Sommer-OL 2008

Sommer-OL 2008, de 29. olympiske sommerleker, ble avholdt i Beijing i Kina fra 8. til 24. august 2008. Totalt 11 029 utøvere fra 204 nasjoner deltok i 302 øvelser i 31 idrettsgrener. Kina ble den 22. nasjonen som arrangerte et OL, og den 18. til å holde et sommer-OL. Det ble det tredje OL som ble holdt i Asia, etter Tokyo i Japan i 1964 og Seoul i Sør-Korea i 1988. Dette OL ble det tredje gjennom tidene der det er blitt konkurrert i to stater, da hestesportkonkurransene ble holdt i Hongkong.
Beijing ble tildelt lekene på IOK-kongressen 13. juli 2001, etter å fått absolutt flertall i andre stemmerunde. Kinas regjering promoterte lekene, og investerte store penger i nye arenaer og transportsystem. Totalt ble 37 arenaer brukt til å arrangere lekene, inkludert tolv helt nye arenaer for bruk kun til OL. Den offisielle logoen ble kalt «Dancing Beijing», den kalligrafiske karakteren jīng (京, som betyr hovedstad), med referanse til vertsbyen. Medier rapporterte om en enestående publikumsinteresse for lekene, og dette OL hadde det største TV-publikum i OL-historien.
Det ble satt tilsammen 43 nye verdensrekorder, og 132 nye olympiske rekorder under lekene, og 86 forskjellige nasjoner vant medaljer. Kina vant flest gullmedaljer med 51 og tilsammen 100 medaljer, mens USA vant flest medaljer med 110. Michael Phelps satte ny rekord for flest gull i ett og samme OL, da han vant åtte gull i svømmeøvelsene. Usain Bolt sikret seg den tradisjonelle tittelen som «verdens raskeste mann», da han satte ny verdensrekord i både 100 meter og 200 meter.
Valget av Kina som vertsnasjon ble sterkt kritisert fra flere politikere og ikke-statlige organisasjoner, da de var bekymret for Kinas brudd på menneskerettighetene. Kina og andre sa på sin side at man ikke skal blande politikk og de olympiske leker. Under avslutningsseremonien uttalte IOK-president Jacques Rogge at det hadde vært «virkelig eksepsjonelle leker», etter tidligere å ha sagt at IOK ikke hadde noen anger på å ha valgt Kina som vertsnasjon.
Norge deltok i et Sommer-OL for 23. gang, med 85 utøvere. De norske utøverne tok tilsammen ni medaljer, tre gull, ett sølv og fem bronsemedaljer. Andreas Thorkildsen utmerket seg da han satte ny olympisk rekord i spydkastkonkurransen med et kast på 90,57 meter, og forsvarte gullet fra OL 2004.
Beijing ble valgt som vertsby ved avstemning under IOKs 112. sesjon i Moskva i Russland 13. juli 2001. Tilsammen ti byer søkte om lekene, men Bangkok i Thailand, Kairo i Egypt, Havanna på Cuba, Kuala Lumpur i Malaysia og Sevilla i Spania møtte ikke IOKs krav. Til slutt stod Beijing, Toronto, Paris, Istanbul og Osaka igjen. Osaka fikk bare seks stemmer i første valgrunde og ble derfor eliminert. Beijing, som vant første valgrunde klart, fikk 56 av 105 stemmer i andre valgrunde og absolutt flertall. Det ble derfor ikke behov for flere stemmerunder.
Selv om medlemmene av IOK ikke kan røpe hva de stemmer, ble det spekulert i at det var den brede internasjonale støtten til Kina som førte til at Beijing vant, spesielt støtten fra utviklingsland som hadde fått hjelp av Kina til å bygge nye stadioner og idrettsplasser. Kinas størrelse, dets økte fokus på doping, og tapet for Sydney i 2000 var også viktige faktorer i beslutningen.
