Final Fantasy IX

Final Fantasy IX (ファイナルファンタジーIX, Fainaru Fantajī Nain) er et konsollrollespill utviklet og utgitt av Square (nå Square Enix) og er det niende spillet i Final Fantasy-serien. Det ble gitt ut i 2000 og er det siste spillet Final Fantasy-spillet til Sonys PlayStation.
Final Fantasy IX foregår i fantasyverdenen Gaia, og handler om en krig mellom flere nasjoner med en ærgjerrig dronning i førersetet. Spilleren følger en ung tyv kalt Zidane Tribal, som slutter seg til flere andre for å bekjempe dronningen. Handlingen snur imidlertid når hovedpersonene innser at dronningen er en marionett for en våpenselger kalt Kuja.
Spillet ble utviklet samtidig som Final Fantasy VIII men tok imidlertid en annen retning og returnerte til seriens røtter med et mer tradisjonelt fantasymiljø. Final Fantasy IX var derfor sterkt påvirket av det originale Final Fantasy-spillet og inneholder allusjoner til andre Final Fantasy-spill. Det introduserte nye egenskaper, som for eksempel «Active Time Event», «Mognet» og et forbedret utstyrs- og ferdighetssystem. Final Fantasy IX har mottatt positive anmeldelser, men fikk blandede kritikker for å ha returnert til stilen fra eldre Final Fantasy-spill.
I Final Fantasy IX styrer spilleren en figur gjennom verdenen Gaia, hvor han/hun utforsker områder og snakker med non-player characters. Mesteparten av spillet foregår i byer, huler og liknende områder, som blir kalt «feltkart». For å hjelpe til med utforskningen på feltkartet, introduserer Final Fantasy IX «field icon»; et utropstegn som dukker opp over hodet til figuren som styres for å vise at en gjenstand er i nærheten. Spilleren snakker med «Moogles» for å lagre spillet, helbrede seg selv med et telt eller kjøpe gjenstander. Tidligere spill i serien hadde et lagringspunkt i stedet. Moogles kan spørre spilleren om å levere brev til andre Moogles via funksjonen «Mognet».
Spilleren reiser mellom field screen-områdene via verdenskartet; en tredimensjonalt, forminsket versjon av Gaia; fra et fugleperspektiv. Figuren kan styres fritt over verdenskartet, med mindre terreng, som for eksempel vann eller fjell, er i veien. For å komme forbi disse begrensningene kan spilleren ri emu-liknende chocobos, seile med båt eller styre et luftskip. I likhet med tidligere Final Fantasy-titler, blir spilleren til tider avbrutt av angripende fiender på verdenskartet.
Final Fantasy IX introduserer en ny måte å utforske byer på med Active Time Events (ATE), som bestemmer figurenes utvikling, gir spesielle gjenstander og lar spilleren bestemme hvordan visse hendelser skal foregå. Ved noen anledninger kan spilleren se flere hendelser som finner sted samtidig. ATE blir noen ganger brukt for å styre to lag samtidig når gruppen blir delt for å løse problemer og navigere labyrinter.
Når spilleren møter på en fiende, forandres kartet til «battle screen». Der er fienden på motsatt side av figurene. Kampsystemet i Final Fantasy IX er det velkjente Active Time Battle-systemet som først ble introdusert i Final Fantasy IV. Figurenes kommandoliste er i et vindu på motsatt side av ATB-måleren. Selv om alle figurene kan fysisk angripe fienden eller bruke gjenstander fra spillerens lager, har de også unike ferdigheter. For eksempel kan Zidane stjele gjenstander fra fienden, Eiko og Garnet kan tilkalle «eidolons» for å hjelpe gruppen og Vivi kan bruke svart magi for å skade motstanderne.
