Transportul public din Timișoara

Transportul public din Timișoara este asigurat de o rețea largă, care cuprinde autobuze, troleibuze, tramvaie, hidrobuze, minibuze și taxiuri. De asemenea, călătorii din unele comune apropiate orașului, precum Dumbrăvița, Ghiroda sau Șag, au la dispoziție liniile metropolitane.
Cu tramvaiele se asigură transportul pe șapte linii ale căror trasee au lungimea totală de 134,3 km. Astfel, Timișoara are a treia rețea de tramvai ca lungime din țară, după cele din București și Arad. Din 2018, Timișoara dispune și de un tramvai turistic care circulă în fiecare duminică pe traseul Piața Libertății–Catedrala Mitropolitană–Piața Maria–Piața Traian–Piața Libertății. Cu tramvaiul se asigură 50% din totalul călătorilor transportați.
Prima linie de tramvai (tras de cai), dintre Fabric și Cetate, a fost deschisă în Timișoara în 8 iulie 1869. În 1899 s-au introdus tramvaiele electrice. Rețeaua actuală constituie scheletul principal al sistemului de transport public din Timișoara și a fost concepută cu gândul de a fi extinsă după finalizarea inelelor de circulație urbane, de exemplu între Ronaț și Dâmbovița (de-a lungul inelului de circulație IV) sau între Calea Torontalului și Timișoara Est (de-a lungul inelului de circulație III). Extinderea nu a mai avut însă loc, deoarece inelele de circulație însele nu au fost finalizate în perioada post-decembristă. Majoritatea liniilor de tramvai centrale au fost reabilitate, dar în suburbii mai există tronsoane care încă necesită modernizare atât la șină, cât și la sursele de alimentare.
Depoul de tramvaie și atelierele pentru vehicule se află în zona Dâmbovița și ocupă un teren mare, achiziționat inițial pentru garare și pentru ateliere, alături de amenajări sociale și recreaționale ample pentru personal. Complexul includea și fabrica în care se construiau tramvaiele Timiș, dar aceasta a fost vândută și adaptată unei alte utilizări comerciale.
Rețeaua de troleibuze cuprinde opt linii de circulație cu o lungime totală de 70,46 km. Cu troleibuzele se transportă 27% din totalul călătorilor.
Timișoara a fost primul oraș din România care a introdus în circulație troleibuzul.
STPT asigură transportul de persoane pe 11 linii urban în lungime totală de 118,7 km și șapte linii curse convenție în lungime de 278 km. Cu autobuzele se transportă 23% din călători.
Autobuzele au fost introduse în transportul în comun cu mult timp în urma tramvaielor, deoarece motoarele cu explozie nu erau destul de perfecționate, iar șoselele pe care urmau să circule erau construite din macadam sau piatră brută de munte. Tramvaiele Comunale Timișoara fac prima încercare de a introduce autobuzul în transportul public în anul 1926. Prețul autobuzelor din import era mare și din acest motiv a fost construit în atelierele proprii ale întreprinderii un autobuz, utilizându-se șasiul unui autocamion vechi. Acest autobuz, având o capacitate de 20 de locuri, s-a pus în circulație în data de 20 iunie 1926 pe traseul Gara Fabric (Est)–Pădurea Verde.
Transportul public școlar a fost inaugurat pe 14 ianuarie 2019. În prezent, zece linii asigură transportul elevilor înspre și dinspre principalele licee și colegii din Timișoara. Timișoara este al doilea oraș din țară care a introdus transportul public școlar, după Cluj-Napoca. În primele trei luni de la inaugurare, au fost înregistrate peste 10.000 de călătorii cu microbuzele care asigură transportul școlar. Cursele sunt gratuite.
Lista cuprinde toate liniile de transport în comun, precum și capetele de traseu (valabile pentru Mai 2024).
Începând cu vara anului 2022, Societatea Publică de Transport Timișoara a început efectuarea unor curse navale de agrement pe Canalul Bega, în aval de Timișoara. Există câte două curse pe zi, operate în fiecare zi de sâmbătă și duminică, cu plecare de la ora 12:00 și ora 17:00 de la pontonul situat pe malul stâng al Canalului Bega, în aval de Podul Mitropolit Andrei Șaguna, în spatele Catedralei Mitropolitane.
Lungimea totală a traseului cuprins între Podul Mitropolit Andrei Șaguna și insula de la Sânmihaiul Român și retur este de 21 km. Plimbarea durează două ore din care 100 de minute reprezintă timpul efectiv de deplasare spre și dinspre Sânmihaiul Român în timp ce restul de 20 de minute sunt alocate vizitării ecluzei și stăvilarului ce compun Nodul Hiderotehnic Sânmihaiul Român de pe Canalul Bega. Totodată se vizitează și insula, aceasta fiind cea mai mare de pe Canalul Bega. La Sânmihaiul Român, acostarea se realizează la pontonul pe canalul ecluzei, în amonte de aceasta.
Având în vedere impactul antropic mai redus în aval de Timișoara, vegetația bogată și fauna diversă existentă pe malurile Canalului Bega reprezintă o importantă atracție turistică a cadrului natural din zona de câmpie a Banatului.