davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
岩海苔

岩海苔（いわのり）とは、海苔と呼ばれる食用藻類のうち、岩場に自生している天然のもの及びその加工品の総称である。日本各地や朝鮮半島やイギリスの一部地域で採取され、食用となっている。
生物の分類学的には多様な種の藻類が含まれており、進化系統に依拠した区分ではない。スサビノリやウップルイノリ、マルバアマノリなどアマノリ属の紅藻類の天然物を指すことが多い。養殖海苔はスサビノリなど限られた種類が広い地域で共通して生産されているのと比べ、岩海苔は地域性が強い。
岩海苔は天然物か否かにより定義されているため、生物学的に同じ種の藻類であっても、天然物であれば岩海苔、養殖であれば岩海苔ではないことになる。ウップルイノリのような天然物が多い種を養殖したものも、以前は「岩海苔」と称して流通することがあったが、現在の日本では、優良品と誤認させる表示として景品表示法により禁止されている。
歴史的には、海苔養殖技術が開発される以前には天然海苔しかなく、生産・消費されるすべての海苔は今で言う岩海苔であったことになる。逆にいえば、特に岩海苔という分類がされるようになったのは、海苔養殖技術が普及してからのことである。用語として確立された時期は不明であるが、江戸時代までは「十六島（うっぷるい）海苔」というように地名で呼び分けることが一般で、今のような岩海苔の語は無かった。養殖海苔が全盛となって後に対応語として生み出されたのではないかといわれる。ここでは、主に海苔養殖が始まってからの岩海苔の利用について述べる。
天然海苔の利用は古墳時代には始まっており、特に、現在でも岩海苔の主要産地である出雲国（現在の島根県）など西日本の日本海側が、早くから重要産地だった。その加工法は、明治時代後半頃までは地域ごとにまちまちであった。漁民が自ら採取した岩海苔を生海苔としてそのまま日々の食事に使ったり、素干しにして叺（カマス）などに貯蔵し、保存食や交易物資に用いた。干潮時に岩の上に露出して自然に日干しになったものを剥ぎ取ったものは、ハギノリと呼ばれ、ウップルイノリの産地でよく見られた。板や簀の子に生海苔を打ち付けて広げ、原初的な板海苔に加工する例もあったが、広げた形状や大きさ、厚みなどが地域によって多様であった。自然乾燥品には海水の塩分が多く含まれており、塩の不足しがちな山間部では歓迎されたようである。江戸時代に養殖海苔では定型的な板海苔が量産されるようになっても、長くこうした利用が続いた。
岩海苔が養殖海苔と同じような抄き仕上げの板海苔に加工されるようになったのは、大正時代頃からである。漁民の副業振興が図られる中で、養殖の浅草海苔を模倣して板海苔に加工するようになった。板海苔と言っても地域ごとに様々な形状で、一般に養殖海苔の板海苔よりも大判であった。同時期の養殖海苔の板海苔が大判のもので長辺8寸（約24cm）だったのに対し、岩海苔は1尺（約30cm）を超えることも多く、最大で5尺（約152cm）という巨大なものまであった。正方形や円形の地域もあった。養殖の板海苔と比べて基本的に粗悪品として扱われ、歴史の古い島根県の十六島海苔や艫島海苔を除くと、取引価格は安く流通範囲も狭かった。
1891年（明治24年）の農商務省の調査によると、34道府県で岩海苔の生産が行われていた。養殖海苔の生産が行われていたのは8都県（うち4県は岩海苔と併用）だったのと比べて、広い地域であった。もっとも、生産量としては、島根を除くと養殖地より段違いに少量である。
1921年（大正10年）には、最大の岩海苔産地であった島根県での生産量でも、養殖産地の神奈川県の1割程度になった。次いで多い岩海苔産地の福井県では、神奈川県のわずか2%にすぎなかった。他方で、従業者数としては島根で約1900人、福井でも約1100人で、神奈川の6倍と3倍にあたる多数であった。岩海苔は、養殖海苔に比べて生産効率で大きく劣っていたといえる。
明治末から昭和20年代にかけて、岩海苔産地の多くで、生育に適した岩場を岩石の敷設やコンクリート盛りなどで広げる試みがなされた。岩場の表面にコンクリートを盛って着生面とする造成法は、1912年（明治45年）に山形県で開発された方法である。海苔以外の雑藻を科学的に駆除する技術も研究された。雪海苔として知られる新潟県の岩海苔は、一年で生産量が9倍に伸びる年もあるほど増産された。養殖先進地からの技術指導を受けて、製品加工の改良を行い、商品価値を高める努力もされた。
1940年代後半以降、岩海苔の生産地は減少していった。これは、この頃に急激な技術進歩を遂げた海苔養殖が各地に導入され、競合したためとする見解がある。この説によれば、養殖設備が設置できる波の穏やかな内湾では養殖海苔にとって代わられ、波の激しい日本海などの外湾だけに岩海苔漁業が残ったのではないかという。
その後、岩海苔は、養殖海苔に比べて生産量が少ない、希少価値のある商品として見直されている。粗悪品としての見方から一転高級品となり、養殖物の商品を「岩海苔」として表記する例も出た。そのため、1980年代から、日本では景品表示法の適用上で表示が厳密化され、岩礁に自生しているもの以外の商品については「岩海苔」と表示できなくなっている。食品のり公正取引協議会も、同様の公正競争規約を定めている。
岩海苔で作られた板海苔は、養殖海苔に比べると厚みがあり、素朴な仕上がりである。食感はやや硬く、磯の香りが強い。
板海苔以外に、洗ってそのまま乾燥させた素干し海苔も多く生産される。吸い物や味噌汁、ラーメンなどの具として利用され、「岩海苔ラーメン」というような料理名で供される例がある。生産地近辺では生海苔のまま吸い物などに仕立てることもある。佃煮原料にも用いる。
栄養面では、養殖海苔と基本的には同じである。日本食品標準成分表によると、抄き干しした素干し岩海苔は100gあたり151kcalと低カロリーで、ミネラル分に富む。養殖の抄き干し干海苔と比較した場合、岩海苔のほうがナトリウムは3倍、カリウムは1.5倍、鉄分は5倍と多く含まれている。逆にカロテンなどビタミンAは養殖海苔の方が1.5倍の量含まれ、ビタミンCも岩海苔にはほとんど無いのに対し、養殖海苔なら100gあたり160mg含まれている。
自然に生えている岩海苔を見つけて、剥ぎ取る。現在では純然たる自然の岩場には限らず、投石やコンクリートで造成した着生面もある。良い岩海苔が生えている場所は古くから採取のルールが設けられており、特定の村人の財産であったり、村の入会地になっていたりした。現在は、漁業権の設定対象になっている所が多い。
海苔の付着した波打ち際の岩が海面上に現れる干潮時に、通常は採取される。湿ったままの状態で生海苔として採る場合と、日干しになって岩に張り付いたところを削ぎ取るハギノリの方法とがある。指に巻きつけるように素手で採ったり、専用の手鉤や竹べら等の道具を使って採ることもある。ハギノリの場合、包丁で切り取っていく。摘み取った海苔は腰に結わえた竹かごに集める。
波打ち際、しかも海苔が生えて足元が滑りやすくなっているため、かなり危険な作業でもある。干潮時にだけ現れる、船で行く沖の岩場の場合、途中で海が荒れて船が出せなくなった時など、満潮前に陸地に帰れない事態もありうる。命綱を結んで作業することもある。入会地などで村中で協同作業をする際には、高波を監視する「波見」などという見張り番を置く。
現在及び過去の著名産地。
お祭り忍者