Kommandoene til figurene blir forandret når de kommer i «Trance»-modus. I likhet med Final Fantasy VIIs «Limit Breaks» blir Trance aktivert i en kort periode etter at en måler, som viser hvor mye skade figuren har mottatt, er fylt opp. Når måleren er full blir figurene sterkere, og spilleren kan bruke spesialstyrker. For eksempel forandrer Zidanes «Skill»-kommando til «Dyne» og lar ham utføre kraftfulle angrep, mens Vivis «Black Magic» utvikler seg til «Double Black» som gjør at han kan bruke to trolldommer samtidig. Spilleren kan skifte kampstil fra Normal til Custom, slik at to spillere kan styre to figurer i kamper.
En figurs prestasjon i kamper bestemmes av dens statistikk innen kategorier som for eksempel hurtighet, styrke og magiske krefter. Etter at spilleren vinner kamper, får figurene «erfaringspoeng» som blir samlet til de går opp et nivå. Når figurene går opp et nivå, øker statistikken for de forskjellige kategoriene. Utstyr bestemmer også statistikken for figurene. Å vinne kamper gir også spilleren penger («Gil»), «Tetra Master»-spillkort og ability points (AP).
Final Fantasy IX er forskjellig fra Final Fantasy VII og Final Fantasy VIIIs tilpasselige figurer ved at det reintroduserer de tradisjonelle figurklassene. Klassen til figurene bestemmer hva slags egenskaper som kan brukes i kamper. For eksempel er Vivi gitt klassen «black mage» og er den eneste figuren som kan bruke svart magi, mens ridderen Steiner er den eneste som kan bruke sverdteknikker.
Den primære funksjonen til utstyr i Final Fantasy-spill er å øke figurenes attributter. For eksempel øker forsvarsstatistikken til Zidane ved å utruste ham med en «Mythril Vest». I Final Fantasy IX inneholder våpen og rustninger spesielle ferdigheter som figuren kan bruke med en gang det er blitt utstyrt. Etter at figuren samler nok ability points i kamper, kan ferdigheten brukes uten at våpenet eller rustningen er utstyrt. I tillegg bestemmer utstyr i Final Fantasy IX hvor mye sterkere figurene blir når de går opp et nivå.
Ferdigheter blir delt inn i kategoriene «action» og «support». Action-ferdighetene bruker magipoeng (MP) og inkluderer trolldommer og spesialstyrker som blir brukt i kamper. Support-ferdighetene gir funksjoner som er evigvarerende (for eksempel gjør ferdigheten «Antibody» at giftige angrep ikke tar effekt) men må bli utstyrt med magisteiner for å funke. Det totale antallet magisteiner øker når figurene går opp i nivåer.
Final Fantasy IX foregår hovedsakelig på de fire kontinentene til verdenen Gaia. Mesteparten av Gaias befolkning bor på kontinentet Mist (tåke), hvis navn kommer av at hele kontinentet er dekket av en tykk tåke. Landet utenfor Mist-kontinentet – Outer-, Lost- og Forgotten-kontinentene – er territorier som ikke er blitt kartlagt og ikke blir utforsket før midtveis i spillet. Diverse steder på den parallelle verdenen Terra og drømmelandet Memoria er de siste områdene man besøker i spillet. Mist-kontinentet har fire fraksjoner: Alexandria, Lindblum, Burmecia og Cleyra. Hvert land er skilt fra hverandre av fjellkjeder. For eksempel ligger den isolerte Creya-sivilisasjonen skjult i et digert tre i ørkenen, beskyttet av en sandstorm tilkalt av landsbyens eldste.