Den 6. mars 2009 uttalte Beijings organisasjonskomité for OL at de totale utgifter til lekene var «generelt like store som i Athen-OL i 2004», som var ca. 15 milliarder US dollar (ca. 86 milliarder norske kroner), og at inntektene fra lekene ville overstige det opprinnelige målet på 16 milliarder dollar. Andre kilder beregnet imidlertid at ca. 40 milliarder dollar hadde blitt brukt på lekene, noe som i så fall gjorde 2008-lekene til de dyreste noensinne med god margin.
For å forberede byen på den store turiststrømmen under OL, ble Beijings infrastruktur forbedret betydelig. Beijing internasjonale lufthavn gjennomgikk en omfattende oppussing, og en ny terminal, terminal 3, designet av arkitekten Norman Foster, ble åpnet som verdens største flyplassterminal.
Beijings metro doblet sin kapasitet og størrelse, og det ble bygget tre nye linjer med tilsammen 31 nye stasjoner, blant annet en ny linje til lufthavnen. Det ble også anskaffet en flåte på tusenvis av busser, minibusser og biler for å transportere tilskuere, funksjonærer og utøvere mellom arenaene.
For å bedre luftkvaliteten satte byen begrensninger på byggeplasser og bensinstasjoner og på bruk av personbiler. Fra 20. juni til 20. september ble det satt restriksjoner på personbilbruken: Avhengig av sifrene i bilens registreringsskilt ble private personbiler nektet å kjøre bestemte dager. Det var forventet at dette tiltaket ville fjerne 45 % av Beijings 3,3 millioner biler fra trafikkbildet.
Logoen til Sommer-OL 2008 er kjent som «Dancing Beijing». Logoen kombinerer en tradisjonell kinesisk rød sel og en representasjon av det kinesiske tegnet jing (京, som også er det kinesiske navnet på Beijing). IOK-president Jacques Rogge var veldig fornøyd med logoen da den ble presentert i august 2003, og uttalte: «Den nye logoen formidler en fortreffelig skjønnhet og makt i Kina som er nedfelt i arven og folket.»
Slagordet til lekene var «One World, One Dream» (en verden, en drøm) Slagordet oppfordret hele verden til å delta i den olympiske ånd og bygge en bedre fremtid for menneskeheten. Det ble valgt fra over 210 000 forslag som var innsendt fra hele verden.
I 2006 slapp organisasjonskomiteen piktogrammer av de 35 OL-disiplinene som var med i lekene. Dette settet med piktogrammer ble kalt «skjønnheten av tegn», på grunn av at hvert piktogram er lik et kinesisk tegn.
Maskotene for lekene ble de fem Fuwa, som hver representerte både en farge på de olympiske ringene og et symbol i kinesisk kultur.
Figurene fikk navn som er satt sammen av to like stavelser, en tradisjonell måte å lage kosenavn på i Kina. De er:
Setter man sammen navnene deres får man Bei Jing Huan Ying Ni, som betyr «Velkommen til Beijing».
I løpet av mai 2007 hadde byggingen av alle de 31 OL-baserte arenaene startet. I tillegg til disse arenaene investerte Kina i en totalrenovering av seks arenaer utenfor Beijing, samt 59 treningssentre. De største anleggene som ble bygd for lekene, var Beijings nasjonalstadion, Beijing nasjonale innendørsstadion, Beijing nasjonale vannsportsenter, Olympiaparken konferansesenter og Olympiaparken.
Noen øvelser ble holdt utenfor Beijing, som fotball i Qinhuangdao, Shanghai, Shenyang og Tianjin, seiling i Qingdao, og hestesport i Hongkong, grunnet enklere veterinærkrav.
Den største arenaen i Sommer-OL 2008 var Beijings nasjonalstadion, også kalt «Fugleredet» på grunn av sin rede-lignende struktur. Stadionet ble brukt til både åpnings- og avslutningsseremonien i tillegg til friidrettskonkurransen, og byggingen av arenaen startet den 24. desember 2003. Guangdong olympiastadion var opprinnelig planlagt å være hovedstadion, og ble bygget og ferdigstilt i 2001, men det ble deretter bestemt å bygge et nytt og større stadion i Beijing. I 2001 hadde byen en anbudsprosess for å velge det beste designet. Flere kriterier ble stilt, inkludert muligheten for et uttrekkbart tak, lave vedlikeholdskostnader og muligheter for bruk etter OL. Senere er det også blitt klart at Beijing og Beijing nasjonale stadion skal arrangere VM i friidrett 2015.