「お祭り忍者」（おまつりにんじゃ）は、男性アイドルグループ・忍者のデビューシングル。1990年8月22日発売。
美空ひばりが1952年に発表した「お祭りマンボ」の一部を引用し、新たなメロディーと詞を付加した楽曲。「お祭りマンボ」の楽曲は、著作権法上所属レコード会社の専属楽曲である。当時、美空ひばりが生前に歌唱した専属楽曲を他アーティストが発売することをレコード会社は一切許諾しておらず、本作がその許諾第一号であるとスポーツ紙各社に報じられた。柳沢超はこの曲を歌唱したことで「ひばりさんのファンから相当逆なでされた」と『じっくり聞いタロウ〜スター近況（秘）報告〜』（テレビ東京・2016年10月20日放送）出演時に語った。なお、本作を含め専属楽曲をリメイクし忍者が発表した楽曲4作品の著作権はコロムビアソングスが保有する。
A面は同じで、B面に異なるオリジナル楽曲を収録した2種類のシングルが同時に発売され、それぞれ「陽炎SINGLE」「水雲SINGLE」と名付けられてた。オリコンシングルチャートにおいて、ジャニーズ事務所所属の少年隊や男闘呼組がB面収録曲の違う複数種のシングルを発売した場合は合算されて集計されていたが、本作は2種類が別々に集計され、1990年9月1週にそれぞれ3位と10位に初登場。初登場1位の獲得こそ逃したものの、2種の推定売上枚数の合計はその週に1位だったB.B.クィーンズの「おどるポンポコリン」を上回った。1990年当時のオリコンチャートでは、ジャニーズ所属アーティスト以外でも同様の扱いをしており、例えば米米CLUBの「浪漫飛行」もB面が異なる2種販売で、合算集計せず別集計であった。
「See You Again…!」は、ミュージカルのサウンドトラックという体裁で構成されている、1990年6月に発表された少年隊のアルバム『MUSICAL PLAYZONE'90 MASK』収録の「See You Again....!」（点の種類が違う）を改詞したもの。少年隊版の作詞は小倉めぐみと演出家の森泉博行との共作扱いとなっているが、2バージョンの詞が共通するのはサビの大部分だけである。なお、忍者のメンバー全員はこの「PLAYZONE'90 MASK」も含めて1986年からスタートしたミュージカルシリーズ「PLAYZONE」に出演経験がある。
虹のお祭り広場

『虹のお祭り広場』（にじのおまつりひろば）は、1970年4月2日から同年6月25日までTBS系列局で放送されていたTBS製作のバラエティ番組である。全13回。放送時間は毎週木曜 21:00 - 21:30 （日本標準時）。
沢田研二をはじめとするレギュラー陣がギャグやコントを紹介し、音楽を聞かせていた番組。ホームドラマの形式で行われていたのが特徴で、レギュラーメンバーの藤岡琢也が父親役、沢田とちあきなおみが藤岡の息子役と娘役を務めていた。
スシ王子!

『スシ王子!』（スシおうじ）は、2007年7月27日（一部地域では放送日時が異なる）から9月14日（関西は21日）まで金曜ナイトドラマ枠で放送された堂本光一（KinKi Kids）主演のドラマである。演出は堤幸彦。脚本は佃典彦。金曜ナイトドラマでは初のジャニーズ事務所所属の主演。全8話。
同名の漫画作品『スシ王子! 劇画版』についてもこの項で解説する。
同番組の映画版は『銀幕版 スシ王子! 〜ニューヨークへ行く〜』を参照。
かつて「スシ王子」として名を馳せたが父と祖父の死がきっかけで寿司の世界を去り、自然流琉球唐手を学ぶ男・米寿司が自然流の奥義を学ぶため寿司の世界に舞い戻り、旅の途中で出会う刺客たちと寿司勝負を繰り広げるアクションコメディー。
番組放送前から映画化が決定しているが、企画のコンセプトとしては映画の企画から先行しているためドラマ版は映画のエピソード0の位置づけで作られている。映画版の撮影のため、ドラマ放送開始前にクランクアップしている。最終話は映画に直接繋がるエンディングとなっている。
銀座に店舗を構える寿司屋。様々なところに支店を持っている。司が「銀座一柳を乗っ取ろうとしている」という理由で司が立ち寄る場所に刺客を送っている。
小学館の漫画雑誌「週刊ヤングサンデー」にて2007年に佐藤周一郎（原案：堤幸彦）によって連載された。
Nyotaimori

Nyotaimori (女体盛り, 'serve (foods) on the female body'), often referred to as "body sushi", is the Japanese practice of serving sashimi or sushi from the naked body of a woman. The less common male variant is called nantaimori (男体盛り).
The origin of nyotaimori can be traced back to the food play of wakamezake (わかめ酒) performed in yūkaku during the Edo period, where sake would be poured into a prostitute's pubic region for drinking. Fuelled by Japan's economic growth in the 1960s, this practice was further evolved by the hot spring bathing (onsen) industry in the Ishikawa Prefecture where the erotic nature of nyotaimori was used as an advertising tactic by the hot spring resorts to attract male customers who were on company trips to the region. The nyotaimori practice dwindled as family and private trips to the onsen destinations became increasingly popular in the 1980s and it was subsequently adopted by catering and sex establishments as an exotic attraction.
Due to the lack of primary sources, the misconceptions of nyotaimori's origin persisted when the practice became internationally known through popular culture.
In traditional nyotaimori, the model is generally expected to lie still at all times and usually not talk with guests until the event is concluded even after all food is removed. The sushi is placed on sanitized leaves on the model's body to prevent skin-to-fish contact and on sufficiently flat areas of the body which the sushi will not roll off. In the Japanese style the geisha's body is fully naked except for traditional footwear and head dress. The Western style sometimes adds a genital covering such as a G-string. Nyotaimori is considered an art form.
Usually, champagne and sake are served in naked sushi restaurants. Guests must be respectful and observe the strictest decorum. Talking with the models is highly discouraged. Inappropriate gestures or comments are not tolerated and diners can only pick up sushi with chopsticks, although rules in some restaurants are less strict. For example, in some restaurants, guests can nibble nori rolls off nipples if they choose.
The practice has been criticized as being decadent, humiliating, degrading, cruel, antiquated, objectifying, and sexist. Several countries have banned the practice. In 2005, China outlawed nyotaimori on naked bodies, condemning it due to public health concerns and moral issues.
Norimaki