Gaia er bebodd av mennesker og diverse ikke-menneskelige raser. Innbyggerne i Alexandria og Lindblum er mennesker og antropomorfiske dyr. Burmecians er antropomorfiske rotter som bor i Burmecia og Cleyra. Cleyrans skilte seg fra Burmecians da sistnevnte begynte å fokusere på krig. Dvergene er korte menneskelige skapninger som bor i landsbyen Conde Petie på Outer-kontinentet. Det er også en landsby i Outer-kontinentet bebodd av Black Mages med bevisste tanker. Genomes er sjelløse kropper som eksisterer i Terra og venter på gjenoppbygningen av Terra etter at den har tatt over Gaia. Når dette skjer, går sjelene til Terra-folket inn i Genome-kroppene. Tilkallere likner mennesker, men har et horn på pannen. I spillet er det kun to gjenværende tilkallere, Garnet og Eiko. De andre ble utryddet under Terra-krigsskipet Invincibles ødeleggelse av deres hjemland Madain Sari. Qu er store, tvekjønnede humanoider som er kjent for å være storetere. De bor i myrer i forskjellige deler av verdenen, hvor de fanger frosker som er deres hovednæringskilde.
Spillutviklerne i Final Fantasy IX ønsket å gjøre miljøet mer «fantasy-orientert» enn i forløperne på PlayStation, og de ville forhindre at serien fulgte et overflødig miljø. Final Fantasy IX er forskjellig fra den futuristiske stilen i Final Fantasy VII og Final Fantasy VIII ved at det reintroduserer et middelaldermiljø. I spillet har dampteknologi så vidt begynt å ta fatt. Befolkningen bruker vannkraft eller vindkraft som energikilder, men bruker noen ganger Mist eller damp for avanserte motorer som trenger mer kraft. Spillets miljø er inspirert av norrøn og nordeuropeisk mytologi. Ifølge regissør Hiroyuki Itō var utviklingsmannskapet tiltrukket europeisk historie og mytologi på grunn av dybden og dramaet ved det. Final Fantasy IXs nettside sier at utviklingen av spillets verden er høydepunktet i serien fordi det blander suksessrike elementer fra fortiden, som for eksempel å vende tilbake til seriens fantasy-røtter, med nye elementer.
Hovedfigurene i Final Fantasy IX er Zidane Tribal, et medlem av en gjeng banditter kalt Tantalus; Garnet Til Alexandros XVII (alias «Dagger») prinsessen av Alexandria som har en mystisk forbindelse med «eidolons»; Vivi Orunitia, en ung, sjernert og vennlig Black Mage; Adelbert Steiner, kaptein for Knights of Pluto og kongelig tjener for Alexandria og Garnet; Freya Crescent, en Dragon Knight fra byen Burmecia; Quina Quen, en kjønnsnøytral Qu hvis overmann vil at han/hun skal reise verden rundt for å lære om matlaging; Eiko Carol, en seks år gammel jente som bor i Madain Sari, den tapte landsbyen for eidolon-tilkallere, og også en av de to gjenværende tilkallerne; og Amarant Coral, en dusørjeger anklaget for en forbrytelse begått av Zidane. Andre viktige figurer inkluderer Regent Cid Fabool, den karismatiske lederen av kongedømmet Lindblum; dronning Brahne, Garnets mor og maktsyk dronning av Alexandria; General Beatrix, den mektige lederen av de kvinnelige ridderne av Alexandria; og Kuja, en fiende av Gaia.
Under utviklingen ga skaperne figurene en høy prioritet. På grunn av at de ville gå tilbake til seriens røtter, endte figurene opp med et tegneserie-aktig utseende. Uematsu sa at designerne prøvde å gjøre hver figur realistisk samtidig som de bevarte tegneserie-utseendet. For å oppnå dette og tilfredsstille spillere som hadde blitt vant med de mer realistiske figurene i Final Fantasy VIII, fokuserte designerne på å skape figurer som spillerne kunne enkelt relatere til.
