davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Dodda Alada Mara

The Dodda Aalada Mara, literally translated to Big Banyan Tree, is a giant approximately 400-year-old banyan tree (Ficus benghalensis) located in the village of Kethohalli in the Bengaluru Urban district of Karnataka, India. This single plant covers 3 acres (1.2 ha) and is one of the largest of its kind. In the 2000s, the main root of the tree succumbed to disease, and thus the tree now looks like many different trees. The Dodda Alada Mara is named a heritage tree.
The tree is believed to be more than 400-years-old. The tree is supported by prop roots after the main trunk fell off, and the roots death in around 2000 due to natural causes. Another report stated that the trunk and roots of the tree contracted a disease sometime in the 2000s. The tree continued to grow in size and had to be pruned multiple times during this time after commuters complained of disturbance by the branches. Parts of the tree fell off also in the 2020s due to heavy rainfall, strong winds and soil erosion.
In 2019, an expert committee headed by an environmentalist, A. N. Yellappa Reddy, was formed to prepare a detailed report for the tree and site's development. In 2020, Karnataka's State's Department of Horticulture and Tourism, which maintains the tree, spent ₹1.5 crore to provide basic amenities at the site for tourists, which included ₹1 crore for the development of the tree. "[I]nfrastructure for the growth of prop roots" was provided "by removing all the hurdles and also dug up pits for harvesting rainwater." In 2022, treatment for arbuscular mycorrhiza was suggested by the Big Banyan Tree Committee, formed to ensure its welfare. The committee also suggested that an additional 2.5 acres (1.0 ha) be acquired to make space for its growth.
The present crown of the tree has a circumference of 250 metres (820 ft), and has 1,359 prop roots, 811 of which touch the ground and 548 hang 10-15 feet above the ground. The girth of each root varies from 7 inches (18 cm) to 3 feet (91 cm).
The climax scenes of Malayalam movie Odiyan was initially planned to be shot around the tree. But was later rescheduled to another location due to not getting shooting permission.
The tree is 28 kilometres (17 mi) from Bengaluru, on the Bengaluru – Mysore Road. Buses can be taken from Majestic to Kengeri and then from Kengeri to Dodda Aalada Mara. There are direct buses from K. R. Market to Dodda Alada mara which stops just beside the tree. The tree is the natural home of a large number of monkeys, and tourists are advised to be careful with food, water, camera bags, and anything else that can be snatched away.
Bhatheli

Bhatheli (Assamese: ভঠেলি), also known as Paowra Tola, is a Hindu festival mainly celebrated in North Kamrup, Assam. The festival is held in the month of Vaisakha. In northern Kamrup, it is referred to as "Bhatheli", while in southern Kamrup, it goes by the names "Sori" or "Suanri". In Goalpara, it is known as Sori, and in Darrang, itis called "Deul". Where in the Bajali area of north Kamrup a bamboo is kept against a Banyan tree called "Madan Mohan Gosain", a name of Krishna.
Banikanta Kakati draws attention towards similarity between Bhatheli and ancient Indradhwaja festival. The Indradhwaja festival is described as "Sakrotthana" in the Kalika Purana, and it took place around a pole with flags. The procedures for the festival as described in the Kalika Purana approximate the preparations to be made for the celebrations of Bhatheli of the present days. Barring minor details, the two festivals appear to be the same.
Each area is decorated with a long bamboo with flag and streamers. The one who adjusts best is called the bride-groom couple. The others, who are termed brides, then surround the bamboo in a circle, and a mock marriage ceremony is performed. One of the main features of the festival is the planting of two green bamboos. On the fixed date in the morning young men take purifying baths. They cut two bamboos and decorated it with coloured cloth and cowries, followed by celebrations with music and instruments. A large scale fair accompanied with trading of different commodities.
Bellevue (Brest)

Karter Bellevue zo ur c'harter eus kêr Vrest. Er c'harter ez eus un ti-kêr, ur poull-neuial hag ur skolaj publik (Joséphine Baker) (anvet Kerhallet diagent), ur poull-riklañ (Rïnkla Stadium), skolioù kentañ derez e pep is-karter hag ur greizenn genwerzh war ar blasenn Napoleon III. 9 230 a dud zo o chom e lojeizoù sokial, 8 500 a dud e lojeizoù prevez (1 200 e tiez hiniennel), 9 annez diwar 10 a zo e kendioù.
Rannet eo ar c'harter e is-karteriou : Bellevue-kreiz, ar Bergod, Kerverner, Kerc'haled, Kizag, Kergoad, Lanredeg hag ar Bougenn .
Al linennoù bus 1, 4, 5, 12, 13, div linenn skol 42 ha 46 ha linennoù bus ar rouedad Breizhgo a servij ar c'harter. Al linenn tramgarr eil lodenn da zont a servijo ivez d'ar c'harter.
Trolleybuses in Brest, Belarus

The Brest trolleybus system serves the city of Brest, on the western border of Belarus.
Opened on 18 April 1981, the system had eight lines as at 2011.
As at 2011, the system was made up of the following lines:
As at 2011, the Brest trolleybus fleet comprised 80 vehicles, most of them supplied by Belkommunmash, a Belarus-based tram and trolleybus manufacturer.
The system has one depot.
Media related to Trolleybuses in Brest, Belarus at Wikimedia Commons
52°08′N 23°40′E﻿ / ﻿52.133°N 23.667°E﻿ / 52.133; 23.667
Transport in Guatemala