Norimaki (海苔巻) are various Japanese dishes wrapped with nori seaweed, most commonly a kind of sushi, makizushi (巻き寿司).
Other than makizushi, onigiri (おにぎり, rice balls), sashimi, senbei (煎餅, rice crackers) and chikuwa (竹輪, bamboo ring) are also regarded as norimaki if they are wrapped with seaweed.
Makizushi (巻き寿司, "rolled sushi") was first described in the 1750 publication "Ryori SanKaigo" as makizushi (巻鮓). In the 1787 publication "Shichigokobi", it was mentioned as being on the menus of sushi restaurants in Edo as sushi that does not stain the hands. In the early days of makizushi, there were many other types of sushi rolled in other than seaweed, such as those rolled in thinly roasted eggs, or those rolled in shallow seaweed, wakame seaweed, or bamboo bark and so on. In Tokyo, there exists kampyo-maki (干瓢巻, dried gourd rolls) made in the Edo period.
The combination of inarizushi (稲荷寿司) and makizushi is a common kind of bento, and called sukeroku (助六), a pun on the kabuki play with the same title. In the lineup of nigirizushi, although sweet egg (玉子) usually has a black belt of nori, it is categorized as nigirizushi.
The type of onigiri wrapped in nori is commonly called norimaki-onigiri (海苔巻きおにぎり). Norimaki-onigiri is a popular Japanese snack that is enjoyed by people of all ages. Nori is a type of edible seaweed that is commonly used in Japanese cuisine and adds a unique flavor and texture to the dish.
The process of making norimaki-onigiri involves cooking Japanese rice, seasoning it with vinegar and sugar, and shaping it into a ball or a triangle. The nori seaweed is then wrapped around the rice ball, creating a distinctive appearance. Norimaki-onigiri can be filled with a variety of ingredients such as salmon, tuna, or pickled vegetables. Norimaki-onigiri is convenient to eat on the go. It is often sold in convenience stores, supermarkets, and food stalls in Japan. It is also a popular snack to bring on picnics or to enjoy as a light lunch.
While the type of senbei wrapped in nori is commonly abbreviated and called Norisenbei (海苔煎餅), its full expression Norimaki-senbei (海苔巻煎餅) is also possible. As small size of senbei is called arare, the wrapped type is called Norimaki-arare (海苔巻あられ), and stick type is called Shinagawa-maki (品川巻). To make norisenbei, a batter is made from rice flour, water, and sometimes other ingredients such as soy sauce or mirin. The batter is then spread onto a sheet of nori seaweed and dried in the sun or oven until crispy. The dried sheet is then cut into smaller pieces and seasoned with salt or other seasonings such as wasabi or furikake.
Norisenbei is a popular snack in Japan and is often sold in convenience stores and supermarkets. It is also commonly eaten as a snack during hanami, the Japanese tradition of enjoying the beauty of cherry blossoms in the spring.
Nuru (massage)

Nuru (Japanese: ぬる, lit. 'slippery') is a type of massage involving full body contact, where both the masseur or masseuse and client are nude and coated with gel, traditionally made from nori seaweed. The practice originated in Japan in the mid-20th century and is associated with relaxation and sensuality.
Massage parlors often attribute the technique to Japan, sometimes specifically to Kawasaki. Traditionally, nuru massage was intended as a form of intimate but non-explicit therapeutic bodywork, focusing on relaxation and physical connection. However, in its modern, globalized form, particularly in adult entertainment contexts, it is often associated with erotic services, including what is colloquially referred to as a "happy ending".
Due to this association, nuru massage can fall under legal prohibitions against prostitution and brothels in many jurisdictions, including Japan. However, these interpretations vary depending on cultural context and local laws.
Jiro Dreams of Sushi

Jiro Dreams of Sushi is a 2011 Japanese-language American documentary film directed by David Gelb. The film follows Jiro Ono (小野 二郎, Ono Jirō), a then-85-year-old sushi master and owner of Sukiyabashi Jiro, then a Michelin three-star restaurant. Sukiyabashi Jiro is a 10-seat, sushi-only restaurant located in a Tokyo subway station. As of 2023, Jiro Ono serves a tasting menu of roughly 20 courses, for a minimum of JP¥55,000 (US$270).
The film also profiles Jiro's two sons, both of whom are also sushi chefs. The younger son, Takashi (隆士), left Sukiyabashi Jiro to open a mirror image of his father's restaurant in Roppongi Hills. The 50-year-old elder son, Yoshikazu (禎一), obliged to succeed his father, still works for Jiro and is faced with the prospect of one day taking over the flagship restaurant.
Initially, Gelb had planned to do what he had nicknamed "Planet Sushi", inspired by the cinematography of the BBC documentary Planet Earth:
Food critic Masuhiro Yamamoto connected Gelb with Jiro. Principal photography took Gelb one month (January 2010), augmented by additional scenes shot later that year in August; editing took 10 months.
Jiro Dreams of Sushi debuted in the US in 2011 at the Tribeca Film Festival and was an official selection of the Provincetown International Film Festival in the same year. The documentary was made available on Netflix streaming on August 28, 2012.
As of 2013, the film has grossed US$2,552,478 in North America. It is ranked 70th of all US Documentaries on Box Office Mojo.
The film earned a rating of 99% on Rotten Tomatoes based on 88 reviews and an average rating of 7.8/10. The site's critical consensus reads, "Beautiful, thoughtful, and engrossing, Jiro Dreams of Sushi should prove satisfying even for filmgoers who don't care for the cuisine." On Metacritic, the film has a score of 77 out of 100, based on 27 reviews, indicating "generally favorable reviews".
Roger Ebert called it a "portrait of tunnel vision" and concluded:
Gelb, a "huge Philip Glass fan", has commented on his use of Philip Glass compositions in the film's soundtrack:
The soundtrack includes the following:
事林廣記

《事林廣記》，南宋末年福建崇安人陳元靚作，是一部日用百科全書類型的中國古代民間書籍，收藏有很多與當時民間生活有關的資料，並開拓了類書附載插圖的體例。淺顯易懂，因此成書後流傅廣泛。通過《事林廣記》“帝系”一欄中所列的“大元聖朝”一節，寫有“今上皇帝，中統五年(1264年)，至元萬萬年”一條可知：該書成書於元初，為元世祖忽必烈中統年間到至元年初期寫成。此書原本已經失傳，現存元朝、明朝時代和日本國刻本多種，都是經過增廣和刪改的。
該書包括南宋生活百科和元代生活百科。
在元代百科中首先畫出元朝的疆域圖——“大元混一圖”，其中有元上都、元大都。接著又依次介紹元朝的郡邑、蒙古字體、八思巴文百家姓、元代的官制、元代的交鈔貨幣、元代的皇帝譜系等。然後於元代市井生活及市民生活常識進行較多介紹，并首創了生活類百科全書中使用插圖的先例。插圖包括元代的騎馬、射箭、拜會、車輛、旗幟、學校、先賢神聖、孔子、老子、昭烈武成王、宴會、建築、下棋、投壺、雙陸、打馬、踢球、幻術、唱歌等，成為研究元朝歷史和社會生活的第一手視覺資料。
書中以較大篇幅錄入了八思巴文寫成的《百家姓》，並專辟有“蒙古字體”作為說明。後來由於八思巴文不便於使用，元朝滅亡後便廢棄，因此這篇八思巴文的《百家姓》留下了實物。
1963年，中華書局影印了元朝至順年間（1330年—1333年）建安椿莊書院刻本，為學術界經常引用。此影印本是根據抗戰前商務印書館以故宮博物院完藏本攝影所製的底版印刷發行，并加入了中國現代著名學者胡道靜先生所寫的《前言》。《前言》中對陳元靚的生平及其著作，對《事林廣記》的內涵、版本，均作了明確的分析論斷，成為研究《事林廣記》的權威之作。
此書在元代以後曾被多次修定翻刻，除1963年中華書局影印本之外其它比較通行的刻本有：
百獸海賊團