Final Fantasy IX begynner med at Tantalus Theater Troupe kidnapper prinsesse Garnet under hennes 16-årsbursdagsfeiring. Gruppen lærer at Garnet, som er bekymret for dronning Brahnes stadig mer ujevne oppførsel, egentlig ville rømme til Lindblum for å møte Regent Cid og hadde planlagt å reise som blindpassasjer på teaterskipet. Troupes luftskip, «Prima Vista», blir angrepet av den kongelige garden og skadet under flukten. Det krasjlander i Evil Forest, og Zidane må fortsette reisen til Lindblum uten resten av Tantalus. Zidane og Garnet blir fulgt av Vivi og Steiner, som ble involvert med Tantalus under flukten fra Alexandria. Under reisen bruker Garnet aliaset «Dagger» og strever med å omgås lokalfolket. Gruppen lærer at en fabrikk produserer sjelløse Black Mage-krigere for Alexandria. Tre kraftfulle Black Mages, kalt Black Waltzes, har blitt sendt ut av Brahne for å få tilbake Garnet med makt, men uten suksess.
I Lindblum møter Zidane Freya og blir med i byens Festival of the Hunt. Regent Cid har blitt forvandlet til en insektaktig «oglop» av sin kone, Hilda, fordi han var utro mot henne. Han ville beskytte Garnet fra Brahnes aggresjon og beordret Tantalus å kidnappe henne. Når gruppen får vite at Alexandria har invadert Burmecia, undersøker Freya situasjonen med Zidane og Vivi, mens Dagger og Steiner drar til Alexandria for å be Brahne om å stoppe krigen. Ingen av gruppene er i stand til å stoppe henne, og Daggers «eidolons» blir trukket ut av hennes kropp med makt. Brahne bruker Daggers eidolons for å ødelegge Cleyra, og etter det angriper hun Lindblum, som får Cid til å overgi seg. Etter å ha sett angrepet på Cleyra, redder Zidane, Freya and Vivi Dagger, blir venner med General Beatrix og returnerer til Lindblum.
Cid forteller gruppen om Brahnes våpenselger, Kuja. De reiser til Outer Continent, hvor Kujas hovedkvarter ligger, via en undergrunnstunnel med hjelp av Quina. På Outer Continent møter de en ung tilkaller kalt Eiko, som sier hun er den siste overlevende i Madain Sari. De oppdager også en landsby bebodd av selvbevisste Black Mages. Deres forfølgelse av Kuja leder dem til det nærtliggende Iifa Tree, en enhet som gir fra seg kampstimulerende Mist. De lærer også at Kuja bruker Mist for å skape Black Mages. Gruppen bekjemper Iifa Trees kjerne og hindrer dermed Mist fra å slippe ut. Når de returnerer til Madain Sari, konfronterer de Amarant, som ble ansatt av Brahne for å arrestere Dagger. Etter hvert begynner Dagger å innse at hun også er en tilkaller fra Madain Sari. Amarant bestemmer seg for å slutte seg til gruppen av personlige grunner. Ved Iifa Tree går Brahne imot Kuja og planlegger å drepe ham med eidolonen Bahamut. Men Kuja bruker luftskipet Invincible for å få kontroll over Bahamut og dreper Brahne og hæren hennes.
Gruppen returnerer til Alexandria, og Garnet blir kronet til dronning. Etter det angriper Kuja Alexandria med Bahamut. Eiko og Garnet tilkaller den legendariske eidolenen Alexander, som holder til innenfor Alexandrias kongelige slott. Alexander sprer vingene sine ut av slottet og beskytter det fra Bahamuts kraftfulle angrep. Til slutt overmanner Alexander Bahamut. Kuja prøver å få kontroll på Alexander med hjelp av Invincible, men blir hindret av en mystisk gammel mann kalt Garland, som ødelgger Alexander og deler av Alexandria. Kuja, som fortsatt er innstilt på å mestre en kraftfull eidolon for å bekjempe Garland, begynner å fokusere på Eiko. Gruppen finner Kujas tilholdssted, Desert Palace, og planlegger et angrep. Men Kuja setter dem i fengsel og rømmer med Eiko for å trekke ut eidolonene hennes. Under uttrekkingsforsøket, bruker Eikos vokter-Moogle, Mog, Trance for å forvandle seg til sin ekte form, eidolonen Madeen, og stopper prosessen. Etter at Kuja lærer om kreftene til Trance, rømmer han for å fremme sitt mål om å bekjempe Garland. Gruppen redder Eiko og finner også Hilda, som forvandler Cid tilbake til menneskeform. Han er dermed i stand til å utforme et luftskip for gruppen som ikke trenger å bruke Mist som drivstoff.