Transportation in Guatemala includes roads, waterways, airports and a short cross-border rail line from Mexico.
The Ministry of Communications, Infrastructure, and Housing oversees the planning, maintenance and development of infrastructure and transport systems. The General Directorate of Roads is responsible for the planning, design and supervision of construction works and maintenance of the country's roads.
Guatemala has an extensive road network, where 12.72% of the roads connect with Mexico and Central America, 17.27% are National Roads, 43.84% are Departmental and 26.17% are Rural. All the country's roads have Guatemala City as their point of origin. Among the busiest international routes in the country are the Pan-American highway that connects Mexico with Central America and the CA-9 highway that connects Puerto Barrios in the Guatemalan Caribbean with Puerto Quetzal in the Pacific.
The urban transport system began in Guatemala City in the 1990s and since then it has been one of the most used means of transport within metropolitan areas. Bus services such as Transmetro and Transurbano differ from other means of transportation, such as private or departmental public transport as they are regulated by lines with defined stops and are primarily used for short-distance transportation.
The Intercity system connects various cities, departments, and countries. It is mainly used for long-distance travel. In Guatemala, it is common to see Chicken buses, which are recycled and often colorfully painted former US school buses. There are also Pullman buses that offer different destinations within Guatemalan territory.
Guatemalan streets tend to be one-ways to ease congestion and move traffic.
Guatemala has a total of 402 airports and airstrips. Among these, three are international: La Aurora International Airport located in Guatemala City, Mundo Maya International Airport in Santa Elena de la Cruz, and Western International Airport in Quetzaltenango.
The General Directorate of Civil Aeronautics (DGAC) is the state agency responsible for regulating civil aviation throughout the country. Its primary functions include: managing the airports of Guatemala, controlling traffic in the national airspace, and overseeing the operation and acquisition of aircraft throughout the republic.
total:
narrow gauge: 884 km 3 ft (914 mm) gauge (single track)
260 km navigable year round; additional 730 km navigable during high-water season
None (1999 est.)
Ferries serve as a mode of transportation in certain regions, such as Sayaxché and for traveling between the cities of Puerto Barrios and Livingston. They are also used to connect multiple coastal towns in Lake Atitlán.
ዳንግላ (ወረዳ)

ዳንግላ (ወረዳ) በአማራ ክልል የሚገኝ ወረዳ ነው።
ዳንግላ ወረዳ በአማራ ክልል በአዊ ዞን የሚገኝ ወረዳ ሲሆን የህዝብ ቁጥሩ ከ400,000 በላይ ነው። የወረዳው ህዝብ 95% አገው ሲሆን 4.5% ደግሞ አማራ ነው። ቀሪው 0.5% የሚሆነው ሌሎች የተለያዩ ብሄሮች ሲሆን የወረደው ከተማ ዳንግላ 40% አማራ ሲሆን 50% አገው 10% ደግሞ ሌሎች ብሄሮች ስብጥር ነው።
ወሎ ዩኒቨርስቲ

ወሎ ዩኒቨርስቲ ኢትዮጵያ ውስጥ በ አማራ ክልል ደሴ ከተማ የሚገኝ 1998 ከተመሰረቱት የሀገሪቱ አዳዲስ ዩኒቨርሲቲዎች አንዱ ነው። ዩኒቨርሲቲው ለመጀመሪያ ጊዜ በ2009 እ.ኤ.አ. በዲግሪ መርሃ ግብር ያስተማራቸውን ተማሪዎች አስመርቋል።
የ ደሴ ግቢ እና ኮምቦልቻ ግቢ
ተልባ

ተልባ (Linum usitatissimum) ኢትዮጵያ ውስጥ የሚገኝ ተክል ነው።
በኢትዮጵያ ወይም በየትም አገር ተልባ ስለ ዘሩ ይታረሳል።
ባጠቃላይ የሚያለዝብ የሚያስቀምጥ መጠጥ ሆኖ ይጠቀማል። ከሁዳዴ ጾም በኋላ ለፋሲካ ድግስ ለማዘጋጀት የሚያለዝብ ተልባ መጠጥ ይጠጣል። መጠጡም ለመስራት፣ ዘሮቹ ትንሽ ይጠበሱና ይፈጩ።
የቀቀለ ዘሩ መዳን ለማፋጠን በቁስል ላይ ይደረጋል። ይህ ዘዴ ደግሞ ጥይት ከቁስል ለማውጣት እንደሚረዳ ተጽፏል።
የተልባ ወጥ ይሠራል። ከዘሩ ምግብ በላይ ስለ ዘይቱ እና ስለ ጭረቱ (ተልባ እግር) ይታረሳል። ተልባን መብላት ኮሌስትሮልን ከደም ለማጥራት፣ የደም ግፊትንም ለማሳነስ እንደሚችል በዘመናዊ ሳይንስ ታውቋል።
የደረቀ ተልባ ዘር መረቅ በስኳር ለትቅማጥ መስጠቱ ተዘግቧል።
የአሸዋ ቁልቋል

የአሸዋ ቁልቋል (Opuntia ficus-indica) ኢትዮጵያ ውስጥ የሚገኝ ተክል ነው።
Euphorbia abyssinica (ሌላ ዝርያ) ደግሞ «ቁልቋል» ይባላል።
ይህ ቁልቋል የትም ቢገኝም መነሻው ከመካከለኛ አሜሪካ ነበር።
ፍሬው እንደ ሃብሃብ ስለሚጣፈት ይወደዳል።
ከመጠን በላይ ቢመገብ ግን የሆድ ድርቀት ያደርጋል። ስለዚህ በጣም የወደዱት ሰዎች ከብዙ ሻይ ጋር ይበሉታል።
በሕንድ አገር ይህን ቁልቋል መብላት ለአስማ (መተንፈስ ሁከት) እንደሚረዳ ተብሏል።
በፍቼ በአንድ ጥናት እንደ ተዘገበ፣ ፍሬውም (1-4) ለራስ ምታት ይበላል።
የሸዋ ኣረም

የሸዋ ኣረም (Galinsoga parviflora) ኢትዮጵያ ውስጥ የሚገኝ ተክል ነው።
የሸዋ አረም እስከ 75 ሴንቲ ሜትር ድረስ ሊሆን ይችላል። ባለ ቅርንጫፍ እጽ፣ ፊት ለፊት የሆኑ ባለ አገዳ ቅጠሎቹ ዳርቻቸው ጥርስ ባለ ሚስማር ላይ ነው። አበቦቹ በትንንሽ ራሶች ናቸው፣ ራሱም በ3-8 ነጭ አበቢቶች ተከብቦ፣ እነዚህም አበቢቶች 1 mm ሆነው ሦስት ግርብ ያላቸው ናቸው። በመሃሉ ያሉት አበቢቶች ቢጫ ሲሆኑ ቱቦአዊ ቅርጽ አላቸው።
ስሙ «የሸዋ» ቢባልም እንዲያውም መነሻው በፔሩ ነበረ። አሁን ወደ ብዙ አህጉራት ተስፋፍቶ በአጠቃላይ እንደ አረም ይቆጠራል። የሸዋ አረም በመላው ሸዋ፤ አርሲ እና ባሌ ይገኛል፡፡ ዱር በቀል ነው፡፡ መገኛው ኢትዮጵያ ነው፡፡
በኮሎምቢያ አገር አበሳሰል «አሕያኮ» በሚባል ሾርባ አይነት ውስጥ እንደ ቅመም ይበላል። በሠላጣ ደግሞ ሊበላ ይችላል።
በኢትዮጵያ ባህላዊ መድሃኒት፣ የትኩስ ቅጠልና ህብራበባ ውጥ የቆዳ ቁስል ለማከም ይጠቀማል።
ሻንቅላ

