davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Ishq Di Chashni

Ishq Di Chashni is a 2025 Pakistani romantic comedy Ramadan special television drama series which premiered on 1st of Ramadan 2025 that is 2 March 2025 on Green Entertainment. Directed by Shahid Shafaat, written by Sadia Siddiqa and produced by Tehreem Chaudhary, under the production banner of Multiverse Entertainment, it stars Sehar Khan and Khushhal Khan in lead roles.
Set in a lively city where flavours weave narratives, Ishq Di Chashni unfolds as a delightful blend of love, ambition, and dreams. At its core is Rakshi Butt, a determined young woman with a passion for opening her own mithai shop, believing that every sweet embodies love. On the other side is Sheikh Sheharyar, an ambitious man striving to establish a successful restaurant, convinced that food is the ultimate expression of connection. As their paths cross, they find themselves entangled in a whirlwind of rivalry, misunderstandings, and unforeseen companionship.
The Original Soundtrack for the series is performed by Sahir Ali Bagga. Shuja Haider penned the lyrics and done the composition also. The OST was released on 26 February 2025.
Rakshi Sweet was the initial name of the series but later in October 2024 it changed to Ishq Di Chashni. In 2024 it was announced that Sehar Khan and Khushhal Khan will appear in upcoming television series which will be directed by Shahid Shafaat. The series was announced during the production of DuniyaPur, which was the second collaboration after Muhabbat Gumshuda Meri of director Shahid Shafaat and Khushhal Khan. Sehar Khan and Khushhal Khan made their first on-screen collaboration with the drama series. First Look for the series released on 10 February 2025 by Green Entertainment and the full trailer was released on 24 February 2025. First episode broadcast on 1st of Ramadan 2025. Principle photography begun in 2024 and completed in January 2025. Filming for the television series took place in Karachi, Sindh, Pakistan.
Bollywood Life and Lollywood Pictures reviewed the series with positive remarks and states that "Ishq Di Chashni has generated interest among television audiences due to its lead pairing of Khushhal Khan and Sehar Khan, both of whom have gained popularity in recent years through Muhabbat Gumshuda Meri (2023), DuniyaPur (2024) and Fairy Tale, Jafaa respectively. The drama have been noted for their aesthetic visuals and romantic theme, drawing attention from viewers who enjoy lighthearted Ramadan serials. Critics have commented on the familiar romantic narrative, with some noting that the Ramadan drama format has become a growing trend in Pakistani television, While some viewers have expressed enthusiasm for the chemistry between the leads.
The series faced backlash for its perceived mockery of dwarfism, in scenes featuring a dwarf actor. In response, the scenes were re-edited.
My Dear Cinderella

My Dear Cinderella (transl. میری پیاری سنڈریلا) is a 2025 Pakistani romantic comedy Ramadan special television drama series which premiered on Hum TV on the first of Ramadan 2025 or 2 March 2025. Directed by Mohsin Talat, written by Hassan Imam and produced by Momina Duraid, under the production banner of MD Productions, it stars an ensemble cast of Khaqan Shahnawaz, Zara Peerzada, Zarrar Khan, Juggan Kazim and Tara Mahmood.
The narrative centers around Sana, a spirited and self-assured young woman who playfully dubs herself the "Cinderella of 2025." Contrary to the traditional tale, Sana rejects the notion of waiting for a prince to shape her destiny. Instead, she embodies resilience and determination, striving to carve out her own path in life.
The original soundtrack for the series is performed by Ali Zafar and Afshan Fawad. Lyrics and composition was done by Sahir Ali Bagga. The OST was released on 13 February 2025, while its music video on 25 February 2025 by Hum TV.
Zara Peerzada made her television debut with this series. Khaqan Shahnawaz and Zara Peerzada made their first on-screen collaboration. Shahnawaz also previously appeared in Ramadan special television series Dil Pe Dastak, which aired on Hum TV during Ramadan 2024. First Look was released on 11 February and the first episode broadcast on 2 March 2025 or 1st of Ramadan 2025 on Hum TV. This is the Hum TV's Ramadan special television series like Fairy Tale, Chand Tara and Tanaa Banaa.
The first episode of the series broadcast on 2 March 2025 or 1st of Ramadan 2025. It broadcasts daily at 7:00 PM on Hum TV. Each episode has 35–39 minutes in length.
Shaabiat Al Cartoon

Shaabiat Al Cartoon (transl. Cartoon Neighbourhood) (Arabic: شعبية الكرتون) was an Emirati animated comedy series and sitcom that revolved around social and cultural values in Emirati society. It was first broadcast on television in 2006 during Ramadan on the channel Sama Dubai. As of Ramadan 2025, Shaabiat Al Cartoon has been cancelled. The show was directed by Amer Kokh from 2006 to 2010, after which Haidar Mohammed took over as director in 2011.
Shaabiat Al Cartoon originally began as a mobile phone animation service in November 11, 2004 and quickly turned into one of the Persian Gulf region’s funniest animations in 2006 during the month of Ramadan. It discussed various social issues series based on a group of Arab families and individuals living in Dubai, their lives and traditions in a very humorous and engaging way.
Shaabiat "شعبية" in Emirati Arabic refers to a neighborhood, just like the setting of the show. The series was based on a group of Arab families and individuals living in Dubai, the series portrayed their lives and traditions in a humorous and engaging way. With 24 unique characters (the most popular being Shambeeh "شامبيه", Affari "عفاري", Atooga "عتوقة" and Bu Mhayer "بو مهير") from both local and WANA origin, each with their own unique accent and habits, the animated series had attracted an increasingly loyal fan following across the Arab World. Conceived by Haidar Mohammed, the series has been a great revenue spinner over 5 years. It also gained international recognition and generated high levels of interest among other markets in Arab states of the Persian Gulf, keen on enjoying the Middle Eastern and Emirati culture while gaining a better understanding of the same.
The English language version (with English subtitles) is already underway, catering to a larger global audience. Officially by its production company Fanar Production, established in 2008 (Qanawat from 2006 to 2010), and sponsored by Etisalat, Shaabiat Al Cartoon is a wonderful showcase of social lives and cultural values.
The show had undergone several changes from 2D to 3D and vice versa, and it ended as 2D.
The show has been compared to The Simpsons and South Park.
Fawazeer Ramadan