Med hjelp av Hilda følger gruppen etter Kuja til Terra ved å åpne en portal. I byen Bran Bal blir det avslørt at Garland ble skapt av Terra-folket for å ta seg av prosessen med å assimilere Terra inn i Gaia, ettersom Terra var nær døden. Garland lagde Genomes – intelligente, bevisste skapninger som mangler sjeler – for å bli fremtidige kropper for sjelene til Terra-folket. Iifa Trees eksistens, fenomenet Mist, ødeleggelsen forårsaket av eidolonene og den sanne hensikten for Kuja og Zidanes eksistens var med i prosessen. Gruppen konfronterer Garland i raseri for hans motiver, men Kuja har på samme tid samlet nok sjeler for å oppnå Trance. Trance Kuja dreper Garland, men Garland rekker å advare ham om hans begrensede levetid og at Zidane ble skapt for å erstatte ham. I raseri over denne avsløringen, ødelegger Kuja Terra mens gruppen redder Genomene og returnerer til Gaia på Invincible.
Gruppen oppdager at Mist har returnert og dekker hele Gaia. Med assistanse fra de kombinerte kreftene til Burmecia, Lindblum og Alexandria, drar de til Iifa Tree, hvor de blir teleportert til et mystisk sted kalt Memoria. Garlands ånd leder gruppen til Kuja. Etter at de bekjemper Kuja, bruker han sine Trance-ferdigheter for å ødelegge livets kilde, krystallen, og Necron, det «uendelige mørke» som ødelegger liv, viser seg. Etter at Necron er bekjempet, faller Memoria of Iifa Tree sammen. Selv om gruppen rømmer, blir Zidane igjen for å redde Kuja og blir senere antatt for å ha dødd sammen med i Kuja i sammenbruddet.
En stund senere har Alexandria blitt gjenoppbygget, og Tantalus ankommer byen for å spille et teaterstykke for dronning Garnet. Under stykket fjerner en av skuespillerne sin kappe og viser seg å være Zidane. Til slutt omfavner Garnet og Zidane hverandre. Andre scener viser at Vivi fikk barn; Steiner og Beatrix gikk tilbake til sine gamle jobber som kongelige livvakter; Eiko blir adoptert av Regent Cid og Hilda; Freya forsøker å starte på nytt med sin tidligere kjæreste, Sir Fratley; og Quina er ofte på besøk i kjøkkenet til Alexandria Castle.
Utviklingen av Final Fantasy IX begynte før Square var ferdig med forløperen Final Fantasy VIII. Spillet ble utviklet på Hawaii som et kompromiss med utviklerne som bodde i USA. Siden det var seriens siste spill på PlayStation, så produsent Hironobu Sakaguchi for seg spillet som en avspeiling av de eldre titlene i serien. Under utviklingen var det også hans favorittspill siden det var nærmest hva han syntes Final Fantasy skal være. Mannskapet bak spillet ville lage en historie som var enkel å forstå med utvikling av figurenes karakterer. Dette førte til utviklingen av Active Time Events.
I konseptstadiet gjorde utviklerne det klart at tittelen ikke nødvendigvis ville bli Final Fantasy IX. Dette var på grunn av at siden spillet brøt med realismen i Final Fantasy VII og Final Fantasy VIII, kunne det støte fra seg spillere. I slutten av 1999 ble det dog offentliggjort at spillet ville hete Final Fantasy IX og i begynnelsen av 2000 var det nesten ferdig. Utviklerne gjorde mange justeringer på spillet, som for eksempel å forandre slutten sju ganger.