ሻንቅላ (shanqilla) ወይም በአጭሩ (ሻንቆ) በኢትዮጵያ በቤኒሻንጉል ጉምዝ ብሔራዊ ክልል የሚኖር ብሔር ነው።
የሻንቅላ ብሔር በምዕራባዊው የኢትዮጵያ ግዛት የሚኖር ህዝብ ነው። አሰፋፈሩም በምዕራብ ሱዳን በምስራቅ አማራ እና ኦሮሚያ በሰሜን አማራ በደቡብ የጋምቤላ ክልል ህዝቦች ያዋስኗቸዋል።
Biete Abba Libanos

Biete Abba Libanos (House of Abbot Libanos) is an underground rock-cut monolith Orthodox church located in Lalibela, Ethiopia. It was built during the Kingdom of Axum. It is part of UNESCO World Heritage Site at Lalibela.
12°01′53″N 39°02′43″E﻿ / ﻿12.03141°N 39.04518°E﻿ / 12.03141; 39.04518
Lalibela Cross

The Lalibela Cross is a large, elaborately decorated processional cross variation of the Ethiopian-Eritrean cross, considered one of Ethiopia's most precious religious and historical heirlooms. It is held by the Bet Medhane Alem, the House of the Redeemer of the World, a 12th-century rock-cut church in Lalibela. A priest may rub believers with the cross to bless them or heal them. The style of the cross was common in its time and those of this style are often simply referred to today as "Lalibela crosses".
The cross is thought to date to the 12th century. It is around 60 centimetres (24 in) long and weighs around 7 kilograms (15 lb). It is made from one piece of metal, either gold, or bronze and gold. The central cross has an elongated descending arm and flared ends surrounded by an elaborately ornamented encircling band. Like many Ethiopian processional crosses, the bottom of the cross is supported by "Adam's arms", a motif that realistically or abstractly portrays the arms of Adam. On processional crosses they are draped with brightly colored pieces of cloth for festive occasions.
The cross was stolen in March 1997, but located in Belgium in 1999, when a dealer in Addis Ababa sold it to a Belgian collector for US$25,000. After the collector's money was returned and it was agreed that no further legal action would be taken, the cross was returned to Ethiopia in 2001.
Царевично брашно

Царевично брашно или царевично нишесте е нишесте получено от царевично зърно. Царевичното нишесте е често срещана хранителна съставка, често използвана за сгъстяване на сосове или супи и за приготвяне на царевичен сироп и други захари.
Царевичното нишесте е универсално, лесно се модифицира и намира много приложения в индустрията като лепила в хартиени изделия, средство против залепване, както и в текстилно производство. Използва се и за медицински цели, като например за доставяне на глюкоза за хора със нисък гликоген.
Палачинка

Палачинка е вид тестено изделие. Приготвя се в предварително загрят тиган като се пече от двете страни последователно. Обикновено плънката на палачинката е сирене, конфитюр, течен шоколад и други. Може да се използва като предястие или като десерт, да се консумира охладена или топла, по всяко време на деня според предпочитанията, местните традиции и обичаи.
Според „Oxford Company Of Food“ палачинката се състои от смес – микс от брашно, яйца и мляко, запечена в плосък тиган – сач или в обикновен такъв, намазан с масло. Джон Мариани в неговия „Речник на Американската храна“ ги свежда до „плоски кексчета, приготвени на тиган и запечени от двете страни“.
В много европейски страни, има празници – така нареченият палачинков ден. Плата от палачинки биват консумирани, за да бъде използвано останалото брашно и яйца, забранени през следващите дни на пости.
В различните култури палачинката има свои специфики. Франция като гастрономичен еталон предлага палачинките най-вече сладки и фини като дантела. Холандците ги сервират в своите заведения пълнени със солена плънка или поръсени с подправки. В Индия палачинката е от оризово брашно и, естествено, овкусена с люти подправки.
Кекс

Кексът (от англ. cakes (мн.) през нем. Keks), също кейк е вид сладко тестено изделие, изпичано в кръгла или продълговата форма, съдържащо ядки, сушени плодове и др. Това е сред най-лесните и бързи за приготвяне десерти.
Класическата рецепта (двуцветен ванилово-какаов кекс) включва достъпни продукти и е лесна за приготвяне.
Разбива се захарта с яйцата, след което се добавя кисело мляко, в което е разбъркана содата. Сместа се разбърква наново с добавено олио и ванилия. Пресява се брашното заедно с бакпулвер и при непрекъснато разбиване се добавя към течната смес и се разбива до получаване на хомогенна смес. Формата за кекс се намазва с олио преди да се изсипе в нея сместа, като се оставя 1 кафеена чаша от нея, в която се добавя какаото, за да я оцветите. Какаовата смес се изсипва равномерно върху ваниловата.
Кексът се пече в предварително загрята на 180 °C фурна за около 40 минути. След като изстине, може да се поръси с пудра захар.
Съществуват много на брой варианти на кекса, включващи плодове (като ябълки и банани), конфитюри, сушени плодове и др. Нестандартни кексове включват тъмна бира; грозде и вино; тиква, ябълки и карамелена глазура; моркови и лимонова глазура; круши и шоколад; брашно от лимец с дюли; и др. Солени кексове се приготвят от брашно от лимец или пълнозърнесто брашно.
Шопска салата