Fawazeer Ramadan (Egyptian Arabic: فوازير رمضان, alternately romanized as Fawazir) was an Egyptian radio and television show that was broadcast throughout the month of Ramadan. The show was most successful from 1975 to 1995, and it featured riddles, acting scenes and elaborately choreographed dance routines.
Viewers could solve the riddles at the end of the month to win prizes. The show was discontinued with the advent of larger selections of programming choices through services such as satellite television. There was also a feeling among conservatives that the program featured too much sensuality and dancing.
The series began in 1961 as an Egyptian radio show titled As the Saying Goes, hosted by Amal Fahmi. In 1967, Fawazeer Ramadan was first broadcast on television. The word fawazeer (فوازير) means 'riddles'; every day during the month of Ramadan, an episode of the show was broadcast, ending with a riddle. The answers to the 30 riddles were not revealed until the end of Ramadan; viewers could win prizes by solving them.
Most of the content of Fawazeer Ramadan consisted of "fantastical" musical narratives from Arab history, which included elaborately choreographed dance routines reminiscent of Bollywood, with belly dancing and extravagant costumes. Episodes began with a dance sequence, followed by a riddle and dramatic scenes. The show also featured cartoon characters.
Fawazeer Ramadan became very popular, and a staple of Ramadan. Its most successful period lasted from 1975, when Nelly started appearing on the show, to 1995. The addition of Sherihan in 1985 further increased Fawazeer Ramadan's following. Sherihan's appearances, in particular, had a strong impact on the culture of the Arabic-speaking world. Many other prominent Egyptian actors and entertainers also appeared on the show, including Fouad el-Mohandes and the Tholathy Adwa'a El Masrah trio. Aspiring actresses found exposure participating in the dance sequences.
Partially due to criticism of Fawazeer Ramdan as being too secular—some specifically objected to its inclusion of sensuality and dancing—the show was discontinued. The proliferation of satellite television and the large amount of programming that it offered was also a factor in Fawazeer Ramadan's demise.
Despite criticism of Fawazeer Ramadan's "ridiculous visual effects and gaudy costumes", the show evokes nostalgia in many Muslims. The National opined that "TV binge-watching started at the end of the 1970s and the early 1980s ... when Fawazeer Ramadan began to appear on television."
Fawazeer Cassette, which debuted in 2022 and reprises skits and riddles from Fawazeer Ramadan, was described by Jordan News as a "nostalgic Ramadan tribute to a great era".
In the vein of Fawazeer Ramadan, Chevrolet Arabia has run advertisements which, instead of featuring cars, pose riddles to the viewer.
Global Village (Dubai)

Global Village is a cultural destination in the city of Dubai. It has different pavilions to showcase the culture and traditions of each country across the Globe. It is also a festive carnival where different restaurants and places are located too. Global Village is a place where people can look at the culture of different countries and regions.
Many international artists such as Jason Derulo, Liam Payne, Now United, Shahrukh Khan, Rahat Fateh Ali Khan, Samira Said, Elissa, Neha Kakkar, Guru Randhawa, Atif Aslam etc. have performed here.
Global Village started out in the form of a number of kiosks in January 1997 located on the Creek Side opposite to Dubai Municipality. It then later shifted to the Oud Metha Area near Wafi City for 5 years. Today, Global Village has 6 million visitors at its current location on exit of Sheikh Zayed Exit 37 in Wadi Al Safa 4.
There are four main sections in the Village. These sections consist of events and concerts, carnivals, food, and shopping. The food aisle will have food from all over the world. Concerts, carnivals, and shopping are the same.
Dubai Global Village includes pavilions, decorated in style of different countries and cultures.
List of countries at Global Village:
Continents:
Other pavilions:
Dubai Global Village has one of the largest capacity parking in Dubai with a total capacity of 18300 vehicles. The parking is divided into two main categories. One is general parking which is free of cost while the other is paid parking known as VIP Parking. There is valet parking available as well. The parking has a free train and shuttle bus to and from the park.
The 23rd session of Dubai Global village started on 30 October 2018. This season remained open until 13 April 2019. Over 90 countries and 27 pavilion are established in this season. Overall, 23 concerts will be held during this season.
The 24th session started on 29 October 2019. It was scheduled to close its gates for visitors on 4 April 2020 for the session, but due to the outbreak of the COVID-19 pandemic and as instructed from Dubai Culture and Arts Authority, the session was suspended early, in line with ongoing efforts to safeguard public health due to pandemic. Owing to the early closure of the park all the scheduled concerts were canceled too.
This was the 25th anniversary, or silver jubilee, of the park, and in keeping with the theme, the new season of Global Village launched on 25 October and ran for 25 weeks, concluding on 18 April 2021. Another change for this season was that the opening hours on Saturday have been extended. The park was open from 2 pm until 11 pm (it was previously open from 4 pm until midnight). Some accommodations were made in recognition of the continuing Covid pandemic.
The 25th anniversary season was extended to 2 May so families might enjoy Ramadan in Global Village.
The Global Village in Dubai has continued for the seasons after the 25th anniversary
25°04′07″N 55°18′24″E﻿ / ﻿25.0687°N 55.3067°E﻿ / 25.0687; 55.3067
The Burgess Boys

The Burgess Boys (2013) is the fourth book by the American author Elizabeth Strout. The novel was first published in hardback on March 26, 2013, through Random House. The story follows two brothers who must return home to help out their sister after her son is accused of a hate crime. The novel is set in the fictional New England town of Shirley Falls, the setting of Strout's first novel, Amy and Isabelle.
After their father died in a freak car accident, Jim and Bob Burgess were eager to leave their home in Shirley Falls, Maine. In the years that followed they managed to find careers in the legal field in New York City. Jim has been especially successful as a corporate lawyer while Bob became a Legal Aid attorney. The two have a seemingly loving but competitive relationship that is only truly challenged after their sister Susan calls them seeking assistance. Her son Zach has been accused of committing a hate crime against the Somali community of Shirley Falls. He had been caught throwing a pig's head into a Somali mosque during Ramadan, which he claims was meant only as a joke.
As the siblings reconnect, long-running tensions are brought to the surface. It's revealed that Bob has always resented Jim's teasing and Bob's twin sister Susan actively dislikes her twin. Jim is not immune to all of this, as he eventually finds that he has been taking his seemingly perfect home life for granted.
Critical reception for The Burgess Boys has been positive. Writing for The New York Times, author Sylvia Brownrigg has rated the work favorably, writing that "Strout handles her storytelling with grace, intelligence and low-key humor, demonstrating a great ear for the many registers in which people speak to their loved ones. If there’s a weakness here, it’s Zach, offstage for much of the action in spite of being the catalyst for it." The Washington Times also praised the novel, as they felt that Strout "has a gift for straightforward storytelling and original turns of phrase, coupled with insight into the human heart and psyche."
McLaren Senna