百獸海賊團（百獣海賊団）是尾田榮一郎創作的日本漫畫《ONE PIECE》中著名的一個海賊團。
百獸海賊團（百獣海賊団，Beasts Pirates）是由「百獸」海道率領的海賊團。海賊旗底部是八型骨及六根交叉骨，最上面則是海道牛角特徵的骷髏頭；也有「百」作為副船旗。佔據一個「路標歷史本文」。
其船員結構依序分為三位「招牌大將」（三大災禍）、「飛六胞」（首席戰士前六強）、其餘多位「首席戰士」、如同惡鬼般的「序列戰士」，在幹部之下有大約500名賦予人造動物系SMILE能力的「恩典戰士團」，另有賦予能力失利的「狂樂戰士團」和尚未賦予能力的「候命戰士團」，總計約兩萬名戰力。
成員服飾風格以角、皮革、赤膊、上空、偏向維京人的服裝（如帽子）為主。值得留意的，雖然是由號稱「最强生物」海上皇帝海道建立和領導的，充满野蛮、霸道和殘暴標榜的「百兽」海賊集團，但手下各基层战斗员和高级幹部、甚至船長繼承人中，都有数量不少女性身影，或个性鲜明的“異類”身份，阶级划分明显，但无论男女成员都秉承一贯耀武揚威，对外一视同仁海贼掠夺作风。参考自西游记里的金角大王、银角大王等妖魔鬼怪。
根據地為和之國「鬼島」，亦佔領和之國其他地區，佔據一個「路標歷史本文」。20年前，海道帶領1,000名海賊團成員，與光月御田及紅鞘九人眾激烈交戰險勝，並與和之國篡位「將軍」黑炭大蛇聯手，處決原正統繼承人的九里大名光月御田，並追殺光月族人及其家臣，霸佔整個該國土地資源，已擴編約2萬名成員，在該國作威作福。被草帽海賊團、哈特海賊團、光月家臣、純毛族等同盟視為擊敗目標。後來還與BIG MOM海賊團結為同盟，並推翻黑炭大蛇，使得大蛇旗下御庭番眾與巡邏組兩大部隊轉向服侍海道，因此成員已上升到3萬名。
在鬼島大戰中，以大和為首叛離的成員約8,000人。「狂樂戰士團」和「候命戰士團」約6,000人，因QUEEN以升級版疫禍彈「冰鬼」掃射使部分變成冰鬼的成員不滿而叛變。「恩典戰士團」（含「首席戰士」）約有300人，被玉兒的糰子馴服，以及他們原本的2,000名部下也一同叛變。
所屬成員的名字幾乎都和撲克牌、紙牌或桌遊有關。
「招牌大將」（大看板，Lead Performers→All-Stars，大看板、大招牌、大台柱），是百獸海賊團的三位最高幹部，全員皆為動物系「古代種」能力者，因破壞力強大又不容易被打倒而有「災害」（災害，Disasters）的稱號，別名「三大災禍」、簡稱「三災」，他們天不怕地不怕，只懼怕海道。
名字取自大看板（日语：名題），在歌舞伎劇場入口上方有一塊招牌（名題看板），介紹了當天的表演。
「飛六胞」（飛び六胞，Tobi Roppo(Flying Six)，凌空六子、六方名角），是百獸海賊團的六位高級幹部，也是首席戰士當中最強的六位，地位階級在招牌大將之下，和招牌大將一樣，全員皆為動物系「古代種」能力者，成員中有的原本是海賊團船長出身。他們都不懼怕招牌大將，语言上顶撞甚至想取而代之。與海道關係都很良好，不管說什麼都不會惹到他。
名字取自歌舞伎勸進帳弁慶的「飛び六方（日语：六方）」，該名稱來自在六個方向上移動的手，頂部和底部以及東西南北，基本動作是伸出左腳時放左手，伸出右腳時放右手。
「序列戰士」（ナンバーズ，Numbers，蠻霸者、編號者），直屬鬼島，人數有10位，20年前就是百獸海賊團成員，由亞普負責指揮，欣赏其表演音乐成为知音人，平常會出海到處破壞城市。各個都是如同惡鬼般，身型超越一般巨人族体型的高大怪物，且每個人身上都有著「壹～拾」各種代表數字，武器大多都是金棒（日语：金碎棒）。據QUEEN所言皆是酒品不好的人，受邀出席金色神樂。
他們整體智力水平非常低，更像是兒童甚至動物，而不是成年人。它們不會說話，他們所發出的唯一聲音是笑聲，這些笑聲與他們的名字發音相近。名字取名以開頭「代表數字」，尾端部分是取自「鬼」（一美、二牙、八茶、九忍除外）。
被BIG MOM評論為古代巨人族的失敗實驗品，是海道從龐克哈薩特購來的。據亞普表示序列戰士唯一弱點就是在喝醉酒時就很容易被打敗。被草帽海賊團評價為與歐斯同等級的戰力。
「首席戰士」（真打ち，Headliners，台柱），為恩典戰士團中遴選而出的菁英，也有不少是過去的敵人加入，部分成員為三位招牌大將的直屬部下。目前部分成員都已被餵食玉兒的糰子而叛變。
名字取自真打，在日本傳統單人表演藝術作品落語中用來形容最高能力或聲望的講談師（日语：講談#講談師）。
「恩典戰士團」（ギフターズ，Gifters，給賦者、賦予者），是百獸海賊團旗下士兵吃下「SMILE果實」成功獲得能力的人造動物系能力者所組成，共通點是頭上都有一對角，虽然拥有动物之力，但并非都能自由变化作人型或者控制变形，而是根据他吃的果实而定。由於SMILE为人造恶魔果实，因此能力非常不稳定，例如：赫戴姆總是和肚子上的狮子吵架、多彭的食物每次都被河马吃掉，所以有一部分的人不能自由地变成动物。尽管有很多货真价实的强者，但SMILE是在赌博。
在吃下SMILE果實的成員裡佔10%，約500多人。其中部分士兵，是由飛六胞曾經所率領過的海賊團擔任。被玉兒馴服的領受恩惠者約有300人。除了首席戰士以外的恩惠者，大部分成員的命名方式為「動物」+「人/女士」（マン/レディ，man/lady）。其中黑瑪麗亞的部下命名方式為例外。
「狂樂戰士團」（プレジャーズ，Pleasures，爆笑者、愉悅者），百獸海賊團旗下吃下「SMILE果實」但沒能獲得能力的成員所組成。共通點是頭上都有單角，不僅失去游泳能力，還會出現情緒上只會笑而沒有悲傷、憤怒的副作用，在吃下SMILE果實成員裡佔90%，約4,500多人。在金色神樂時，因QUEEN用奇病「冰鬼」的疫禍彈掃射變成冰鬼使部分成員不滿，與候命戰士團約6000人倒戈。
「候命戰士團」（ウェイターズ，Waiters，候選者、待命者），百獸海賊團旗下尚未獲得「SMILE果實」的成員所組成，約15,000多人。在金色神樂時，因QUEEN用奇病「冰鬼」的疫禍彈掃射變成冰鬼使部分成員不滿，與喜悅歡笑者約6000人倒戈。
中國雅樂