Fugleredemodellen ble presentert av arkitektene Jacques Herzog og Pierre de Meuron i samarbeid med Li Xinggang fra Kina Architecture Design og Research Group (CADG) og modellen ble valgt som det endelige designet, av både et profesjonelt panel og av et bredere publikum under en offentlig utstilling. Valget av designet ble offisielt i april 2003.
Designet på den olympiske fakkelen var basert på tradisjonelle skriftruller og brukte et tradisjonelt kinesisk design kjent som «gunstige skyer» (祥云). Fakkelen ble laget for å forbli tent i 65 km/t vind, i så lave temperaturer som i minus 40° C og i regn på opp til 50 mm per time.
Stafetten, med temaet «Journey of Harmony», varte i 130 dager og bar fakkelen 137 000 km, noe som var den lengste distansen på noen olympisk fakkelstafett siden tradisjonen startet i sommer-OL 1936 i Berlin. Fakkelstafetten ble kalt en «PR-katastrofe» for Kina av USA Today, på grunn av alle protestene mot Kinas forhold til menneskerettigheter, særlig med fokusering på Tibet. På grunn av disse protestene besluttet IOK at fremtidige fakkelstafetter kun skal gå innenfor arrangørlandet.
Stafetten startet 24. mars 2008, i Olympia, Hellas. Derfra ble den brakt til Panathinaiko stadion i Athen, og deretter til Beijing den 31. mars. Fra Beijing fulgte fakkelen en rute som gikk gjennom alle kontinentene unntatt Antarktis, og fakkelen besøkte blant annet byene på silkeveien som symboliserer de gamle forretningsforbindelsene mellom Kina og resten av verden. I alt 21 880 fakkelbærere ble valgt ut fra hele verden av ulike organisasjoner.
Den internasjonale delen av stafetten var problematisk, og den månedslange verdensruten ble møtt med store protester. Etter problemer i London der demonstranter gjorde flere forsøk på å slukke flammen, ble fakkelen slukket i Paris dagen etter. Den amerikanske delen av stafetten fant sted i San Francisco den 9. april, og ble endret uten forvarsel for å unngå lignende scener, men det var fortsatt store demonstrasjoner langs den opprinnelige ruten. Stafetten ble ytterligere forsinket og forenklet etter at jordskjelvet i Wenchuan rammet det vestlige Kina.
Flammen ble også fraktet til toppen av Mount Everest på en 108 km lang reise på den tibetanske siden av fjellet, en rute som var spesielt bygget for stafetten. I mars 2008 forbød Kina fjellklatrere å klatre på Kinas side av Mount Everest, og senere overtalte Kina også den nepalske regjeringen til å stenge deres side.
Den opprinnelig foreslåtte ruten ville ha tatt fakkelen gjennom Taipei underveis fra Vietnam til Hongkong. Regjeringen i Taiwan protesterte på dette forslaget, og hevdet at ved denne ruten ville Taiwan være en del av den innenlandske fakkelstafetten, i stedet for den internasjonale. Denne konflikten, så vel som krav om at flagget for Republikken Kina og nasjonalsangen til Republikken Kina skulle skjules langs ruten, gjorde at regjeringen i Taiwan avviste forslaget om at Taiwan skulle være en del av stafetten.
I kalenderen representerer hver blå boks en dag med kvalifisering eller innledende runder, hver gul boks en dag med finaler.
Åpningsseremonien startet offisielt den 8. august 2008 klokken 8 på Beijing National Stadium. Tallet 8 er forbundet med velstand og trygghet i kinesisk kultur, og dette tidspunktet inneholdt en trippel åtte i datoen (08:08:08). Seremonien var regissert av den kinesiske filmskaperen Zhang Yimou og koreografen Zhang Jigang, og inneholdt en rolleliste på over 15 000 utøvere. Seremonien varte i over fire timer og ble rapportert å ha kostet over 100 millioner dollar å produsere (ca. 570 millioner norske kroner).