McLaren Senna é um hiper-carro fabricado pela McLaren Automotive, na Inglaterra, que homenageia o tricampeão mundial de Fórmula 1, Ayrton Senna. Já é considerado um dos McLaren mais rápidos já feitos em sua história. Foram produzidas apenas 500 unidades e o preço foi estimado em cerca de 750 mil libras esterlinas.
Em dezembro de 2017, a McLaren divulgou as primeiras informações sobre o carro, sendo que o lançamento oficial aconteceu no Salão Internacional do Automóvel de Genebra em 6 de março de 2018. Todas as unidades foram vendidas ainda em 2017.
Ao Brasil foram destinadas apenas duas unidades, que já foram vendidas por cerca de 8 milhões de reais. A McLaren abriu sua primeira loja no Brasil no dia 8 de maio de 2018 em São Paulo com a presença da versão esportiva do McLaren Senna de 825 cv.
O GTR é uma outra versão do automóvel, feita apenas para as pistas e com apenas 75 unidades disponíveis. Todas as unidades foram vendidas menos de um mês depois de ser apresentada no Salão do Automóvel de Genebra. O preço da versão GTR é de aproximadamente um milhão de libras esterlinas.
Em 11 de junho de 2018, a Microsoft anunciou que o McLaren Senna foi incluído na quarta edição da série de jogos de corrida Forza Horizon 4. O supercarro esportivo é capa do Video Game que se passa na Grã Bretanha e o lançamento aconteceu em 2 de outubro.
Em novembro de 2018, durante o Salão do Automóvel de São Paulo, o supercarro esportivo foi destaque do Salão ao lado da réplica do McLaren MP4/6, pilotado pelo brasileiro durante a temporada de 1991 da Fórmula 1, que lhe valeu o seu terceiro título mundial, além de sua primeira vitória no Grande Prêmio do Brasil. Além das máquinas apresentadas, a marca Senna contou com um estande que exibiu itens alusivos ao tricampeão mundial; capacetes, macacões, troféus e etc.
Em janeiro de 2019 a LEGO lançou a miniatura do supercarro esportivo dentro da edição Speed Champions. A miniatura tem tijolos plásticos entrelaçados substituindo a fibra de carbono. O produto contém 219 peças, em cada modelo de 15 cm de comprimento. O kit inclui ainda, seu próprio túnel de vento. O modelo traz os mesmos difusores de ar dianteiros, a tomada de ar no teto e a asa traseira que caracterizam o original. Com acabamento em cinza azulado e destaques na cor laranja, o modelo inclui um conjunto de aros de roda intercambiáveis, para-brisa removível e ainda a mini figura de um piloto vestido com o uniforme da McLaren e o patrocínio da Pirelli.
Em 2019 a LEGO criou uma réplica do supercarro em tamanho real, no qual foram necessários quase 500 mil peças, bancos, volantes e pedais de verdade, para a sua construção. O modelo pesa cerca de 1.700 kg, aproximadamente 500 kg a mais que o original. O carro possui um botão que simula a sua partida. Foram necessárias cerca de 5 mil horas para a sua construção.
Campeonato da F1 Academy de 2025

O Campeonato da F1 Academy de 2025 será a terceira temporada da F1 Academy, uma série de corrida de nível de Fórmula 4 exclusivamente feminina, fundada e organizada sob a gestão da Formula Motorsport Limited.
Como o campeonato é monomarca, todas as equipes competem com carros idênticos. São usados chassis Tatuus F4-T421 idênticos e compostos de pneus desenvolvidos pela Pirelli. Cada carro é movido por um motor turboalimentado de 4 cilindros e 165 cavalos de potência desenvolvido pela Autotecnica.
O calendário da temporada de 2025 foi anunciado no dia 18 de novembro de 2024. Todas as sete etapas servirão como apoio do Campeonato Mundial de Fórmula 1 de 2025.
O Circuito Internacional de Xangai entrou no calendário, substituindo o Circuito Corniche de Jeddah como local de abertura da temporada. Outras novas adições são o Circuito Gilles Villeneuve e o Circuito da Las Vegas Strip. Já o Circuito de Barcelona-Catalunha, o Circuito Internacional de Losail e o Circuito de Yas Marina deixaram o calendário.
As voltas mais rápidas da qualificação definem o grid para a Corrida 2. As 8 primeiras no grid de qualificação são invertidas para a Corrida 1, com a pilota que se classificou em 8º lugar largando da pole position. As que largarem entre o nono e o décimo oitavo lugar permanecem nas mesmas posições para cada corrida.
Serão atribuídos dois pontos à pilota que começar a Corrida 2 na pole position. Os pontos de volta mais rápida também são entregues em cada corrida à pilota e à equipe que alcançaram o tempo de volta válido mais rápido e se classificaram entre as 8 primeiras na corrida 1 e as 10 primeiras na corrida 2. Nenhum ponto é dado à pilota que registrou o tempo de volta mais rápido, mas terminou fora dos pontos.
Serão concedidos pontos às oito primeiras colocadas, com um ponto extra para a melhor volta.
Serão concedidos pontos às oito primeiras colocadas, com dois pontos extras para a que fizer a pole, e um ponto extra para a que fizer a melhor volta e estiver no Top-10.
As corridas da F1 Academy podem ser vistas no mundo inteiro pelo canal oficial da categoria no YouTube e pelo aplicativo F1 TV. No Brasil, as transmissões são feitas no canal a cabo BandSports, além do aplicativo BandPlay, do site da Band e do canal FAST NewcoPlay. No México e na Austrália, as transmissões são pela Fox Sports. No resto da América Latina, nos EUA e no Caribe, as transmissões são pela ESPN. Em países como Portugal, Espanha, Andorra e Japão, os direitos de transmissão são da DAZN.
Rafaela Ferreira