Шопската салата е българска салата, създадена като продукт на българското държавно обединение „Балкантурист“ в средата на 50-те години на XX век.
Приготвя се от нарязани домати, краставици, пресни чушки, кромид лук, пресен магданоз и настъргано бяло саламурено сирене. Подправя се с дресинг от растителна мазнина (олио или зехтин) и евентуално, с винен или ябълков оцет. По желание може да се добави и люта чушка. Украсява се отгоре върху настърганото сирене със стрък пресен магданоз, черни маслини или малка люта чушка.
Сервира се предимно през лятото; съчетава се много добре с охладени традиционни български алкохолни напитки – ракия и мастика.
Шопската салата е създадена от професионални майстори-готвачи от ДСП „Балкантурист“ през 1956 г. в ресторант „Черноморец“ в тогавашния курорт „Дружба“ (днес „Свети Константнин и Елена“). За пръв път рецептата за салатата се появява през 1956 г. в „Книга за домакинята“ под. ред. на П. Чолчева и Ал. Русева – тя съдържа всички компоненти на днешната шопска салата, с изключение на сиренето. През следващите години рецептата търпи поредица модификации – през 1970 г. в „Рецептурник по готварство и сладкарство“ са дадени четири варианта на шопската салата – с лук и сирене; без лук и със сирене; с печени чушки и със сирене; без сладки, но с люта чушка и със сирене. В началото на 70-те години на XX век печените чушки и настърганото сирене се налагат като задължителен елемент от салатата. Първоначално шопската салата се сервира в заведенията на ДСО „Балкантурист“, откъдето се налага и в домашната кухня. Утвърждава се като национален кулинарен символ през 1970-те и 1980-те години.
От България рецептата се разпространява и в кухнята на съседните Сърбия и Северна Македония. Широко е разпространена и в Румъния под името salată bulgărească (българска салата).
Шопската салата освен на Балканите е популярна в Чехия и Словакия (šopský salát), където присъства в менюто на заведенията, леко видоизменена (без печени чушки, а понякога и без лук), а в Словакия я сервират със захар.
Долно Ново село (Софийска област)

Долно Ново село е село в Западна България. То се намира в Община Драгоман, Софийска област.
Село Долно Ново село се намира в планински район.
До 1956 г. селото се е наричало Новосел чифлик. Същата година е преименувано на Долно Ново село.
Прекрасно параклисче в девствена местност на 200 м от Габерска река – границата със Сърбия
В съботния ден преди Илинден – курбан на параклиса
Средно село (област Велико Търново)

Средно село е село в Северна България. То се намира в община Златарица, област Велико Търново.
Региона е планински, надморската височина е почти 800 м има изглед към В.Търново, Г.Оряховица, Лясковец, Ястребино, Антоново и т.н.
Преброяване на населението през 2011 г.
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:
Средно село (област Варна)

Средно село е село в Североизточна България. То се намира в община Ветрино, област Варна.
Намира се на 47 km от град Варна.
Бежанци от Тракия полагат основите на Средно село в община Ветрино преди около 200 години. Това става през 1829 г., когато заедно с войските на руския пълководец Дибич Задбалкански след поредната руско-турска война заради страх от турски зверства на север се насочили много семейства от Южна България. Селото е второто от общината, за което разказва „Народно дело“. До него от морската столица се стига по магистралата за София по отклонение за Ветрино. Разстоянието е 47 километра. Бегли сведения за първото преселение се срещат в публикации на няколко историци и краеведи. Според кмета на селото Недялка Динкова втората група тракийски семейства идва от село Бояджик след кървавото потушаване на Априлското въстание. Десетина години по-късно се заселват и пришълци от софийското село Мухово.
Старото име на Средно село е Орта кьой. Преименувано е на 14 август 1934 г. с указ на правителството на Кимон Георгиев. Местните твърдят, че името идва от факта, че то се намира точно по средата между Ветрино и Момчилово. Не е изключено в землището на Средно село да е имало тракийско селище, защото в съседство има няколко тракийски могили. В миналото било известно с богатата си земя и суровия климат през зимата. И сега прозорците на всички по-стари къщи са обърнати на юг, а дебелите каменни зидове – на север, за да спират студения вятър.
През 30-те години на ХХ век с доброволни дарения е изграден внушителният, но в окаяно състояние днес православен храм „Света Петка“. За времето си той е сред големите в района, защото в селото живеят многократно повече хора.
Численост на населението според преброяванията през годините:
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:
В селото живеят 59 жители има и няколко чужди семейства предимно от британски произход.
Къщите в селото са 72 на брой. Британските имоти са 14.
Ново село (община Дебърца)

Ново село (на македонска литературна норма: Ново Село) е село в община Дебърца на Северна Македония, разположено в едноименната котловина Дебърца.
Селото е в Долна Дебърца, част от котловината Дебърца между Илинската планина от изток и Славей планина от запад.
В XIX век Ново село е българско село в нахия Дебърца на Охридската каза на Османската империя. В „Етнография на вилаетите Адрианопол, Монастир и Салоника“, издадена в Константинопол в 1878 година и отразяваща статистиката на населението от 1873 година, Ново село (Novo-sélo) е посочено като село с 40 домакинства със 122 жители българи.
На Етнографската карта на Битолския вилает на Картографския институт в София от 1901 година Ново село е чисто българско село в Охридската каза на Битолския санджак с 6 къщи.
В началото на XX век цялото население на селото е под върховенството на Българската екзархия. По данни на секретаря на екзархията Димитър Мишев („La Macédoine et sa Population Chrétienne“) в 1905 година в Ново село има 48 българи екзархисти.
Църквата „Света Богородица“ е изградена на основите на по-стара църква в началото на XX век.
Според преброяването от 2002 година селото има 68 жители.
Манагуа (напитка)

Манагуа е напитка от прясно мляко, варено с прибавена в него марихуана, под формата на листа, смола, дори хашиш.
Основната активна съставка в марихуаната -ΔTHC – делта-9-тетрахидроканабинол – е мастно разтворима и не се разтваря във вода, но се разтваря много добре в мляко. При варене съставката THC променя своят молекулярен състав, и от делта-9-THC (което означава 9 молекули THC) се превръща в делта-11-THC, т.е. се добавят още 2 молекули.
За по-пълно извличане на активните съставки се препоръчва по-дълго варене – 2-3 часа.
Потребителите на Cannabis sativa предпочитат манагуата поради няколко причини – ефектът от манагуа е много по-дълготраен – от 5-6 часа до дни, и по-силен. Също така манагуа може да се приготви и от прясно набрани растения, които иначе биха били трудни за непосредствена употреба.
Кола (растение)

Колата (Cola) е род вечнозелени дървета от семейство Sterculioideae, разпространени в Африка. Неговите семена се наричат орехи кола и съдържат голямо количество кофеин и белтъчини. Стимулират нервната система, повишават тонуса, активизират обмяната на веществата и намаляват повишения апетит. Те са едни от основните съставки на безалкохолните напитки Кока-кола и Пепси.
Рецепта на Кока-Кола