En rik samling av gammel kinesisk kunst og kultur dominerte seremonien som åpnet med tromming med fou-trommer som nedtellingen til starttidspunktet. Deretter ble en gigantisk skriftrull avduket, noe som ble seremoniens midtpunkt. Den offisielle sangen for OL 2008, med tittelen «You and Me», ble fremført av storbritannias Sarah Brightman og kinas Liu Huan. Den siste fakkelbæreren i den olympiske fakkelstafetten var den tidligere turneren Li Ning, som tente den olympiske ild fra luften.
Åpningsseremonien ble hyllet av publikum og ulike internasjonale presser som spektakulær og trollbindende, og Hein Verbruggen, leder av IOK-kommisjonen for lekene, kalte seremonien «en storslått, enestående suksess».
Det ble konkurrert i tilsammen 302 øvelser i 31 forskjellige idrettsgrener, én øvelse mer enn i OL 2004 i Athen. To skyteøvelser, 10 m viltmål for menn og dobbeltrap for kvinner, var fjernet fra programmet. Ni øvelser var nye: 10 kilometer svømming for kvinner og menn, 3000 meter hinder for kvinner, BMX-øvelser for kvinner og menn i sykling erstattet temporitt på bane for kvinner og menn, lagkonkurranse for kvinner og menn i bordtennis erstattet double, og sabel lag og florett lag for kvinner var nye øvelser i fekting som erstatning for kårde lag for kvinner og florett lag for menn. To grener var kun åpen for menn (baseball og boksing), mens to grener var kun åpen for kvinner (softball og synkronsvømming). Hestesport og mixed badminton var de eneste grenene der både kvinner og menn konkurrerte sammen. I alt var det 165 øvelser for menn, 127 for kvinner mens ti var felles.
De idrettsgrenene (antall øvelser i parentes) det ble konkurrert i var:
Det ble også holdt en internasjonal wushu-konkurranse samtidig som lekene pågikk, men denne var ikke en del av den offisielle delen av programmet.
Avslutningsseremonien begynte klokken 8 kinesisk standardtid (UTC+8) 24. august 2008 og fant sted på Beijing National Stadium.
Seremonien inneholdt den tradisjonelle overleveringen av lekene fra Beijing til London. Guo Jinlong, ordfører i Beijing, overleverte OL-flagget til borgermesteren i London, Boris Johnson, etterfulgt av en seremoni arrangert av Londons organisasjonskomité for OL (LOCOG). Denne presentasjonen inkluderte opptredener av gitaristen Jimmy Page og plateartisten Leona Lewis. Fotballspilleren David Beckham var også en del av Londons presentasjon.
Samtlige av IOKs 205 medlemsland, med unntak av Brunei, deltok i lekene 2008. Tre nasjoner deltok i OL for første gang, Marshalløyene, Montenegro og Tuvalu. Marshalløyene og Tuvalu fikk olympisk status i 2006 og 2007, og sommer-OL 2008 var derfor de første lekene de kunne delta i. Statene Serbia og Montenegro deltok sammen i sommer-OL 2004, og OL 2008 var første OL disse statene deltok i som egne land.
Vertsnasjonen Kina og USA hadde de største OL-troppene, med 639 fra Kina og 596 fra USA.
204 nasjonale olympiske komiteer deltok i lekene. (Antall deltakere per nasjon i parentes)
Som i alle OL siden 1984, deltok utøvere fra Republikken Kina (Taiwan) som Kinesisk Taipei (TPE), og under det olympiske flagget til landet. Taiwans deltakelse var en stund usikker på grunn av de politiske spenningene mellom landet og vertsnasjonen Kina. En av grunnene var også at innmarsjen til åpningsseremonien opprinnelig skulle gå alfabetisk, og da ville Taiwan gå rett etter Hongkong. Etter et kompromiss ble Den sentralafrikanske republikk plassert imellom de to landene, og Taiwan deltok dermed i lekene.