Rafaela Daminelli Ferreira (Criciúma, 18 de abril de 2005) é uma automobilista brasileira que competirá na F1 Academy pela equipe Campos Racing. Recentemente, ela competiu na Fórmula 4 Brasil, onde se tornou a primeira mulher a vencer na categoria.
Rafaela Daminelli Ferreira é natural de Criciúma, cidade do estado de Santa Catarina, e posteriormente se mudou para Içara. Ela começou no automobilismo por influência do pai, Daniel Ferreira, que possuía uma pista de kart indoor e também era piloto. Rafaela disse que desejava correr de kart desde os cinco, mas seu pai só lhe permitiu ter um quando ela tinha oito. Ela revelou admirar os pilotos de Fórmula 1 Ayrton Senna e Max Verstappen.
Em 2022, Ferreira se tornou a primeira mulher a conquistar a pole position na Copa Brasil de Kart, na categoria F4 Graduada.
Ferreira se juntou ao Campeonato Brasileiro de F4 de 2023, correndo pela TMG Racing. Ela se tornou a primeira mulher a subir no pódio da série, com um terceiro lugar em Interlagos.
Ela retornou ao campeonato em 2024 com a mesma equipe. Ela se tornou a primeira mulher a vencer na série, com vitórias em Buenos Aires, Mogi Guaçu e Interlagos. Ela encerrou o ano em 4.º lugar, com 10 pódios, 2 pole positions e 2 voltas mais rápidas.
Em 30 de outubro de 2024, a equipe Racing Bulls anunciou que Ferreira representaria a equipe na temporada 2025 da F1 Academy, substituindo Amna Al Qubaisi.
Campeonato Mundial de Fórmula 1 de 2018

O Campeonato Mundial de Fórmula 1 de 2018 foi a 69ª temporada do Campeonato Mundial de Fórmula 1 da FIA. Com a saída do Grande Prêmio da Malásia e o retorno dos Grande Prêmios da França e da Alemanha, a temporada teve 21 etapas disputadas. Iniciou-se em 25 de março de 2018 em Melbourne (Austrália) e terminou em Abu Dhabi (Emirados Árabes Unidos) no dia 25 de novembro. Teve como campeão o britânico Lewis Hamilton, da Mercedes e vice-campeão o alemão Sebastian Vettel, da Ferrari. A temporada marcou também alguns recordes históricos para Kimi Räikkönen, da Ferrari. Campeão mundial em 2007, o finlandês alcançou a marca de 100 pódios na categoria e fez a volta mais rápida da história da Fórmula 1, no treino classificatório para o Grande Prêmio da Itália, quando largou da pole position. Além disso, Kimi voltou a vencer uma corrida após cinco anos e meio. O "Homem de Gelo" venceu o Grande Prêmio dos Estados Unidos, sendo que seu último triunfo havia sido em 2013, no Grande Prêmio da Austrália, ainda defendendo a Lotus.
Os três primeiros colocados da temporada 2018:
Pilotos e equipes que participaram do Campeonato Mundial de Fórmula 1 de 2018. Marcou a última temporada da carreira de Fernando Alonso, bicampeão mundial em 2005 e 2006. Porém, ele voltou três anos depois, como piloto da Renault, que passou a se chamar Alpine. Marcou as estreias de Charles Leclerc e Sergey Sirotkin.
A Force India foi colocada em administração judicial durante o fim de semana do Grande Prêmio da Hungria. Após a especulação de uma compra, qualquer venda da equipe em um curto espaço de tempo foi complicada por processos judiciais contra determinados acionistas e a necessidade de liquidação de dívidas. Por esta razão, um consórcio liderado por Lawrence Stroll, pai do piloto da Williams, Lance Stroll, comprou os ativos de corrida e operações da Force India, através da empresa Racing Point. A Force India foi então excluída do campeonato por sua incapacidade de participar das corridas restantes. Isso permitiu que uma nova equipe, a Racing Point Force India, solicitasse uma entrada para disputar o restante da temporada, começando a partir do Grande Prêmio da Bélgica. A nova equipe foi obrigada a manter o nome "Force India" em seu nome, pois seu chassi havia sido homologado com o nome Force India e os regulamentos da FIA exigem que o nome da equipe inclua o nome do seu chassi. A Racing Point Force India começou com zero ponto no Campeonato de Construtores, mas os seus pilotos (que correram sob o antigo nome da equipe) mantiveram seus pontos no Campeonato de Pilotos. Posteriormente, foi informado que todas as equipes haviam concordado em permitir que a nova equipe Racing Point Force India retivesse o prêmio em dinheiro acumulado pela equipe original.
Os seguintes vinte e um Grandes Prêmios foram realizados como parte do calendário da temporada de 2018:
Ilha Porchat