雅乐是华夏天子祭天地、祖先及朝贺、宴享等大典所用的乐舞，也是東亞各地雅樂的共同祖先。雅乐是汉文化禮樂文明的一部分，也是六艺之一，以西周以来的祭祀音乐为主，是周礼吉礼的组成部分。孔子曰：「安上治民，莫善於禮；移風易俗，莫善於樂。」雅乐的体系在西周初年制定，与周礼共同构成了华夏禮樂文明的内外支柱，分别载于礼经和乐经。雅乐相当于《诗经》中的大雅和颂。诗经三百五篇，孔子皆弦歌之，以求合《韶》、《武》、《雅》、《颂》之音。礼乐自此可得而述，以备王道、成六艺。正因为借《诗经》之便，而恢复了古代「韶乐」、「武乐」、「雅乐」与「颂乐」，才使「礼乐」教化成为现实，其「王道」才得以完备，「六艺」才趋于齐备。《咸池》（黄帝乐）、《六莖》（颛顼乐）、《五英》（帝喾乐）、《大章》（尧乐）、 《大韶》（舜乐）、《大夏》（禹乐）、《大濩》（汤乐）等,皆被儒者奉为雅乐的典范。历代华夏王朝设太常，司礼乐教化，内有雅乐部，从事祭祀演奏。儒家经学和二十四史《礼乐志》是研究雅乐的基础。
周武王建立周朝不久，就命周公旦制礼作乐，建立各种贵族生活中的礼仪和典礼音乐。这一部分乐舞就是所谓的“雅乐”。它包含了始自远古的图腾及巫术等宗教活动中的乐舞及祭祀音乐。黄帝的《云门》、尧帝的《大咸》、舜帝的《九韶》、禹帝的《大夏》、商汤的《大燕》,配上周朝的《大武》,合称六代之乐,构成了祭祀天地山川、先妣、先祖的完整的祭祀系统。"雅"就是"正"的意思, "雅樂"就是"正樂" ,這是對於地方之樂而説的。《诗经》二雅所收之詩, 多爲西周王畿以内的詩歌。周天子建都的王城，此外还仿照这些雅乐，制作了一系列的雅颂诗乐，就是《诗经》的大雅和三頌。
《周礼》所记载的西周和春秋时期的各种贵族礼仪，其中与雅乐有关的有：
礼乐教化中乐舞的地位和作用也被提到了前所未有的高度。
在周朝的礼仪活动中，严格的规定不同的场面使用不同的音乐。它的主要目的是使参加典礼的贵族受到伦礼教育的感化，造成一种庄严、肃穆、安静、和谐的气氛。 各种主要典礼音乐的歌词，大都载于《诗经》中的「大雅」、「小雅」、「颂」；少数属于「南」。
随着周朝的衰落和社会的发展，民间音乐逐步代替了雅乐。贵族们对雅乐渐感厌烦而去欣赏俗乐，如《乐记》所载，魏文侯“端冕而听古乐，则唯恐卧：听郑、卫之音，则不知倦。”因此孔子曾感叹地说：“礼崩乐坏”。《颂》、《雅》、二《南》原为雅乐,可以弦歌;但在春秋之时,礼坏乐崩,不能尽合,孔子正之。故曰: "吾自卫反鲁,然后乐正,《雅》《颂》各得其所。儒家把"乐"作为君子必修的六艺之一,推崇"雅乐"。孔子对音乐就极有研究,他精通乐理韵律,善于咏唱弹奏。《诗经》中的风、雅、颂, 很多是周代雅乐曲目,秦、汉以后的雅乐,除袭用周代雅乐(如《韶》、《武》)之外,或另有创作,或自民间俗乐加以改造。汉代以来，太常寺太樂署執掌雅樂,樂府執掌俗樂。三国时杜费仍能演奏诗经雅乐，曹操令他创制雅乐。
南宋淳熙年間，禮部太常寺編纂《中興禮書》，其中存有律呂譜記載的雅樂，為保存至今最早且完整者。至明代，雅樂由隸屬禮部的教坊司負責，後來負責俗樂的鐘鼓司取代了教坊司的職能，內廷俗樂成為宮廷用樂的主導和主流，這時雅樂用的音樂已被俗樂取代。
雅乐的主要乐器是編鐘和编磬。两者皆分上下两层悬挂，大小不同的钟与磬，敲击可传高低乐音。 雅乐悉在宫调。徵、羽、角,自为俗音。
一般雅樂編制包括如下樂器：
周朝的乐器制作工艺已达到相当高的水平。1978年，在湖北省随州擂鼓墩发掘的曾侯乙墓(大約葬於戰國初期)，出土的古乐器有一百二十四件之多，其中五十六件为一套的编钟制作尤为精美。
《礼记·投壶》中的鼓谱是现存最早的乐谱。南宋淳熙年間成書的《中興禮書》則記載了以律呂譜記錄的雅樂樂譜。朱熹《仪礼经传通解》收录了南宋所传《风雅十二诗谱》的雅乐乐谱，用律吕字谱记写，是传世最早的诗经乐谱。《乐星图谱》用俗字谱符号说明八十四调音阶，并对照排列雅乐燕乐调名。宋末熊朋来撰《瑟谱》载有瑟的历史，演奏技法，《诗旧谱》，《诗新谱》，《孔子庙释奠乐章谱》以及制作瑟的《瑟谱后录》。明代《乐律全书》也收录了很多雅乐乐谱。刘民悦辑《文庙礼乐全书》，明末避乱日本的魏双候四世孙魏鹄《魏氏乐谱》。清代有《律音汇考》。
《风雅十二诗谱》中包括了12首诗经国风和小雅的乐谱。这12首诗是《鹿鸣》、《四牡》、《皇皇者华》、《鱼丽》、《南有嘉鱼》、《南山有台》、《关雎》、《葛覃》、《卷耳》、《鹊巢》、《采蘩》、《采蘋》。用律吕字谱记写，每字一音。
雅樂影響到漢字文化圈周邊國家，包括日本、朝鮮半島、越南、琉球，但這些地區的雅樂所用的樂曲與樂器與周朝的不盡相同。
那年花開月正圓