I 2005 startet diskusjonene mellom Nord-Korea og Sør-Korea om å sende et samlet lag i til OL. Diskusjonene førte derimot ikke frem, da det ikke ble enighet om hvordan utøverne skulle velges, og heller ikke diskusjonen om å gå inn sammen på åpningsseremonien førte frem, selv om dette ble gjort både i 2000 og 2004.
Den 24. juli 2008 annonserte Den internasjonale olympiske komité (IOK) at Irak ble utestengt fra å konkurrere under lekene på grunn av «politisk innblanding i sport». Fem dager senere, den 29. juli trakk IOK tilbake utestengingen og Irak fikk delta likevel.
Brunei skulle egentlig delta i OL, men ble diskvalifisert den 8. august fordi de ikke klarte å registrere seg i tide. IOKs talskvinne Emmanuelle Moreau sa følgende om dette:
Georgia annonserte den 9. august at de vurderte å trekke seg på grunn av den militære konflikten i Sør-Ossetia, men bestemte seg likevel for å delta.
Den sørafrikanske svømmeren Natalie du Toit, som måtte amputere venstre legg etter en scooter-ulykke, kvalifiserte seg til OL. Den femdoble gullmedaljevinneren fra de paralympiske sommerlekene 2004 i Athen ble historisk da hun ble første amputerte utøver som kvalifiserte seg til et OL siden Olivér Halassy i 1936. Den polske utøveren Natalia Partyka, som ble født uten høyrearm, deltok i bordtennis både i sommer-OL og i de paralympiske leker
Utøvere fra tilsammen 86 nasjoner vant medaljer, 54 av de gull, noe som var ny rekord for et OL. Utøvere fra Kina med 51 gullmedaljer vant flest gull av alle nasjoner. For første gang siden sommer-OL 1936 vant utøvere fra et annet land enn USA og Russland flest gull. Utøvere fra USA vant flest medaljer med 110. Afghanistan, Mauritius, Sudan, Tadsjikistan og Togo vant sin nasjons første olympiske medalje, mens utøvere fra Mongolia og Panama vant sin nasjons første olympiske gull. Serbia vant sin første medalje under navnet, da de før var en del av Jugoslavia og Serbia og Montenegro.
Norge tok tilsammen ni medaljer under lekene, tre gull, fem sølv og en bronsemedalje. Det norske laget i sprangridning tok også en bronse, men ble diskvalifisert etter at Tony André Hansens hest ble tatt for doping.
OL 2008 var de første lekene som i sin helhet ble produsert og kringkastet i high definition (HD). Til sammenligning sendte den amerikanske kringkasteren NBC bare halvparten av vinter-OL 2006 i Torino i HD. I sitt bud på OL i 2001, uttalte BOCOG til evalueringskommisjonen «at det ikke ville være noen restriksjoner på medias rapportering og flytting av journalister til og fra de olympiske leker», selv om noen medier skrev at arrangørene til slutt ikke klarte å leve opp til denne forpliktelsen.
Ifølge Nielsen Media Research, ville 4,7 milliarder TV-seere verden over få med seg hele eller deler av OL, en femtedel flere enn de 3.9 milliarder som så OL i 2004 i Athen. Den amerikanske TV-stasjonen NBC produserte bare to timer med streaming for vinter-OL 2006, men produserte ca. 2200 timer dekning for dette OL. For første gang var online-streamingen forhandlet separat, og ikke en del av de ordinære kringkastingsrettighetene.
Den olympiske komiteen satt også opp en separat YouTube-kanal på Beijing 2008.
Det var en rekke av bekymringer knyttet til valget av Kina som vertsnasjon, deriblant påstander om at Kina skulle bryte sitt løfte om fri tilgang for medienes rapportering, ulike påståtte menneskerettighetsbrudd, dens løpende støtte til undertrykkende regimer (som Zimbabwe, Myanmar, Sudan og Nord-Korea), luftforurensning både i Beijing og dens nærområder, foreslått boikott av lekene, advarsler om mesterskapet kunne bli mål for terrorgrupper, potensielt voldelige demonstrasjoner fra pro-tibetanske demonstranter, og religiøse forfølgelser.
