet sier at en bueskytter fra korstogene skal være begravd der.
Under de arkeologiske utgravningene i 1960, der H. Christie og O. Olsen deltok, ble det funnet spor etter en tidligere kirke (bygning) på stedet.
En notis i de gamle engelske krønikene forteller at St. Edmunds døde legme overnattet i kirken i 1013, men om dette var den samme kirken er altså et åpent spørsmål.