那年花開月正圓（英語：Nothing Gold Can Stay）是於2017年播映的中國大陸古裝電視劇，拍攝于2016年10月至2017年5月，由孙俪及陈晓領銜主演，並由何潤東及任重聯合演出。該劇以陕西省泾阳县安吳堡吳氏家族的真人史實為背景，講述清末出身民間的陝西女首富吴周氏跌宕起伏的人生故事。於2017年8月30日在东方卫视、江苏卫视播出。在台灣則由愛奇藝網路平台獨家播出。
1884年（清光緒十年），周瑩跟著養父周老四來到關中，輸光錢財的周老四將周瑩賣到沈家當丫鬟。周瑩逃跑時，躲進吳家東院大少爺吳聘的轎中，頗具商業頭腦的周瑩得到吳蔚文的賞識，被獲許留在吳家。之後沈家大少爺不明原因死在吳家倉庫，沈星移懷疑沈家大少爺被吳聘暗殺，出手將其打傷。為救已昏迷的吳聘，周瑩嫁入吳家沖喜，吳聘甦醒過來，一夕之間周瑩成為吳家的少奶奶。沈星移之父因誤會吳聘害死長子，於是聯合杜明禮栽贓陷害吳家，吳家家破人亡、處境困窘，周瑩毅然決然要重振吳家東院。
後來，周瑩入股陝西機器織布局，在地方官積極推動洋務運動之際，卻遭到民間傳統織布從業民眾的聚眾抗議，廠房設備被人入侵破壞，陝西機器織布局面臨重建。因朝廷一派為取得陝西機器織布局的全數股權，陷害周瑩入獄，吳家為拯救深陷牢獄的周瑩，吳家首先交出陝西機器織布局吳家佔有之全數股份，以及白銀五百萬兩與洋商克勞迪簽訂的十年生絲買賣合約，才換得周瑩一命。出獄後的周瑩重燃鬥志建立涇陽布廠，吳家產業再次出現新起色。庚子拳亂（八國聯軍），周瑩用自己的方式擔起吳家大業的重振之風，引領動盪時局的改革之路 。
編劇蘇曉苑表示，《那年花開月正圓》劇本保留周瑩堅強和機敏的品質，以及賑災、修文廟、建學堂等真實事蹟之外，感情線與吳聘的婚姻屬實，但沈星移、趙白石等都是虛構人物。
吴周氏出生於1869年，經歷了中國的洋務運動、甲午戰爭、戊戌變法等歷史事件，在國家命運沉浮的過程中，樂善好施的吴周氏也發生显著改變。1900年，她向來到西安避難的慈禧提供了10萬兩白銀，慈禧親手題寫“護國夫人”牌匾送給她。《辛丑條約》簽訂後，吴周氏再次向太后上交白銀，與國家共患難，被封為“一品誥命夫人”。後來，由於天災與戰亂民不聊生，周瑩還開放糧倉，設置粥場，涇陽、淳化、三原、蒲城、富平等米糧店開倉放糧，救濟災民，為此，涇陽、三原兩縣將她的善舉載入史冊。劇中將倒推與真實歷史相融合。吴周氏建學堂、修水渠，遇到自然災害時積極組織賑災活動，花費白銀4萬兩修建的涇陽文廟至今尚存。有说，在她死後，由於沒有給吳家生有一男半女，連進入吳家祖墳的機會都沒有，只能默默的埋葬在距離吳氏陵園數百米的亂墳崗，至今了無踪跡。
硬地滾球

硬地滾球（Bocce、Bocci）是一種結合了草地滾球和室內短墊滾球（英语：Short mat bowls）（Short mat bowls）而成的球類運動，並演變為地板滾球適合較嚴重的肢體殘疾人士參加；另外這項運動亦適合年紀較大的小朋友和長者參與以訓練手部的活動能力。
地掷球— 從硬地滾球發展出來的一項球類運動，在法國非常盛行。
VS嵐

《VS嵐》，富士電視台遊戲節目，逢周四19:00至19:57（JST）播出。由嵐主持。2008年4月12日首播，2009年10月22日起，《VS嵐》正式升格為嵐的首個黃金時段節目。因應嵐將在2021年暫停團體活動，最終回4小時現場直播SP於2020年12月24日播出。接檔節目為由嵐成員相葉雅紀所主持的《VS魂》。台灣由緯來日本台的播出名稱為《嵐的大運動會》，以日語原音配中文字幕播出；2019年10月12日起改由WakuWaku Japan以《VS嵐-嵐的大運動會》為名稱播出。香港由無綫電視購入播映權，並由2012年4月8日起，逢星期日晚10時半在J2以日語、粵語雙語配中文字幕播出，後由2017年4月8日起，改為逢星期六晚7時播映。馬來西亞由Astro全佳HD2015年8月21日起每周五 21:00 - 22:00，以日語、華語雙語配英文字幕播出。
少年队：东山纪之
TOKIO：城岛茂、松冈昌宏、长濑智也、国分太一
V6：井之原快彦、坂本昌行、森田刚、三宅健、冈田准一、长野博
KinKi Kids：堂本光一
NEWS：手越祐也、小山庆一郎、加藤成亮、增田贵久
关西杰尼斯8：丸山隆平、横山裕、村上信五、安田章大、大仓忠义
KAT-TUN：中丸雄一、龟梨和也、上田龙也
Hey! Say! JUMP：山田凉介、知念侑李、中岛裕翔、八乙女光、高木雄也、伊野尾慧、有冈大贵、冈本圭人、薮宏太
Sexy Zone：中岛健人、佐藤胜利、松岛聪、菊池风磨、マリウス叶
A.B.C-Z：冢田僚一
Johnny's WEST：藤井流星、重冈大毅、桐山照史、滨田崇裕、小泷望、中间淳太、神山智洋
ふぉ〜ゆ〜：松崎祐介
King & Prince：岸优太、平野紫耀、永濑廉、高桥海人、岩桥玄树、神宫寺勇太
Snow Man：宮舘涼太、佐久间大介、渡边翔太、阿部亮平、向井康二、目黑莲
SixTONES：松村北斗、傑西、森本慎太郎
个人艺人：山下智久、生田斗真、风间俊介、长谷川纯、滨中文一、近藤真彦、中山优马、木村拓哉
小杰尼斯：大西流星、西畑大吾
部分常規遊戲在2015年後陸續減少登場頻率，但仍在VS嵐官方網站中被列出。 此部份僅列出曾以常規遊戲正式登場，而後被移除於官方網站的單元。
於2008年4月19日節目第二集起登場，並在2008年7月19日「彈珠台跑者（Pinball Runner）」登場後的隔週最後一次進行。
於2008年9月13日僅放送一次的遊戲。
於2009年11月12日僅放送一次的遊戲。
法式滾球