A Ilha Porchat é um promontório situado no litoral de São Paulo entre as Baias de São Vicente e Santos, e as praias dos Milionários e Itararé. A Ilha é um dos principais pontos turísticos pertencente ao município paulista de São Vicente.
É interligada à ilha de São Vicente por uma ponte, muito embora apesar do nome, a "Ilha" Porchat nunca tenha sido verdadeiramente uma ilha, pois só se separava da ilha principal quando a maré subia, daí a razão da construção de uma ponte. Hoje a "ilha" é interligada à cidade por meio de uma via comum de duas mãos, tendo duas pistas cada uma. A Al Paulo Gonçalves que liga a ilha à Av Ayrton Senna da Silva e à Av Manoel da Nóbrega. Possui restaurantes, hotelaria, residências e clubes de festas.
Deve o seu nome à família Porchat, a qual possuía lá diversas casas de veraneio e um cassino, o qual era frequentado por pessoas de alto padrão, vindas de toda a região. Após o declínio do cassino e do entretenimento que ele proporcionava, a ilha tornou-se mais de residências fixas – e também de espetáculos, com a posterior construção do Ilha Porchat Clube logo na sua entrada.
Era dotada de uma vegetação tropical, densa e inexpugnável. Devido à sua posição estratégica à entrada da Baía de São Vicente; constituía-se num ponto de referência e marco geográfico que identificava a entrada da vila fundada pelo donatário Martim Afonso.
Muita coisa já foi escrita a seu respeito, existindo versões históricas de que, em época remota, foi adquirida por um colono português sem o dom da palavra, motivo pelo qual passou a chamar-se Ilha do Mudo. Depois do nome primitivo, teve a alcunha de Ilha das Cobras, isso em fins do século XVIII, quando foi vendida a Luiz Antônio de Souza. Logo após a primeira década do século XIX, passou às mãos de outro lusitano, que iniciou a criação de caprinos em suas encostas, levando os habitantes de São Vicente a chamá-la de Ilha das Cabras.
Em meados de 1800, foi negociada de um religioso para um dos membros da conceituada família Porchat, que lhe passou o sobrenome. Apesar de tornar-se propriedade do cidadão Manuel Augusto de Oliveira Alfaya, em 1887, a denominação de Ilha Porchat foi mantida.
No início do século XX, é possível que tenha pertencido ao comendador Manuel Alfaya Rodrigues. Finalmente foi alienada ao senhor Francisco Fracaroli Sobrinho em 1937, por um dos herdeiros de Manuel Augusto. Na Ilha funcionaram duas discotecas que fizeram muito sucesso nos anos 80 e 90, sendo elas a Pirata e a Blitz. Algumas bandas de rock nacional que começavam a se popularizar naquela época tocaram nelas.
O Memorial dos 500 Anos (também chamado Monumento Niemeyer) é um monumento em forma de arco inaugurado em 2002. Está localizado no topo da ilha Porchat em São Vicente, São Paulo. O monumento é dedicado aos 500 anos do descobrimento do Brasil.
Autorama

Autorama ou Automodelismo de Fenda (em inglês: Slot Car), é o modelismo elétrico de automóveis de corrida em pistas especialmente fabricadas para o esporte ou entretenimento, com carros em escalas 1/32 ou 1/24.
Na versão profissional, os carros andam em pistas que podem chegar a quase 50 metros de comprimento, podendo ser praticado por pessoas de qualquer idade independente de habilidades especiais, e no autorama amador, vendido em lojas, a pista é feita de peças de plástico que se encaixam. O autorama (brinquedo da Estrela) é uma mini-pista de corrida com carrinhos movidos a pilha, foi produzido comercialmente pela primeira vez nos EUA em 1912 pela Lionel.
O brinquedo chegou ao Brasil em 1963, pela loja Mobral Modelismo em São Paulo, que começou a importá-los. No ano seguinte a Estrela, licenciada pela Gilbert dos EUA, começou a produzi-los nacionalmente. O autorama ganhou nova versão no Brasil, com a estreia de Emerson Fittipaldi na Fórmula 1. No Autorama Emerson Fittipaldi, o brinquedo ganhou versão elétrica. A mesma versão foi estendida para as versões seguintes, sempre com nomes de pilotos brasileiros que estavam em evidência na Fórmula 1, como Nélson Piquet, Ayrton Senna e Rubens Barrichello.
O tempo de volta em uma pista oficial modelo Blue King que tem 47,24 m (155 pés) de extensão é feito em apenas 1,4 segundo e os carros mais rápidos aceleram de 0 a 100 km por hora em 0,4 segundos. Por isso ele é considerado o esporte a motor mais rápido do mundo em aceleração. Atualmente existem campeonatos oficiais no mundo todo sendo os pricinpais o Campeonato Nacional Americano, o Campeonato Mundial, o Campeonato Europeu e o Campeonato Brasileiro. Temos no Brasil o maior e considerado melhor fabricante do mundo de pistas de madeira, a Slot Car Brasil.
Senna (minissérie)

Senna é uma minissérie brasileira do gênero drama biográfico, produzida pela Netflix em parceria com a Senna Brands, que conta a história pessoal e profissional de Ayrton Senna (1960–1994), maior ídolo do automobilismo brasileiro. Criada por Vicente Amorim e dirigida por Amorim e Júlia Rezende, a minissérie estreou em 29 de novembro de 2024.
A minissérie conta a trajetória de Ayrton Senna, um dos maiores ícones do automobilismo brasileiro, abordando sua carreira profissional nas pistas, sua fama mundial, seus relacionamentos familiares, seus relacionamentos amorosos e o seu falecimento, em 1 de maio de 1994, em um trágico acidente, durante uma corrida em Ímola, comuna de Bolonha, na Itália, durante o Grande Prêmio de San Marino.
No dia 30 de abril de 2024, um dia antes da data que marca os 30 anos da morte do grande piloto brasileiro, a Netflix divulgou um teaser de aproximadamente dois minutos em que mostra a dramatização do Grande Prêmio do Brasil de 1991, quando Senna cruzou a linha de chegada em primeiro lugar com apenas uma marcha funcionando no carro.
Nas redes sociais, a série foi bastante criticada, por ter dedicado menos de três minutos para retratar o relacionamento de Ayrton Senna com a apresentadora Adriane Galisteu, que era a sua namorada à época da morte. Por sua vez, a série dedicou praticamente um episódio inteiro para retratar o relacionamento amoroso de Senna com a apresentadora Xuxa, sua ex-namorada. Segundo o jornal Metrópoles, a família de Senna não queria que Adriane Galisteu fosse citada na série, porém a produção da série se negou a omitir o relacionamento que o piloto teve com a apresentadora. Esse impasse quase provocou o cancelamento da série contudo, após um acordo entre a produção e a família de Senna, ficou acordado que Galisteu seria retratada na série, mas com um tempo reduzido.
Após a polêmica, Galisteu postou um vídeo nas redes sociais, dizendo: "Meu relacionamento com ele foi o último ano e meio da vida dele. Porém, foi ao meu lado, e essa história também me pertence. E também foi uma história vivida intensamente, cheia de amor, cheia de diversão. Um Ayrton completamente diferente daquilo que vocês já viram".
Senna por Ayrton

Senna por Ayrton é uma série documental com três episódios sobre a trajetória de Ayrton Senna.
Produzido pelos Estúdios Globo, a série tem direção geral de Rafael Pirrho e Rafael Timóteo e que também assinam o roteiro ao lado de Camila Côrtes e José Emílio Aguiar. Estreou em 1 de maio de 2024 pela plataforma de streaming Globoplay.
Ayrton Senna conta sua própria história. O início da carreira, o auge na F1, as rivalidades, os três títulos mundiais e a consagração como o maior ídolo de uma geração de brasileiros.
Solange Frazão

