Линеен радиоприемник

Линеен радиоприемник, наричан още радиоприемник с директно усилване, е този, при който приетият от антената високочестотен сигнал се усилва до детектирането му, без каквото и да е преобразуване. По тази конструктивна схема се произвеждат радиоприемници от двадесетте години до края на Втората световна война през ХХ век.
Конструирането на линеен приемник е възможно след създаването на усилвателната триелектродна лампа – триод и другите типове многорешетъчни радиолампи. Конструктивната схема е патентована от Ернст Александерсон (Ernst Alexanderson) през 1916 г. Характерното за радиоприемното устройство е, че до детектирането си, приетият от предавателя модулиран сигнал не се преобразува, а само усилва с неговата носеща честота. Блоковата схема в най-общия случай се състои от антена, входно устройство, високочестотен (резонансен) усилвател, детектор, нискочестотен усилвател и възпроизвеждащо устройство на телефонни слушалки или високоговорител.
Входното устройство (ВхУ) представлява лентови филтри, чиято резонансна честота е настроена на честотата на приемания сигнал fs. Входното устройство извършва предварителна честотна селекция на приеманите сигнали. За да се осигури приемането на всички сигнали от зададения честотен обхват, е необходимо резонансните кръгове да могат да се пренастройват в зададения обхват, което става чрез променлив кондензатор или променлива индуктивност. Връзката с антената се осъществява индуктивно с бобина или капацитивно с кондензатор. ВхУ трябва да осигури съгласуване на антената с радиочестотния усилвател, с което се цели да се постигне минимален коефициент на шум на приемника.
Основни параметри:
Резонансният усилвател (Радиочестотен Усилвател (РЧУ)) се състои от високочестотен усилвателен елемент и товар - трептящ кръг, настроен на честотата на приеманата радиостанция fs. Конструктивно това се постига чрез сдвоен кондензатор или такъв, който да разполага със секции за трептящия кръг на входното устройство и още толкова на брой, колкото са на брой резонансните усилватели. Така с органа за настройка на радиоприемника едновременно по един закон се променя резонансната честота, както на входните трептящи кръгове, така и тези на резонансните усилватели. Усилването на приетия сигнал води до намаляване на нелинейните изкривявания и повишаване на избирателността и чувствителността, което съществено отличава този радиоприемник от най-простия от този вид детекторния радиоприемник. В техническите среди е прието броят на усилвателните стъпала да се означават с цифри, а детектора с буквата V. Означението 0V0 означава - в.ч. усилвателни стъпала няма, V е означение за детектор, следващата цифра нула показва че няма нискочестотен усилвател, т.е. това е детекторен радиоприемник. Означението 1V2 означава, че приемника има един в.ч. усилвател, детектор и двустъпален н.ч. усилвател.
Основни параметри:
Детекторът преобразува високочестотното модулирано напрежение на полезния сигнал в звуково напрежение, задействащо възпроизвеждащото устройство. В тези радиоприемници са използвани лампови диоди.
Основни параметри:
Нискочестотният усилвател има предназначение да увеличи мощността на нискочестотния детектиран сигнал. Обикновено е използвана схемата 1V2, т.е. н.ч. усилвател има две стъпала
В зората на радиоразпръскването и развитието на ламповите радиоприемници, схемата на линейния приемник е намерила голямо приложение. За резонансен в.ч. усилвател е използвана триелектродна лампа, която поради високия си проходен капацитет анод-решетка има ниско усилване, а при високи честоти се самовъзбужда и се нуждае от неутрализация на вредното въздействие на този капацитет. Неутрализацията е въведена от Луис Алан Хазелтайн (Louis Alan Hazeltine) през 1922 година. Значителното подобряване на качеството на линейния приемник е постигнато след конструирането и внедряването на в.ч. усилвателен тетрод (1926 г.) и пентод (1930 г.), на които проходния капацитет е по-нисък, а усилването е по-високо.
Понастоящем по тази конструктивна схема, независимо от наличието на новите електронни елементи – транзисторите, не се произвеждат промишлени радиоприемни устройства. Тя се използва основно от радиолюбители в тяхното обучение и практика.