法式滾球（法語：Pétanque，法语发音：[Petɑ̃k]，奧克語：petanca，[peˈtaŋkɔ]），是滾球運動的一種，使用金屬鋼球及一顆小的木球進行。其中小木球稱為目標色球（Cochonnet或Jack），放置於目標圓圈區中央。當對手的鐵球接近目標色球時，球員擲出自己手中的球，如果可以比對手的球更接近目標色球，則得分。先達到獲勝分數者勝。
這個運動在1907年或1910年在法國南部普羅旺斯地方的拉西奥塔出現，隨後傳播到法國各地。
法式滾球是少數可進行如混雙等男女混合賽事的運動之一。
這個運動的名稱最早來自奧克語：Petanca，源自Pès tancats（[ˈpɛs taŋˈkats]），意思為雙腳站立，或雙腳固定。這個名稱來自於比賽規則，在這項比賽中，選手的雙腳必須同時保持站立在地面，選手可以用直立，微屈，或是蹲姿來進行擲球。法式滾球是唯一可以用蹲姿來進行的球類運動。
法式滾球比賽分為兩隊，人數可為一對一、二對二、三對三。
在一對一、二對二的賽制中，每名球員各持三顆球。在三對三的賽制中，每名球員各持兩顆球。
球員在投擲時，必須在圓圈內進行，圓圈可以直接在砂礫場地上標記，直徑必須介於35至50公分。而2005年後，規則引進了以直徑50公分的紅色塑膠投擲圈，並且和原本在場地上劃記的方式，兩者可自由選擇。
通常一場比賽會有好幾個Mènes，由法文直譯過來稱作循環、單局、或是回合。
一個單局要結束，包含幾個動作：首先目標色球被投擲，接續著兩隊接連投擲滾球。
在兩支隊伍都投擲了所有球之後，最靠近目標色球的球隊為單局優勝。獲勝隊伍在比另一隊所投擲出來，最接近目標色球的滾球以內，所有的滾球皆為得分球，也就表示，一支隊伍在一個單局裡，最多可以得到6分。
單局基本上沒有上限，直到其中一支隊伍累計分數達到13分，便成為最終優勝隊伍。
正式比賽所用的滾球，必須符合國際法式滾球運動總會所規定的規格。它們必須是中空的，並且由直徑在70.5至80毫米之間，以及重量在650至800公克之間的金屬（通常是鋼）製成。
當選手選擇個人的滾球時，選手可以依照個人的偏好，進行滾球的各項客製化，包括尺寸，重量和硬度，以及球體表面的凹槽條紋。
休閒用的滾球規格通常不符合國際法式滾球運動總會的規定，但價格比正式規格的球便宜許多，對於休閒使用十分足夠。不像比賽用滾球，休閒用滾球通常只有一種規格，有著相同的重量和尺寸。
傑克是一個由木頭製成的小球，通常是用黃楊木或櫸木製成。現代的規格要求傑克的直徑達到30毫米（正負誤差1毫米）。在過去，傑克通常被刻意製成“自然”的樣子－看起來未完成或以自然樣貌製成－但現代，傑克通常被繪以明亮的顏色。近年來，國際法式滾球運動總會開始開放非木製的合成傑克或樹脂傑克，但是許多國家組織（包括美國法式滾球聯盟）為了安全原因禁止使用合成傑克。
法式滾球幾乎可以在任何平坦、開放的空間玩。場地的地面可能是不規則的，甚至有一些小樹枝跟岩石在中間，而表面也很可能是不均勻的，有些地方硬且光滑，又有些地方粗糙且充滿石子。當一個場地，是專門為了法式滾球而建造時，場地表面通常是鬆散的礫石，或碎散的花崗岩、磚塊、貝殼。雖然有些較輕的塑膠球可以適應沙灘，但沙灘並不適合進行正式的法式滾球。法式滾球的場地是不需要背板或側板的，但是正式的比賽場地通常會用木板或其他結構隔開。
苏州奥林匹克体育中心

苏州奥林匹克体育中心（英語：Suzhou Olympic Sports Center）是一座位于苏州的甲级体育中心。主办2019年中国足球协会超级杯。2020-2021年作为中超联赛苏州赛区比赛场馆。
坐落于苏州工业园区金鸡湖湖东，中新大道东南侧、星塘街东侧。最初名为苏州工业园区体育中心。2012年开始规划，2013年9月奠基，2014年初正式动工，2018年10月13日全面完成。总建筑面积约38万平方米，包含一个4.5万人体育场、一个3000座游泳馆、一个1.3万人体育馆、一座体育公园和一个配套的商业广场。2018年2月6日更名为苏州奥林匹克体育中心。
2018年6月30日，奥体中心商业广场和游泳馆率先对外开放。2018年9月12日至16日在奥体中心体育馆将举行奥体中心建成后承办的第一项赛事：第一届冰壶世界杯第一站的比赛。
2022年冬季残疾人奥林匹克运动会轮椅冰壶比赛

2022年冬季傷殘奧林匹克運動會輪椅冰壺比賽在2022年3月5日至3月12日舉行，來自11個國家的隊伍將於北京賽區國家游泳中心角逐1面獎牌。比赛原本有12支队伍参赛，然而受俄罗斯入侵乌克兰行动，国际残疾人奥林匹克委员会决定禁止俄罗斯籍运动员参加比赛，世界冰壶联合会也决定不指定任何队伍顶替俄罗斯残疾人奥林匹克委员会的位置，至此比赛队伍数降至11支。
* 主办国家/地区（中国）
各代表团参赛队伍如下:
循环赛排名前四名的队伍晋级淘汰赛，获胜场数越多名次越高，如果出现获胜场数相同的队伍，则相关队伍相互间胜负关系较优者名次靠前，如果比较相互间胜负关系仍无法确定排名，则相关队伍的DSC值较小者名次靠前。
3月5日（六），14:35
3月5日（六），19:35
3月6日（日），9:35
3月6日（日），14:35
3月6日（日），19:35
3月7日（一）， 9:35
3月7日（一），14:35
3月7日（一），19:35
3月8日（二），9:35
3月8日（二），14:35
3月8日（二），19:35
3月9日（三）， 9:35
3月9日（三）， 14:35
3月9日（三）， 19:35
3月10日（四）， 9:35
3月10日（四）， 14:35
3月10日（四）， 19:35
3月11日（五）， 14:35
3月11日（五）， 19:35
3月12日（六）， 14:35
本次比赛最终排名为:
北京中山公园