Рецептата на напитката Кока-Кола е строго пазена тайна на Кока-Кола Къмпани, за производството на базата (концентрат), от който се произвежда напитката Кока-Кола.
Като публичност маркетингова стратегия, започната от Дейвид Удръф, компанията предоставя формулата, като тази търговска тайна е известна само на няколко висши служители на компанията.
Формулата включва съставки, смесени в сироп, представляващ силно концентрирана смес от вкусове, които се смесват само в няколко избрани центрове в света. След като този концентрат е приготвен, той се предоставя на бутилиращите компании по света, които го смесват с други минорни (сравнително незначителни за оформянето на вкуса) съставки, след което се смесва с вода и се подлага на въглероден двуокис за да се газира. Това гарантира пълен контрол на Кока-Кола Къмпани върху качеството, съдържанието и стандарта на продукта.
Точната рецепта на Кока-Кола е легендарна търговска тайна. Оригиналното копие на рецептата се пази в главния трезор на Сън Тръст Банк в Атланта. Съществува мит, че само двама души имат достъп до рецептата, като всеки знае само половината от нея. Истината е, че макар Кока-Кола да има правило, ограничаващо достъпа само до двама души, всеки от тях знае цялата формула (така че да не бъде изгубена при внезапна смърт на единия от тях), а има и други, които са знаели процеса на създаването ѝ.
Името на Кока-Кола идва от листата от кока и плодовете от кола, използвани като ароматизатор. Основните съставки са вода и захар. Други предполагаеми компоненти са карамелът, кофеинът, фосфорната киселина, сок или масло от зелен лимон и ванилия.
Отличителният вкус идва най-вече от смесването на захар и масла от портокал, лимон и ванилия. Останалите съставки променят съвсем слабо вкуса. В наши дни обаче в САЩ Кока-Кола е подслаждана с царевичен сироп, което „притъпява“ вкуса. Кока-Кола със захар все още се продава в Европа.
В оригиналната рецепта стимулиращият ефект на напитката се предизвиква от естественото съдържание на кокаин в листата от кока и на кофеин в ядките от кола. От 1929 година кокаинът се извлича от листата чрез обработка, оставяща физиологически незначителни следи, а количеството на кофеина е намалено, но не напълно. Според сайта на Кока-Кола напитката „не съдържа кокаин или други вредни субстанции и кокаинът никога не е бил добавян компонент на Кока-Кола“, което, макар и вярно, може да се разглежда като подвеждащо.
Обработката на листата от кока се извършва в специално лицензирана фабрика в Ню Йорк. Макар това вероятно да е най-големият производител, други химически фирми също имат лицензи за внос на листа от кока в САЩ.
Освен кокаина, друга противоречива съставка на Кока-Кола е кофеинът. Съдържанието на кофеин в Кока-Кола е предмет на съдебни спорове от 1920-те. През август 2005 литър Кока-Кола съдържа максимум 150 милиграма кофеин. За сравнение същото количество кафе съдържа между 280 и 750 милиграма кофеин.
Kolashanpan

Kolashanpan is a carbonated beverage created by Embotelladora La Cascada S.A. It comes in either a glass bottle, plastic bottle, or a can, the most prominent of these is plastic. On their company webpage the sizes go from a small bottle of 6.5 ounces to a 3 liter bottle, at least for the ones bottled in plastic.. According to the company, the main ingredients in this beverage are, "12 oz Agua Carbonatada, Azucar, Sabor Artificial, Acido Citrico Benzoato de sodio. Color Amarillo FD&C No 6." (carbonated water, sugar, artificial flavoring, citric acid sodium benzoate, and color FD&C yellow no. 6).
The design on the bottle is representative of what the country looks like from a bird's eye view.
Kolashanpan es una bebida gaseosa originaria de El Salvador y muy popular en Centroamérica. Sus principales características:
Sabor: Dulce y único, similar a la vainilla o chicle de fresa.
Color: Naranja brillante.
Carbonatación: Alta, proporcionando una sensación refrescante.
Ingredientes principales: Agua carbonatada, azúcar, colorantes y saborizantes artificiales.
Marca icónica: Es una de las sodas más representativas de El Salvador, producida por La Constancia.
Disponibilidad: Se encuentra en supermercados, tiendas de conveniencia y algunos restaurantes fuera de El Salvador en comunidades salvadoreñas.
Consumo: Se suele tomar fría y es común en celebraciones y reuniones familiares.
There was an advertisement that played in El Salvador that ties the beverage with being a Salvadorean. The video itself aired in 1984 and it shows people working in the fields, with animals, people carrying items, selling in a market, and making tortillas. The video ends by saying "Kolashanpan, el sabor de El Salvador."
According to a dissertation, Kolashanpan helps Salvadoreans maintain "a transnational community identity as well as a salvadoreño(americano) ethnic identity." Brock says that in Houston there are many Salvadoreans and Salvadorean-Americans and that keeping items such as sodas from their native country, they can more easily adjust to living in Houston, as well as keeping in touch with their native roots. On the company website, they have five distribution centers in Texas, Connecticut, California, New York, and Florida.
Déghnéasacht

Idir daoine, tarraingt nó dúil don iliomad inscní is ea déghnéasacht. Mar shampla, bean dhégnéasach is ea bean le tarraingt nó dúil do fhir agus mná.
Moladh Sigmund Freud go bhfuil daoine ar fad déghnéasacha ina naíonán.
Daoine cáiliúla déghnéasacha is ea Freddie Mercury, David Bowie, Madonna, Frank Ocean, Billie Holiday, Oscar Wilde, Sinéad O'Connor, James Joyce, Mícheál Ó Coileáin, agus araile is ea daoine déghnéasacha cáiliúla.
Patrick Kavanagh