Solange Hochgreb Frazão (São Paulo, 28 de dezembro de 1962) é uma apresentadora, personal trainer e ex-modelo brasileira. Tornou-se conhecida em 1982 como vice-Miss Brasil.
Filha de Nilza Hochgreb e Edson Frazão, possui ascendência indígena e alemã. Tornou-se nacionalmente conhecida em 1982 como Miss São Paulo e vice-Miss Brasil, perdendo para Celice Pinto Marques. Como personal trainer foi instrutora de diversos artistas e lançou uma série de VHS e DVDs com treinos especializados, além de ter sido colaboradora de marcas de roupas fitness.
A partir da década de 1990 também se destacou como apresentadora, com passagens pelas emissoras Band, Rede Mulher, Rede 21 e Rede TV!, tendo comandado os programas Dia a Dia, Estilo Saúde, Passo a Passo e Bom Dia Mulher.
De 1981 a 1991 foi casada com o empresário Paulo Roberto Saraiva Figueiredo, com quem teve seus três filhos: Bruna (1985), Thábata (1987) e Lucca (1990). Entre 1999 e 2001 foi casada com o ator Humberto Martins, de quem se separou após descobriu uma traição. Entre 2013 e 2019 namorou o italiano Pyero Tavolazz.
Muzeul de Artă din Piatra Neamț

Muzeul de Artă din Piatra-Neamț este un muzeu județean din Piatra-Neamț, amplasat în Piața Libertății nr. 1. Înfățișează aspecte ale locuinței țărănești tradiționale de pe Valea Bistriței, costumul popular românesc din zonă, principalele meșteșuguri din regiunea subcarpatică a Moldovei (prelucrarea lemnului, țesutul, cojocăritul etc.). Dintre piesele expuse de referință sunt: mobilierul masiv (laițele, masa, patul), soba, bogatele țesături de lână (păretare, scoarțe, culmea de deasupra patului pe care stau hainele de sărbătoare). Baza colecției se constituie din anii ’60, însă numai după decenii mai târziu unitatea devine una de sine stătătoare. Expoziția de bază a fost refăcută în 2013. Frumusețea și diversitatea materialului au permis realizarea unei noi tematici „Anotimpurile satului”, completată - pentru intrarea în atmosfera rurală de la sfârșitul sec. al XIX-lea - de reconstituirea unui interior de locuință țărănească. Având la bază calendarul popular, structura expoziției a permis punerea în valoare a principalelor ocupații dar și a marilor sărbătorii de peste an, elementul de noutate constând în marcarea unor elemente de viața spirituală, pentru introducerea vizitatorului în universul credinței țăranului. Obiectele sunt expuse fie în ipostaza lor reală, urmărind o reconstituire cât mai aproape de adevăr, fie punând accentul pe frumusețea lor dată de simplitate sau de compoziții ornamentale. Tabloul satului e completat cu fotografii document, realizate în perioada interbelică de marele iubitor al țăranului român, fotograf al Curții Regale a României, Adolph Chevallier.
Clădirea muzeului este declarată monument istoric, având codul NT-II-m-B-10566. Clădirea a fost construită pentru Școala nr. 1 Piatra Neamț.
Casa Memorială „Moș Ion Roată”

Casa Memorială „Moș Ion Roată” este un muzeu județean din Câmpuri. Casa memorială a fost inaugurată la 24 ianuarie 1959, cu prilejul Centenarului Unirii Principatelor Române, în casa în care a locuit Ion Roată (1806 - 1882) din cătunul Gura Văii și strămutată la șoseaua ce leagă orașul Panciu de Soveja. Restaurată, casa cuprinde obiecte specifice ambientului familial și social în care a trăit Ion Roată și mărturii documentare privind activitatea sa în Divanul Ad-hoc al Moldovei (1857), ca deputat al țărănimii putnene. Casa este o locuință țărănească monocelulară, specifică Țării Românești, armonioasă și expresivă.
Clădirea muzeului este declarată monument istoric, având codul VN-IV-m-B-06624.
Muzeul Satului Vâlcean

Muzeul Satului Vâlcean este un muzeu etnografic în aer liber construit pe o suprafață de 8 hectare, deschis în anul 1974 în comuna Bujoreni, Vâlcea.
Înființat în 1969 și deschis publicului în 1974, muzeul se află la granița municipiului Râmnicu Vâlcea și comună. Pe o suprafață de 8 hectare, satul-muzeu (care cuprinde aproape 80 de construcții arhitecturale și în jur de 12000 de piese muzeistice) reconstituie imaginea funcțională a unei așezări rurale tradiționale, cu toate instituțiile sale social-culturale.
Alături de Cula Bujorenilor (numită și "cula cu scară exterioară", ctitorită în jur de 1810 de Preda Bujoreanu și inclusă în lista principalelor cule din Oltenia), Muzeul Satului Vâlcean mai cuprinde Hanul lui Bogdan (din 1889), școlile din Cacova (Stoenești) din secolul al XX-lea, Biserica de lemn (1785) în care încă se oficiază liturghii la marile sărbători, alte construcții religioase (cruci, troițe), case țărănești din județul Vâlcea mobilate și cu anexe gospodărești (cea mai veche casă având peste 200 de ani), precum și fântâni și porți specifice zonei.
Program de vizitare:
Biserica de lemn din Băișești