I løpet av lekene, ble det påstått at enkelte kvinnelige turnere på Kinas lag var for unge til å konkurrere under det internasjonale turnforbundets (FIDE) aldersregler. Den 21. august krevde IOK bekreftelse på alderen for den doble gullvinneren He Kexin og hennes lagvenninner. Etter en fem ukers lang etterforskning, ble de kinesiske turnerne ansett til å være kvalifisert til å konkurrere, og de opprinnelige resultatene bestod.
I innledningen til OL, hadde den kinesiske regjeringen angivelig gitt veiledning til lokale medier for sin rapportering under lekene. De fleste politiske problemer som ikke var direkte relatert til OL skulle bli tonet ned, blant annet temaer som tibetansk uavhengighet og bevegelsene til Øst-Turkestanske demonstranter. Da den kinesiske melkeskandalen brøt ut i september 2008, var det omfattende spekulasjoner om at Kinas ønske om et perfekt OL var en grunn til at tilbakekallingene av de forurensete morsmelkerstatningene ble forsinket.
Det norske laget tok bronsemedalje i sprangridning for lag i Hongkong den 18. august. Noen dager senere, rett før finalen i individuell sprangridning, ble Tony André Hansen og hesten hans Camiro utestengt på grunn av en positiv dopingprøve avlagt etter lagkonkurransen.
A-prøven viste spor av stoffet capsaicin, et stoff som finnes naturlig i chilipepper. Stoffet var trolig smurt på hestens ben for både å stille smerte og å gjøre dem mer sensitive.
Det var lenge usikkert om det norske laget ville miste medaljen i lagkonkurransen på grunn av dette. Men 22. desember ble det klart at laget var fradømt bronsemedaljen, og at Tony André Hansen var utestengt fra konkurranser i fire og en halv måned, og at han måtte betale en bot på kr. 19 500 og saksomkostninger på kr. 50 000.
Tilsammen fem medaljevinnerne ble tatt for doping under lekene. I tillegg til nevnte Hansen ble Kim Jong-su i skyting, Ljudmila Blonska i sjukamp, Rashid Ramzi på 1500 meter, Davide Rebellin i sykling tatt for doping og fratatt medaljene. I tillegg ble bryteren Ara Abrahamian fratatt sin bronsemedalje etter å ha protestert mot dommerne ved medaljeseremonien.
Sommer-OL 2008 har blitt allment akseptert av verdens medier som en logistisk suksess, til tross for den tunge politiseringen av lekene på forhånd. I motsetning til frykten for terror før mesterskapet, var det ingen terrorangrep eller forsøk på terror under OL. Heller ingen utøvere protesterte på medaljepodiet. Selv om luftkvaliteten var den dårligste i noe OL, var den på grunn av gunstige værforhold ikke så dårlig som ventet før lekene.
For den kinesiske regjeringen ble både selve OL og alle medaljene tatt av kinesiske utøvere en stor kilde til nasjonal stolthet og et symbol på Kinas plass i verden, mens protester mot fakkelstafetten i utlandet ble presentert i kinesiske medier som et forsøk fra utlendinger å nekte det kinesiske folket denne plass. Lekene så også ut til å ha styrket den hjemlige støtten til den kinesiske regjeringen, og støtten til politikken til kommunistpartiet i Kina, som ga opphav til bekymring for at Kina muligens ville få mer innflytelse til å spre dissens, i det minste midlertidig. Det er også antatt at antall gullmedaljer vunnet i mesterskapet hjalp partiet DAB med seier i parlamentsvalget i Hongkong i 2008, der DAB forble det største partiet.
De langsiktige økonomiske konsekvensene av OL for Kina og Beijing er ennå ikke klare. Noen sektorer av økonomien kan ha hatt godt av tilstrømningen av turister, og andre sektorer som industrien tapte inntekter fordi fabrikker måtte stenge for å bedre luftkvaliteten. Økonomer forventer ingen varige effekter på byens økonomi fra OL.