File Éireannach as Contae Mhuineacháin ab ea Patrick Kavanagh (Pádraig Caomhánach), (21 Deireadh Fómhair 1904 - 30 Samhain 1967). Scríobh Kavanagh as Béarla, agus tá sé i measc na filí is fearr le muintir na hÉireann, de réir an nuachtáin The Irish Times sa bhliain 2000.
Ba mhór an inspioráid é saothar Kavanagh. Sampla amháin ná go raibh a dhán cáiliúil On Raglan Road seinnte ag roinnt ceoltóirí, mar shampla Van Morrison, Sinéad O'Connor, Mark Knopfler agus Luke Kelly.
Rugadh Kavanagh sa tsráidbhaile beag Inis Caoin, i gContae Mhuineacháin i 1904. Ba ghréasaí é a athair, agus chuaigh Patrick isteach sa phost céanna tar éis a chuid scoile. Ní raibh mórán suime ag an leaid óg ina chuid oideachais, agus b'fhearr leis a bheith ag imirt peil Ghaelach (d'imir Kavanagh mar chúl báire le foireann pheile Inis Chaoin). Ar feadh scór bliana, d'oibrigh sé mar fheirmeoir ar thalamh a chlainn - ag dul go dtí an margadh, an t-Aifreann agus an rince áitiúil ar a rothair gach seachtain.
Thosaigh Kavanagh ag scríobh a dhánta féin nuair a bhí sé fós ina dhéagóir. Tar éis tamaill, thosaigh sé ag seoladh a shaothar go dtí na nuachtáin áitiúla agus náisiúnta. Sa bhliain 1928, shiúl sé ó Inis Caoin go Baile Átha Cliath, agus bhuail sé le urlabhraithe ó na foilsitheoirí Macmillan’s of London. D'fhoilsigh siad a chéad leabhair, Ploughman and Other Poems sa bhliain 1936.
Tar éis tamaill, ní raibh an file óg sásta leis a shaol ar an bhfeirm, agus chuaigh sé go Londain ar feadh cúig mhí. Faoi dheireadh, chuir Kavanagh faoi i mBaile Átha Cliath. Thosaigh sé ag obair mar iriseoir, ach lean sé ar aghaidh ag scríobh filíochta ag an am céanna.
Sa bhliain 1954, fuarthas amach go raibh ailse ag Kavanagh, agus b'éigean dó dul isteach san ospidéal chun a scamhóg a bhaint amach. Tháinig biseach air tar éis na hobráide, agus tháinig a inspioráid ar ais chuige. Bhí sé ábalta arís sult a bhaint as na gnáth-rudaí sa saol, agus an áilleacht atá le fáil ar fud na háite sa dúlra.
Scríobh sé dánta cáiliúla faoin gCanál Mór ag an am seo. Ansin, thosaigh Kavanagh ag fáil an meas agus an cháil a bhí tuillte aige maidir lena chuid oibre. Thug sé léachtaí i gColáiste na hOllscoile, Baile Átha Cliath agus i SAM. Ba bhreitheamh é sna Duaiseanna Filíochta Guinness, duais a bhuaigh Seamus Heaney sa bhliain 1967.
D'éirigh Kavanagh tinn ag an chéad taispeántas dá dráma Tarry Flynn i nDún Dealgan (alcólach ab ea é). Fuair sé bás an tseachtain ina dhiaidh i mBaile Átha Cliath.
Trom ar an ól agus an tobac, baineadh scamhóg de 1954 tháinig niúmóine air & d'éag 30 Samhain 1967, 63 !
tháinig niúmóine air & fuair sé bás ar 30 Samhain 1967, 63 bliain d’aois
Tá uaigh Patrick Kavanagh i reilig Inis Caoin.
Brendan Murray

Is amhránaí Éireannach é Brendan Murray (rugadh é ar an 16 Samhain 1996). Bhí sé ina bhall den bhanna ceoil HomeTown. Tháinig sé sa chúigiú háit ar an gcúigiú sraith déag The X Factor sa bhliain 2018.
Bhí Brendan ina bhall den ghrúpa HomeTown ó 2014 go 2016. D'eisigh siad a n-albam Hometown 20 Samhain 2015 agus fuair sé go uimhir a 4 in Éirinn. Chomh maith le sin, fuair a singlí "Where I Belong" agus "Cry For Help" go uimhir a 1 in Éirinn.
Fograiodh ag Louis Walsh ar The Late Late Show ar an 16 Nollaig 2016 go mbeadh Brendan in iomaíocht ar an gComórtas Amhránaíochta na hEoraifíse 2017. Roghnaíodh an t-amhrán "Dying to Try" dó. Tháinig sé sa 13ú háit ar an dara leathcheannais den Chomórtas Amhránaíochta na hEoraifíse 2017 le 86 phointe.
Bhí sé ina aoi-mholtóir ar an gcéad leathcheannais den Junior Eurovision Éire 2017.
Sa bhliain 2018, rinne Brendan triail don cúigiú sraith déag The X Factor. Chan sé an t-amhrán Ella Eyre "We Don't Have to Take Our Clothes Off". Chur Simon Cowell stop leis agus d'athraigh na moltóirí a amhrán go dtí an t-amhrán Kate Bush "This Woman's Work". Fuair sé ceithre Yesanna ó na moltóirí. Ainmníodh Louis Tomlinson mar mheantóir Murray. Ag an six chair challenge chan Murray an t-amhrán R.E.M. "Everybody Hurts" agus bhrúigh Tomlinson a bhonnán óir dó. Ag tithe na moltóirí chan Murray an t-amhrán Sinéad O'Connor "Nothing Compares 2 U" ag baint áit amach sna seónna beo. Don dara seó beo chan sé an t-amhrán Cher "Believe", ach bhí sé sa bhunthriúr. Nuair a chan sé arís chan sé "High and Dry" agus vótáil Ayde Field agus Louis Tomlinson ar a shon le Simon Cowell agus Robbie Williams ag vótáil i gcoinne. Chuaigh an vóta go leathghlas agus sábháladh é. Ag an leathcheannais fuair Murray díbeartha ar an 24 Samhain 2018. Tháinig sé sa chúigiú háit .
Sorcha Richardson

Is amhránaí agus cumadóir Éireannach as Baile Átha Cliath í Sorcha Richardson (a rugadh 22 Meán Fómhair 1990 ).
Tógadh Sorcha Richardson i nDeilginis, Baile Átha Cliath. Bhunaigh sí a céad bhanna le cairde scoile agus í 10 mbliana d'aois.
Chuaigh sí go Brooklyn chun freastal ar The New School i Nua Eabhrac. Rinne sí staidéar ar an scríbhneoireacht chruthaitheach agus í ann.
D'fhill Richardson ar ais go Baile Átha Cliath sa bhliain 2017. Sheinn sí ag an Féile Longitude sa bhliain 2018 agus ainmníodh í ar liosta Rising Artists de chuid RTÉ 2FM, agus d’oibrigh sí leis an mbanna ceoil Éireannach All Tvvins.
Eisíodh a céad albam First Prize Bravery (leis an téama 'ag láimhseáil cairdeas agus caidreamh') sa bhliain 2019 agus ainmníodh í don Choice Music Prize. Chomhoibrigh sí le Soulé agus Elaine Mai ar an amhrán Butterflies in 2019 mar chuid den bhfeachtas Made by Music ag Three Ireland. Sheinn sí ag féile Other Voices sa bhliain 2019.
Fógraíodh go mbeidh a dara halbam Smiling Like an Idiot eisithe aici ar 23 Meán Fómhair 2022.
EPanna
Albam stiúideo
CMAT