Final Fantasy IXs utgivelse ble utsatt slik at det ikke krasjet med utgivelsen av rivalen Enix' Dragon Quest VII. 7. oktober 2000 var det mulig å spille en demo av den nordamerikanske versjonen på Metreon i San Francisco i California. Det var der spillet også ble solgt først i USA. Man fikk med varer som ble laget i begrenset opplag og fans hadde også kledt seg ut som figurer fra spillet for å feire utgivelsen. I Canada skjedde det en produksjonsfeil slik at første forsendelse ikke hadde med en engelsk instruksjonsbok. Square endte derfor opp med å sende instruksjonsbøker separat til spillbutikkene.
Det ble reklamert mye for spillet både før og etter utgivelsen. Fra og med 6. mars 2000 ble figurer fra Final Fantasy IX brukt i en rekke Coca-Cola-reklamer. Statuetter av figurene ble også brukt som premier i Coca-Colas markedsføringskampanje. Samme år brukte også IGN dukker av Vivi som premie i en av sine konkurranser.
Final Fantasy IX var også en viktig del av Squares interaktive nett-tjeneste PlayOnline. Nettsiden ble opprinnelig skapt for Final Fantasy X, men da disse planene ikke ble til noe, ble den omgjort til en strategiside for Final Fantasy IX. Den ble laget for å supplere BradyGames' og Piggyback Interactives offisielle strategiguider. Disse guidene hadde nøkkelord som ga tilgang til ekstra tips og informasjon på siden. Dette gjorde kjøperne av guidene sinte fordi de følte seg lurt og det endte opp på GameSpys liste over de fem dummeste øyeblikkene i spillhistorien. Square ga opp planene om å gjøre det samme med Final Fantasy X, som da var under utvikling.
Musikken i Final Fantasy IX ble komponert av Nobuo Uematsu og er det siste Final Fantasy-spillet som han komponerte alene. I diskusjoner med Hiroyuki Itō ble han fortalt at det ville være nok om han skrev temamusikk for hver av de åtte hovedpersonene, et spor for kampene, et dystert og skummelt stykke og rundt ti spor til. Uematsu endte opp med å bruke ett år på Final Fantasy IX. Han komponerte rundt 160 stykker og 140 av dem endte opp i spillet.
Uematsu komponerte med et piano og brukte to forskjellige metoder: han lagde musikk som passet til hendelsene i spillet, men noen ganger ble hendelsene forandret til å passe til musikken han allerede hadde skrevet. Han syntes at Final Fantasy VII og Final Fantasy VIII har en mer realistisk stemning og at Final Fantasy IX er mer fantasy slik at både alvorlige og morsomme stykker ville passe. Han følte at motivet var middelaldermusikk og fikk muligheten til å dra til Europa for å få inspirasjon. Musikken ble ikke bare komponert i denne stilen fordi han mente det ville virke ubalansert og litt kjedelig. Uematsu prøvde derfor å gå for en enkel, varm stil med uvanlige instrumenter som kazoo og dulcimer. Han inkluderte også musikk fra tidligere Final Fantasy-spill ettersom Final Fantasy IX gikk tilbake til seriens røtter. Blant disse finner man den gamle introen på kampmusikken, vulkanmusikken fra Final Fantasy og pandemoniummusikken fra Final Fantasy II. Tantalus spiller også sporet «Rufus' Welcoming Ceremony» fra Final Fantasy VII i begynnelsen av spillet.
Uematsu har minst to ganger sagt at Final Fantasy IX er hans favorittlydspor. Et album på fire CD-er ble utgitt med 110 spor fra spillet. Det ble også utgitt et album kalt Final Fantasy IX Original Soundtrack PLUS med musikk fra spillets mellomsekvenser så vel som musikk som ikke endte opp i spillet. Likt Final Fantasy VIII og Final Fantasy X har Final Fantasy IX en j-pop-ballade, kalt «Melodies of Life». Den ble komponert av Uematsu, Itō skrev den japanske teksten under pseudonymet Shimo og Alexander O. Smith skrev den engelske teksten. Den ble sunget av Emiko Shiratori. I den japanske utgaven av spillet ble sangen sunget på japansk mens i den nordamerikanske og europeiske utgaven er den på engelsk.