Biserica de lemn „Sfinții Voievozi” din Băișești, cunoscută și ca Biserica de lemn „Sfinții Arhangheli Mihail și Gavriil”, este un lăcaș de cult ortodox construit în anul 1778 în satul Băișești din comuna Cornu Luncii aflată în județul Suceava. Edificiul religios se află localizat în cimitirul satului, în apropierea drumului național DN 2E, ce leagă orașele Fălticeni și Gura Humorului, și are hramul Sfinții Arhangheli Mihail și Gavriil, sărbătorit la data de 8 noiembrie.
Biserica de lemn din Băișești a fost inclusă pe Lista monumentelor istorice din județul Suceava din anul 2015 la numărul 199, având codul de clasificare SV-II-m-B-05492.
Satul Băișești se află situat în comuna Cornu Luncii, pe drumul ce leagă orașele Fălticeni și Gura Humorului.
Biserica din Băișești a fost construită la sfârșitul secolului al XVIII-lea de către boierul Constantin Stroiescu, în cimitirul din localitate, fiind închinată Sfinților Arhangheli Mihail și Gavriil. Anul construcției este 1778.
Lăcașul de cult a suferit în timp diverse modificări. Astfel în secolul al XIX-lea au fost realizate câteva adăugiri. Ultimele modificări au avut loc în anul 1921, când acoperișul edificiului a fost schimbat și modificat, iar corpul bisericii a fost prelungit. În același an, lăcașul a fost sfințit.
În perioada 1988-1994, în apropiere de vechea biserică de lemn a fost ridicată o biserică nouă, de asemenea închinată Sfinților Arhangheli Mihail și Gavriil. Noua construcție a fost realizată din cărămidă, fiind acoperită cu tablă. Pictura bisericii a fost efectuată integral de către pictorul Dumbrava Liviu din Gura Humorului între anii 1990 și 1994, în tehnica fresco.
Monumentul are formă de navă, fără contraabsidă și fără absida altarului. Ferestrele sunt largi, de formă patrată, dând construcției un aspect de casă de locuit. Biserica are un acoperiș în patru ape, cu ușoare ruperi în pantă, ce prezintă o învelitoare din tablă zincată. Deasupra naosului se înalță o turlă falsă, de dimensiuni reduse. Aceasta este învelită complet în tablă, iar în vârful ei există o cruce. Alte două cruci sunt dispuse în extremitățile de est și de vest ale coamei acoperișului. Pentru a proteja edificiul de intemperii, pereții acestuia au fost placați cu scânduri dispuse vertical.
Biserica de lemn din Mierța

Biserica de lemn din Mierța se află în localitatea Mierța din județul Sălaj și a fost construită ca biserică română unită (greco-catolică) în anul 1857. Edificiul nu se află pe noua listă a monumentelor istorice, deși este reprezentativ pentru mijlocul secolului al XIX-lea.
Biserica veche de lemn cu hramul „Pogorârea Sfântului Duh” din parohia Mierța a fost construită în anul 1857 prin contribuția credincioșilor, la îndemnul preotului de atunci Gheorghe Meseșan. Anul a fost notat de preot pe fila uneia din cărțile de cult din patrimoniul parohiei. Lucrarea a fost realizată de meșterul Ștefan Alexa din satul Bercea, ajutat de credincioși, în frunte cu primul corator Ioan Ranta. De-a lungul timpului au fost efectuate numeroase modificări și lucrări de reparații. În timpul păstoririi preotului Remus Mureșan, care a fost paroh între anii 1938-1963, s-a turnat o centură de beton la temelie, s-au bătut de asemenea scânduri în exterior pentru o mai bună termoizolare, s-a acoperit biserica cu țiglă. Biserica nu are pictură la interior, iar în anul 1966, la îndemnul preotului Constantin Chirițoiu, paroh între anii 1963-1972, bârnele au fost căptușite la interior cu scânduri din brad. În anul 1972 preotul suplinitor Florian Leontin împreună cu credincioșii și primul corator Teofil Ranta au acoperit turnul bisericii cu tablă zincată. Interiorul este auster, doar ușile împărătești contrastând cu simplitatea bisericii.
Biserica este într-un stadiu avansat de degradare. În data de 17 martie 2013 episcopul Petroniu Florea a sfințit piatra de temelie a unei biserici noi.
Biserica de lemn din Fânațele Silivașului

Biserica de lemn din Fânațele Silivașului a fost adusă din localitatea Socolul de Câmpie și are hramul Sfinții Arhangheli. Este monument istoric, cod LMI BN-II-a-B-01655.
Comuna Silivașu de Câmpie este situată în partea de sud a județului Bistrița-Năsăud pe DN 16 Cluj-Reghin, la 69 de km de Cluj-Napoca și 34 de Reghin. Singurul sat aparținător actualmente este Fânațele Silivașului, care mai are doar 12 familii.
Până în anul 1936 credincioșii din Fânațele Silivașului, mult mai numeroși atunci, peste 120 de familii, participau la slujbe religioase la biserica din Silivaș. În acel an credincioșii au cumpărat o biserică din lemn de la credincioșii din Socolul de Câmpie de lângă Reghin. Biserica este construită din lemn de stejar în cheotori, sub formă de navă cu clopotniță separată. Are „târnaț” (pridvor), ca și casele vechi românești.
Există foarte puține date despre istoricul acestei biserici. Este vechea biserică a Mănăstirii Socol, care se afla undeva în pădurea satului. Istoricii au datat-o după forma construcției ca fiind din secolele XVI-XVII.
În anul 1994, la reînființarea Mănăstirii Socol, a avut loc un simpozion istoric. Atunci s-a făcut afirmația că această biserică ar data de la sfârșitul secolului al XIII-lea (1293) și doar în secolul al XVI-lea ar fi fost mutată din pădure la vechea mănăstire. Adevărul nu se poate afla decât printr-o datare exactă, dendrocronologică.
La mutarea în Fânațele Silivașului s-a refăcut exact cum a fost, doar s-a înlocuit șindrila cu țiglă și s-au tăiat spații pentru geamuri, până atunci neavând decât mici orificii pentru aerisire. Clopotnița a fost acoperită cu tablă zincată.
Din anul 1938, când a fost adusă, au avut loc mai multe reparații. În 1994 s-a introdus curentul electric, iar în 1998 s-a reparat pridvorul căzut. S-au înlocuit și câțiva corni din acoperiș care au căzut, fără a schimba cu nimic aspectul original. Biserica este folosită în prezent ca biserică de mir.
Studii regionale
Biserica de lemn din Ciurila

