Drottningholms slotts skulpturpark

Drottninghomls slotts skulpturpark er Sveriges eldste skulpturpark og ligger i Drottningholm på Lovön i Mälaren.
Drottningholms slottspark i sin nåværende form ble påbegynt på 1670-tallet under enkedronning Hedvig Eleonora i forbindelse med at første byggetrinn på det nåværende slottet nærmet seg ferdigstillelse. Skulpturer var en selvfølgelig del av barokkens hagekunst og allerede fra 1684 begynte Hedvig Eleonora å plassere ut et antall skulpturer av Adriaen de Vries i parken utenfor slottet. Disse skulpturene var en del av det krigsbyttet som var tatt av svenska arméer, dels i juli 1648 i tredveårskrigens avslutning i Praha og dels under krigen med Danmark i 1658–60 på Frederiksborg slott i 1659.
På slutten av frihetstiden var 28 skulpturer utplassert i slottsparken, noe som var et betydelig antall i det da forøvrig skulpturfattige Sverige. Hele tiden etterpå har Drottningholms slott vært den største skulpturparken i Sverige. Parken har nå 46 friskulpturer.
De fleste av skulpturene ved Drottningholms slott har blitt utplassert i to perioder: til dels i forbindelse med anleggingen av barokkhagen under Hedvig Eleonora på slutten av 1600-tallet, og til dels i forbindelse med anleggingen av den engelske parken under Gustav III på slutten av 1700-tallet.
I barokkhagen dominerer et drøyt tjuetalls bronseskulpturer av Adriaen de Vries, hvorav flertallet tidligere har stått i Wallensteinträdgården i Praha. De mest framtredende av dem er Herkulesfontänen sentralt i lysthagen og Neptunus med treudd på sjøparterren på en høy sokkel med tre mindre stående elvegudsskulpturer i nisjer i sokkelen.
I tillegg til bronseskulpturene finnes det fire marmorskulpturer utenomhus fra denne tiden. På begge sider av inngangen på sjøsiden finnes en løve i marmor, som eventuelt kommer fra Frederiksborg slott. I to nisjer i slottets vestre yttervegg finnes marmorskulpturer av to stående mannsfigurer: Herkules og Efab.
Gustav III overtok Drottningholms slott fra sin mor Louise Ulrike i 1777 og tok initiativ til en betydelig utvidelse av slottsparken mot nordvest i en friere stil enn den, i hovedsak franske, barokkstil som den eksisterende lysthagen hadde blitt skapt i. I den forbindelse gikk han til innkjøp av fjorten marmorskulpturer fra Italia. Mange av disse kopiene av antikke skulpturer valgte han selv ut under sitt besøk i Italia i 1783-84, blant annet i Roma og i Carrara. Den mest kjente av antikkskulpturene i parken er en italiensk 1700-tallskopi av Apollo di Belvedere, som ble plassert på plassen foran slottsteateret og som også ble utgangspunkt for Johan Tobias Sergels senere Gustav III-statue på Skeppsbron i Stockholm.
De fleste av de hvite marmorskulpturene ble etter tidens mønster plassert ut i den nye engelske parken på en måte som gjorde at, som Gustav III uttrykte det, «de blir effektfullt sedda på långt håll», det vil si at de utgjorde perspektiviske blikkpunkter eller tjente som overraskende blikkfang ved promenader i parken. De står oftest en og en i den nyere delen av parken, men Castor och Pollux ble plassert som fondskulptur på toppen av Munckens kolle i enden av hovedaksen gjennom barokkhagen, med Faun i skråningen nedenfor, og Apollo med lyran ble plassert i løvteateret sydvest i barokkdelen.
Oskar II kjøpte i 1845 inn marmorskulpturen Amor med juvelskrinet av Johan Niclas Byström, som ble plassert på Josefinaholmen mellom Karusellplan og Svanhusholmen. Bronseskulpturen Liten pojke av ukjent kunstner ble satt opp i 1890 på grindstolpen nær Sjöflygeln.
Bronseskulpturene av Adriaen de Vries er nå byttet ut mot støpte kopier. Fjorten av originalene oppbevares i Museum de Vries på Drottningholmsmalmen. De innkjøpte italienske kopiene av marmor fra 1700-tallet av antikke skulpturer er erstattet av nystøpte kopier i kunststein. Flora Farnese i marmor står nå i Orangerimuseet ved Ulriksdals slott i Solna. I noen tilfeller har også plasseringen blitt endret, først og fremst ved at de fire statuene av Demosthenes, Germanicus, Antinous og Herkules i 1955 ble flyttet fra Filosofernas lund nær Ekerövägen til kaien mellom slottet og dampskipsbryggen.
Noen av bronsestatuene står fra 1981 innenfor slottets avstengte område og er dermed ikke tilgjengelig for å beskues av allmennheten på nært hold. Noen av dem kan beskues i original i Museum de Vries.