Final Fantasy IX var en bestselger da det kom ut, men det solgte ikke like bra som Final Fantasy VII og Final Fantasy VIII i Japan og USA. Til og med 31. mars 2003 solgte Square 5,08 millioner eksemplarer på verdensbasis, med 2,79 millioner i Japan og 2,29 millioner i resten av veden. Spillets omtaler var stort sett positive, og det mottok ros for grafikken og de nostalgiske delene. Det ble stemt frem som det 24. beste spillet noensinne av leserne av bladet Famitsu og det 42. beste spillet av brukerne av nettsiden GameFAQs. Final Fantasy IX oppnådde en poengsum på 94 av 100 hos Metacritic, som er den høyeste poengsummen et Final Fantasy-spill har fått.
Kritikerne pekte ut spillmekanismene, karakterutviklingen hos hovedpersonene og det visuelle som spillets styrker. GameSpot bemerket at lærekurven er lav og at ferdighetssystemet ikke er like innviklet som systemene brukt i Final Fantasy VII og Final Fantasy VIII. Hver spillbare figur har unike ferdigheter som forhindrer at spilleren kan lage uovervinnelige figurer som kan alt. GameSpot mente at dette gjør at man må bruke mer taktikk i kampene. Kampene er også utvidet slik at spilleren kan styre fire figurer istedenfor tre som i de to forrige spillene. GameSpot sa at dette tillater mer interaksjon mellom spillernes figurer så vel som fiendene. IGN mislikte lengden på kampene og at man måtte sloss mot de samme fiendene mange ganger og RPGFan syntes at Trance-systemet var virkningsløst fordi det tok lang tid å fylle måleren.
Figurene og grafikken fikk positiv omtale. IGN kommenterte at selv om de dyptgående karaktertrekkene i Final Fantasy IX også kunne finnes i tidligere Final Fantasy-spill, var de likevel inntagende og sympatiske. GameSpot syntes de var morsomme og fulle av humor. Figurenes super deformed utseende har detaljerte animasjoner og design. Bakgrunnsbildene på feltkartene fikk også ros. Filmsekvensene ble sett på som følelsesbetonte og uimotståelige og den sømløse overgangen mellom filmseksensene og spillgrafikken virket bra til å drive handlingen fremover.
På den andre siden mente anmelderne at deler av handlingen var resirkulert fra tidligere Final Fantasy-spill og andre rollespill. Slike elementer, som onde kongeriker og gåtefulle skurker, ble sett på som et forsøk på å etterlikne tidligere Final Fantasy-spill av RPGFan. GameSpot syntes hovedskurken var den minst truende i hele spillserien, men IGN så på den som en blanding av tidligere skurker gjennom både væremåte og utseende. Lyden fikk blandete reaksjoner og noen anmeldere, som RPGFan, syntes musikken og lydeffektene var uinspirert, kjedelig og irriterende. IGN og GameSpot erkjente at bare noen av musikksporene var minneverdige mens GamePro roste lydbildet og sa det var like bra etter 40 timer med spilling. Uematsu ble kritisert fordi anmelderne mente han resirkulerte og forenklet musikken fra tidligere spill. Likevel var flere enige om at dette bidro til å gjøre spillet til en nostalgisk tittel for fans av eldre Final Fantasy-spill.
Spillets strategiguide mottok kritikk fordi den inneholder lenker som ikke lenger er tilgjengelig på nettsiden PlayOnline. Square Enix gjorde dog alle filene tilgjengelig på en ny side. Kortspillet Tetra Master ble sett på av GameSpot som dårligere og mer forvirrende enn Final Fantasy VIIIs «Triple Triad» fordi reglene for Tetra Master bare ble vagt forklart i spillet og det hadde få belønninger.