Biserica de lemn din Ciurila, comuna Ciurila, județul Cluj, aflată pe o culme cu pomi fructiferi, oferă o frumoasă perspectivă asupra satului. Este încă folosită de credincioșii din această parohie. A suferit modificări atât în interior cât și în exterior. Nu se regăsește pe lista monumentelor istorice.
Satul Ciurila este așezat în partea dreaptă a drumului ce duce de la Turda la Cluj-Napoca, prin satul Lita, înainte de intrarea în satul Lita. Se învecinează cu satele Lita, Hășdate, Vălișoara și Filea de Jos. Deși datele disponibile sugerează înființarea parohiei Ciurila doar în anul 1711, existența satului și a parohiei este mult mai veche.
Satul este așezat pe o vale la poalele unor dealuri. Ocupația de bază a locuitorilor este agricultura și creșterea vitelor. În ciuda faptului că nu este o așezare prea populată, Ciurila este reședință de comună.
În jurul anului 1733 parohia avea biserică și casă parohială și număra 105 persoane. Actuala biserică a fost construită în anul 1893, din lemn, având formă de navă. În prezent clădirea bisericii este foarte șubredă. Exceptând câteva cărți mai vechi, în patrimoniul bisericii nu există obiecte de valoare istorică sau artistică.
În ceea ce privește preoții care au slujit în parohia Ciurila, știm că pe la anul 1733 era preot popa Dămian. Din lipsă de date, nu se cunoaște preotul care a funcționat până la sfârșitul secolului al XVIII-lea. Se știe doar că în aceeași perioadă a fost și preotul Ursu Csurilai. Acestuia îi urmează fiul său Gavril Csurilai, care a funcționat pe la anul 1842, urmat de fiul său Vasile Ciurilean, fratele fostului prefect de legiuni din anii 1848-1849, Ioan Ciurilean.
După preotul Ioan Tămaș, parohia este administrată de preotul Șerban Victor, până în jurul anilor 1960-1965. După ce parohia rămâne vacantă o vreme, este din nou ocupată de preotul Marțian Tiberiu până în anul 1970. Alți preoți care au slujit în parohia Ciurila: Tomasciuc Vasile, Tulbure Gheorghe, Onuț Mirisan, Macarie Vasile, Perta Valentin, Cicșa Sabin, Puiu Daniel, Câmpean Iuliu.
Istoricul bisericii de lemn din Ciurila - preot paroh Iuliu Câmpeanu
Sinagoga de lemn din Piatra Neamț

Sinagoga de lemn Baal Șem Tov din Piatra Neamț, situată pe strada Dimitrie Ernici nr. 7, datează din 1766 și este considerată cea mai veche din România. Figurează pe lista monumentelor istorice cod LMI NT-II-m-B-10563.
Actuala construcție s-a ridicat în baza hrisovului din 19 iulie 1766 semnat de voievodul Grigore al III-lea Ghica pe locul alteia mai vechi, care exista înainte de 1497.
Sinagoga este construită din bârne groase învelite cu taban atât la interior cât și la exterior. Are o temelie înaltă de piatră, astfel că intrarea în sinagogă se face prin coborârea mai multor trepte. Interiorul se prezintă ca o galerie închisă cu două etaje la nord și un singur etaj la vest, unde e sinagoga femeilor, la sud aflându-se o altă galerie, de mai mici dimensiuni, destinată copiilor. În peretele estic al sinagogii este așezată Urna Sfântă, lucrată în 1835 de Saraga Itchok ben Moische, este executată în lemn sculptat și dispusă în trei etaje, fiecare nivel fiind așezat pe coloane rotunde acoperite cu bronz și argint. În sinagogă s-a mai păstrat și o perdea cu șapte triunghiuri și o inscripție în ebraică din care rezultă că a fost realizată în 1767, la un an de la construirea actualului edificiu. Altarul, suflat cu aur, are o vechime de 250 de ani.
În 1826, sinagoga a fost reparată și renovată. În 1872 s-au întreprins noi renovări, în interior și exterior. În 1922 și 1928 s-au adus noi îmbunătățiri.
În anul 2009, cu ocazia sărbătorii de Hanuka s-a reinaugurat sinagoga catedrală Baal Shem Tov, după ce a fost renovată. Restaurarea sinagogii a durat mai mulți ani, cheltuielile fiind suportate de Ministerul Culturii și Cultelor din România și de Fondul Mondial al Monumentelor Istorice de la New York. Lemnul vechi, atacat de o ciupercă, a fost înlocuit. Din părțile originale ale construcției s-au păstrat cupola și pereții laterali.
Castrul roman de la Copăceni

Fortificația romană de la Copăceni a fost amplasată la aproximativ 500 m S-SE față de castrul de la Racovița. Informații epigrafice indică construcția castrului în anul 138 de către numerus burgariorum et veredariorum Daciae inferioris sub / Fl(avio) Constante proc(uratore) Aug(usti), cu o altă fază de renovare în anul 140, cea documentată arheologic. Parte din latura estică, porțiune cuprinsă între poartă și tunul de nord-est, a rămas intactă.
Majoritatea datelor cunoscute recent despre acesta provin din rapoartele făcute în timpul săpăturilor de salvare întreprinse de C. M. Vlădescu și Gh. Poenaru-Bordea cu ocazia amplelor amenajări ale râului Olt, plus cercetările făcute aici de Gr. Tocilescu și P. Polonic.Din cauza unei erori grafice sau din dorința de a denumi terasa inferioară vechiul curs al Oltului, s-a considerat că această fortificație a fost distrusă de râu. Această confuzie încă apare în unele publicații, în ciuda cercetărilor făcute. Colmatarea terasei pe care a fost construit, a distrus doua treimi din suprafața castrului, iar parte din ce a rămas, a fost parțial afectat de construcția unor case.
Măsurătorile geofizice nu au dat rezultate relevante pentru o porțiune a fortificației aflată la aproximativ 50 m nord-est și este necesară extinderea investigațiilor pentru a stabili planimetria și orientarea zonei balneum. Aceste structuri au fost considerate de către Gr. Tocilescu si P. Polonic „casa comandantului”.
Parapet

Parapet (franceză parapet, italiană parapetto, din parare - a proteja și petto - piept). Parapetul este o structură arhitecturală formată dintr-un zid, o balustradă sau o barieră de protecție, situată de obicei la marginea unui balcon, unei terase sau a unei platforme de observare. Scopul principal al unui parapet este de a oferi protecție împotriva căderii accidentale sau intenționate de pe o înălțime.
Un parapet poate fi:
Înălțimea unui parapet este standardizată și depinde în special de înălțimea căderii.