Is ceoltóir Éireannach í CMAT (Ciara Mary-Alice Thompson). Is as Contae na Mí í.
Ba bhall den bhanna ceoil Bad Sea í, sular thosaigh sí ag obair mar cheoltóir aonair.
Chuir sí dhá shingil amach le linn dianghlasála COVID-19: 'Another Day (KFC)' agus 'Rodney'.
Sinéad O'Connor discography

Irish singer Sinéad O'Connor released 10 studio albums: The Lion and the Cobra (1987), I Do Not Want What I Haven't Got (1990), Am I Not Your Girl? (1992), Universal Mother (1994), Faith and Courage (2000), Sean-Nós Nua (2002), Throw Down Your Arms (2005), Theology (2007), How About I Be Me (and You Be You)? (2012), and I'm Not Bossy, I'm the Boss (2014).
The extended play Gospel Oak (1997) and live album Live at the Sugar Club (2008) were also issued, and O'Connor's compilations consist of five sets—So Far... The Best Of (1997), Sinéad O'Connor: Best Of (2000), She Who Dwells in the Secret Place of the Most High Shall Abide Under the Shadow of the Almighty (2003), Collaborations (2005) and Essential (2005). In addition, O'Connor also released four video albums, and 33 singles as lead artist.
The Family (The Family album)

The Family is the sole studio album by the band of the same name, released on August 19, 1985 by Prince's Paisley Park Records.
The album consists of eight Minneapolis sound tracks but with a funk-jazz slant. Two of the tracks are instrumentals, and three are ballads; many feature string arrangements by Clare Fischer, marking the beginning of Prince's longstanding association with the Michigan-born composer-arranger. A single was released for "The Screams of Passion", a modest hit that was re-released in 1996 on the Girl 6 soundtrack. A promo version of "High Fashion" was distributed. "Nothing Compares 2 U", an emotional ballad, became more widely known five years later when a cover by Sinéad O'Connor was released as a single to worldwide success.
The album was released on vinyl; following the success of O'Connor's version of "Nothing Compares 2 U" a CD version of the album was released in Japan and Germany/Europe.
Alternate recordings of several of the songs from the project featuring Prince on vocals were recorded, but most remain in the vault at Paisley Park Studios. Prince's original 1984 studio recording of "Nothing Compares 2 U" was not officially released until 2018, when it was issued as a single by Warner Bros. Records in conjunction with his estate.
I Do Not Want What I Haven't Got

I Do Not Want What I Haven't Got is the second studio album by Irish singer Sinéad O'Connor, released in March 1990 by Ensign/Chrysalis Records. It contains O'Connor's version of the Prince song "Nothing Compares 2 U", which was released as a single and reached number one in multiple countries. The album was nominated for four Grammy Awards in 1991, including Record of the Year, Best Female Pop Vocal Performance, and Best Music Video, Short Form for "Nothing Compares 2 U", winning the award for Best Alternative Music Performance. However, O'Connor refused to accept the nominations and award. The album has sold over seven million copies worldwide.
The critically-acclaimed album contains O'Connor's most famous single, "Nothing Compares 2 U", which was one of the best-selling singles in the world in 1990, topping the charts in many countries including the United States, Australia, the United Kingdom and Canada. This rendition of the Prince song reflected on O'Connor's mother, who had died in an auto accident five years earlier. The single "Emperor's New Clothes" found moderate success, although it did top the Modern Rock Tracks chart in the US.
The first song on the album, "Feel So Different", starts with The Serenity Prayer by Reinhold Niebuhr. The album also includes O'Connor's rendition of "I Am Stretched on Your Grave", an anonymous 17th-century poem that was written in Irish, translated into English by Frank O'Connor, and composed by musician Philip King in 1979. O'Connor's version uses a loop of "Funky Drummer" by James Brown.
I Do Not Want What I Haven't Got received critical acclaim. Entertainment Weekly ranked it as the best album of 1990, calling the record "a spiritual victory, full of wisdom wrested from audible pain." In 2012, it was ranked number 408 on Rolling Stone magazine's list of the 500 greatest albums of all time. The album was ranked number 457 on the 2020 edition of the list.
Credits adapted from the album's liner notes.
Technical
Gloria (Irish singer)

Gloria Smyth (born May 1951), better known as Gloria, is an Irish singer from Navan, County Meath.
She rose to fame in Ireland during the 1970s with "One Day at a Time" which spent longer in the Irish charts than any other single to date (90 weeks). She later toured under her married name of Gloria Sherry.
The eldest of nine children, Gloria's father, Jimmy, was the leader of the Arcadians Showband. Her first experience on stage was at the age of 10 when she danced and played accordion with her father's showband. After leaving school, she found work playing piano with another band, before joining the Maurice Lynch Showband as a singer in the late 1960s.
It was as a solo singer however that she made her name in the 1970s. Gloria toured around Ireland singing alongside Johnny McEvoy during the early to mid 1970s before breaking out on her own. She began recording Gospel and Country songs in Nashville and appeared three times on the Praise the Lord show.
She found her greatest success in the late 1970s with her version of the song "One Day at a Time" which reached No. 1 in the Irish charts. It remained on the charts for 90 weeks - the longest run for any single in Irish chart history (a record it still holds today).
The single gained a UK release in December 1978, but failed to attract attention before Scottish singer Lena Martell scored a UK No.1 with it some months later. It came from her album When I Sing for Him, which was certified silver. She was popular in the dance halls at the time, singing with her backing band, The Mississippi.
Gloria announced her retirement in May 2001, when she turned 50. However, she later returned to music, performing with her sister Patrice. They are based in their native Navan, County Meath.
She married Don Sherry, a musician with a showband in 1973 and they had a daughter Laura and a son Paul. Gloria and her husband's marriage ended in 2010.
Ryan Kelly (singer)

Ryan John Kelly (born November 6, 1978) is a Northern Irish singer known for being a part of the group Celtic Thunder. He has also released solo albums as well as in collaboration with Neil Byrne.
Born on 6 November 1978, Ryan John Kelly is from a village called The Moy, County Tyrone, Northern Ireland. He is the youngest of three children (two boys and a girl). Kelly earned two degrees from the Queen's University Belfast, being a Bachelor of Science in Accounting and a Graduate Diploma in Advanced Accounting.
When he was seven, Kelly started to sing publicly. He has always had a deep passion for music and theater.
Kelly is a current member of the Irish band Celtic Thunder, but he maintains his early musical background a solo singer. His first solo album, released in 2010 is called In Time; his second, "Life", was released in 2013. With fellow Celtic Thunder singer and band member Neil Byrne, the duo have released three albums - Acoustically Irish, in 2013, and Byrne and Kelly: Live in Australia, in 2014; and Echoes in 2016
Tiger Lily Hutchence Geldof

Heavenly Hiraani Tiger Lily Hutchence Geldof (born 22 July 1996) is an English-Australian singer-songwriter. She is the daughter of the Australian singer-songwriter from INXS, Michael Hutchence, and the British TV presenter Paula Yates. She was legally adopted and raised by her mother's former husband, Irish singer-songwriter and activist Bob Geldof of Irish punk band the Boomtown Rats, after both of her parents died when she was a young child. She is a singer-songwriter whose 2022 debut album Tragic Tiger's Sad Meltdown features songs written after the 2014 death of her half-sister Peaches Geldof. She recorded it in Australia and released it under the name Heavenly.
Dave King (singer)

Dave King (born in Dublin) is an Irish singer, musician and songwriter. He is the frontman of the Celtic punk band Flogging Molly, of which he is a founding member. He first gained notability as the original lead singer of hard rock band Fastway in the 1980s.
King grew up in a small two-room flat in Beggars Bush, Dublin that had once been part of Beggars Bush Barracks. When he was around the age of six or seven, his parents bought him a guitar. King remembers being called inside by his mother to watch David Bowie perform "Starman" on television, which he cites as one of many influences along with Luke Kelly, Joe Strummer, Johnny Cash, and Freddie Mercury to name a few. King's father died when he was 10 years old. He left Dublin in his twenties, residing in London where he first joined Fastway and later Los Angeles where he formed Flogging Molly with Ted Hutt, Jeff Peters, and Bridget Regan.
King's professional career began in the early 1980s when he was hired as the vocalist for Fastway, a British hard rock band formed by ex-Motörhead guitarist "Fast" Eddie Clarke and ex-UFO bassist Pete Way in 1983.
After Fastway, King formed Katmandu with Mandy Meyer (ex-Krokus) and Mike Alonso (former member of the Detroit-based band Speedball), who released one self-titled album. The band had a couple of minor hits but later disbanded.
King retained a record deal with Epic Records, who wanted him to sing for Jeff Beck, but he declined. He cofounded Flogging Molly and asked to be released from his Epic contract.
Flogging Molly continues to record and tour, reaching No. 4 on the Billboard 200 and No. 1 on the Billboard Indie Chart over the years.
On March 20, 2024, Dave and Flogging Molly covered The Pogues' "The Old Main Drag" at the Sinéad & Shane (billed as "a St. Paddy's Celebration of Sinéad O'Connor and Shane MacGowan") at Carnegie Hall concert in New York City.
Flogging Molly followed up their summer 2024 European tour with a headlining run in the US in September/October.
King is married to musician and bandmate Bridget Regan. On February 5, 2025, the band announced the cancellation of their ongoing tour due to King suffering from a 'very serious health condition.' On March 17, 2025, King’s wife, Bridget, posted to social media announcing that King had had undergone multiple surgeries after suffering a brain hemorrhage, before spending two weeks in a coma, and that he was recovering at the Beaumont Hospital in Dublin.
Media related to Dave King at Wikimedia Commons
Don't Wanna Fall in Love

"Don't Wanna Fall in Love" is a song by Canadian singer-songwriter Jane Child. Released in January 1990 as the second single from her first album, Jane Child, the single peaked at number two for three consecutive weeks on the Billboard Hot 100 from April 14 to April 28, 1990, kept from the top spot by "I'll Be Your Everything" by Tommy Page and Sinéad O'Connor's "'Nothing Compares 2 U". In addition, a new jack swing remix of the song was produced by Teddy Riley and reached number 6 on the Billboard Hot Black Singles chart and number 11 on the Billboard Dance Club Play chart.
When released around Europe, it also became successful albeit more modestly. In the United Kingdom, the single reached number 22 on the UK Singles Chart. In April 1990, the single was certified gold by the Recording Industry Association of America (RIAA) for shipping 500,000 units.
Child wrote the song in Los Angeles, after moving from New York City. During the session she was playing bass with one hand and pads with the other while singing. While the groove was coming along, lyrics were following closely. She wrote the entire song in that session, except for the second verse later. The intention of the lyrics were not written as a happy love song, reflecting more so on the pleasure vs pain principle.
On the finished track, Child uses multi-tracking to sing all the parts, and to play every instrument (keyboards, synthesizer, synth bass, electric bass, drums, percussion, drum programming) except guitar, which is played by James Harrah.
The music video was directed by cinematographer Derek M. Allen and shot in New York City at the request of Child, due to having written the song while living there. Shot in both black-and-white and color, the video shows Child walking through downtown Manhattan at night, alternating with scenes of the artist at work, singing into a studio microphone, laying down tracks on a Fairlight and mixing the results on a multitrack board. In several scenes, Child wears a Toronto Maple Leafs jersey, paying homage to her hometown.
All songs were written by Jane Child.
List of concerts in Hyde Park

Hyde Park in London, England, has been a venue for rock music concerts since the late 1960s. The music management company Blackhill Enterprises held the first rock concert there on 29 June 1968, attended by 15,000 people. On the bill were Pink Floyd, Roy Harper and Jethro Tull. The supergroup Blind Faith (featuring Eric Clapton and Steve Winwood) played their debut gig in Hyde Park on 7 June 1969. The Rolling Stones headlined a concert with supporting act King Crimson (later released as The Stones in the Park) on 5 July that year, two days after the death of founding member Brian Jones. The early gigs from 1968–71 were free events, while later concerts were pay-to-enter.
The park has also played host to music festivals, including Party in the Park between 1998 and 2004, The Wireless Festival between 2005 and 2012, Hard Rock Calling between 2006 and 2012, Radio 2 Live in Hyde Park since 2011 and Barclaycard presents British Summer Time since 2013.
Notes
Citations