北京中山公园位于北京市中心紫禁城南面，天安门西侧，于故宫一墙之隔。它原是明清两代的社稷坛，与太庙（今劳动人民文化宫）一起沿袭周代以来“左祖右社”的礼制建造。中山公园现占地23万平方米，是一座纪念性的古典坛庙园林。
社稷坛建于明朝永乐十九年，一直作为明清两代祭祀社稷的场所。清帝退位后，社稷坛闲置疏于管理，守坛的人在坛内饲养猪羊，许多地方被用来种植苜蓿作为饲料。
1913年中华民国政府接管了社稷坛，开始募集捐款，准备将其辟为公园。1914年10月10日社稷坛对普通民众开放，称中央公园，是北京最早成为公园的皇家园林之一。公园开放前，短时间内进行了大面积的整修，开辟了面对长安街的正门，凿开了东坛门的围墙，修成了月亮门的样式。1915年以后，又在园中添建了河塘、叠石和其他建筑，社稷坛的戟门也被改为殿堂。1925年孙中山的灵柩曾停放在园内的拜殿。1928年改中央公园为中山公园。在辟为中央公园后，除保留社稷坛外，先后营造了松柏交翠亭、格言亭、蕙芳园等景观，还把习礼亭、兰亭八柱亭、保卫和平坊及河北大名古刹的宋代石狮移入园中，园中还安放了多块清代宫苑中的名石。1937年日本占领北平后，改为北平公园，10月后又改成中央公园，1945年抗战胜利后恢复中山公园的名称，沿用至今。
1988年中山公园被中华人民共和国国务院定为全国重点文物保护单位，现在正在准备申请世界文化遗产。
建筑主要有社稷坛、拜殿、戟门、保卫和平坊、水榭、兰亭碑亭、唐花坞、习礼亭、四宜轩、迎晖亭、花廊、宰牲亭、格言亭、投壶亭、松柏交翠亭、来今雨轩、音乐堂、长青园、愉园和蕙芳园、儿童运动场等。
社稷坛，也叫“太社稷坛”或“太社坛”，位于公园的主轴上，是明清两代祭祀社稷的祭坛式建筑，北京社稷坛是现存的唯一一座祭祀社稷之用的庙坛建筑。
社稷坛是北京的九坛八庙之一，主体建筑有社稷坛和拜殿（今中山堂），附属建筑有戟门、神库、神厨、宰牲亭等，多是明永乐年间（1420年左右）修建。因坛内有五种颜色的土，又被称为五色土。
中山公园就是在原社稷坛的基础上改建为公园的。
保卫和平坊位于中山公园的南门内，是一个四柱三间三楼石牌坊，上面题有保卫和平四个大字，为郭沫若所书。保卫和平坊的前身是设于东单北大街的克林德牌坊，原为四柱三间七楼。 一战后，克林德牌坊被拆毁，运到中山公园重建，并改名为公理战胜坊。1952年又更名为保卫和平坊。
孙中山铜像位于保卫和平坊的北面的广场，是雕塑家曾竹韶创作，于1986年11月12日孙中山诞辰120周年时竖立，当时举办了隆重的落成典礼。
铜像矗立在黑色花岗岩基座上，基座正面有邓小平亲笔题词“伟大的革命先行者孙中山先生永垂不朽”。铜像高3.4米，为孙中山立像，孙中山着中山装，两腿略微分开，一手下垂，一手撑在腰间，目视远方，体现了革命先行者的风范。
兰亭八柱亭也叫兰亭碑亭，位于公园西南，唐花坞西侧，为一座重檐蓝瓦攒尖顶的八角石亭，内有一石碑。石碑阳面雕刻有王羲之的兰亭修禊图及曲水流觞图，碑阴面刻有清乾隆皇帝所写的《兰亭序》。亭内的八根石柱上分别刻有历代著名书法家摹写王羲之的八册《兰亭贴》的真迹。分别是：唐代虞世南（第一柱）、褚遂良（第二柱）、冯承素（第三柱）、柳宗元（第四柱）、柳公权（第五柱）摹写晋代王羲之《兰亭序》，明代董其昌（第七柱）仿柳公权《兰亭序》，清代于敏中（第六柱）、乾隆（第八柱）临董其昌访柳公权《兰亭序》。现八柱上的字迹已经风化，但有原拓本碑帖流传于世，收藏在故宫博物院，是书法史上的瑰宝。
兰亭八柱亭原名兰亭，也称流杯亭，原位于绮春园西北部，是圆明园四十景之一坐石临流的一部分。兰亭建于雍正初年，当时是仿绍兴兰亭而建的流觞亭，长方形开间三间。乾隆四十四年（1779年）改建为八方形，并换成巨型石柱。1860年兰亭被英法联军烧毁，石柱仅存。1917年，八根石柱迁入园内。1971年，利用这八根石柱建起兰亭。
习礼亭也叫演礼亭，是一座六角亭，建于明永乐十八年（1420年），原在正阳门内兵部街鸿胪寺内。明清两代初次进京的文武官员和外国使臣朝谒皇帝都要在习礼亭学习礼仪。1900年八国联军入侵北京，鸿胪寺衙门被焚毁，习礼亭幸免，后迁入户部街礼部衙门院内。清末，礼部改为典礼院。辛亥革命后，1912年典礼院由盐务署占驻。1915年，盐务署将此亭捐给中央公园。
唐花坞位于公园西南，兰亭八柱亭以东。唐本作“煻”，意为用火烘焙；坞指临水的建筑。唐花坞意为临水的花卉温室。唐花坞建于1915年，于1936年将木结构改为钢筋水泥结构，正中间改成重檐八方亭，平面形如如燕翅。这里作为温室花房，一年四季展出各种名贵花卉。
格言亭位于社稷坛北门外，是一座八根石柱的石亭。 1915年，在现保卫和平坊所在地建造了一座德式风格的亭子，亭子的每根柱上都刻着古代名贤格言。1918年格言亭迁到现址。在文革时期，格言亭是柱子上格言被毁。
八柱上格言分别是：
愉园位于社稷坛东，“愉”取“鱼”的谐音，是一座园中之园，1983年兴建，游廊内嵌有1983年记载建园始末的碑记。占地面积6200平方米，由八角亭、垂花门、鱼池、游廊等构成。愉园的特色是在此观赏金鱼。
音乐堂位于社稷坛棂星门外东南方，最初为日本占领时期（1942年）迫使中国人修建的露天舞台和砖砌的观众席，中华人民共和国成立后将砖砌的观众席改为木板长条椅，成了一座露天剧场，用于室外演出。1980年后，露天剧场建为室内剧场，现在已成为一座现代化音乐厅，是北京著名的演出场所。
中山公园的石狮子位于社稷坛南门外，明清时没有这座门。这对石狮1918年发现于河北大名县的一座古庙内，属于宋朝文物。二狮神态活泼，据说用木棍敲打因石质不同而一只出铁音，另一只出铜音。
惠芳园位于社稷坛西面，原是一片封闭的果园，于1990年9月建成的，占地6000余平方米。园内主要建筑是一座仿古的宅院，匾额上的“兰室”是朱德在1960年代为此地所题写。惠芳园常年展览兰花，这里养殖的兰花无论是品种还是数量均为北方地区之冠。
松柏交翠亭位于社稷坛东坛门外，为一重檐六角攒尖亭，在松柏掩映之中，故得名。
该亭原建于1915年，是一座六角筒瓦凉亭，叫六方亭。1930年，筒瓦换成绿琉璃瓦，并改名为松柏交翠亭。
投壶亭位于社稷坛东坛墙外，松柏交翠亭以南，是一座十字形敞亭，始建于1915年，1926年重建。保存六隻古代銅質投壺。
来今雨轩茶社位于中山公园东部，建于1915年，总建筑面积549.4平方米，曾是少年中国学会和文学研究会的活动地点，鲁迅亦是该茶社的常客。2005年1月3日在原址复设，2018年关闭整修。作为中国共产党早期北京革命活动旧址之一，2021年6月1日起对公众重新开放。
中山公园里的古树很多，最早的是辽代古柏，栽种于辽代兴国寺。其它有很多为明清时期栽种，树木的形态也很有特色，松柏林立，蔓藤缠绕。其中槐柏相抱已成为代表性的景观，有许多景点都是由古树花卉的名称而来，比如东坛门外的香雪海、松柏交翠亭等。这里每年春天的花展更是花卉爱好者的天堂。
社稷坛辟为公园之初，曾从圆明园遗址移来了一些名石，有青云片、青莲朵、绘月、搴芝。
在2020年4月29日的外交部记者会上，有《澳大利亚人报》的记者抱怨警察不允许外国记者进入该公园，却没有援引任何法律条文，經記者向外交部新聞司人員查詢，亦無相關規定。对此发言人耿爽表示其应该询问警察，也可以找新聞司的同仁协助疏通障礙。
宴會

宴會，是社團聚會一起吃的一餐活動，通常有一個主題，例如國際外交上的國宴、結婚的婚宴、壽宴、慈善餐舞會等。而西式或者安排會前雞尾酒酒會加自助餐等。
晚宴是一項專案管理，內容包括嘉賓名單、點菜菜單選擇、座位編排、收支預算、活動程序流水賬、祝酒及司儀等。
宴會是人群聚集的社交活動，按舉行的時間可以分為早會、午宴和夜宴等；一些研究認為，所有的人類社會都有某種形式的宴會，也就是說，舉辦宴會是普世文化通則之一。
Ananta (video game)

Ananta (simplified Chinese: 无限大; traditional Chinese: 無限大; pinyin: Wúxiàndà; lit. 'Infinity'; previously Project Mugen and then Mugen) is an upcoming free-to-play role-playing video game developed by the Hangzhou-based studio Naked Rain along with NetEase Montreal and published by NetEase. It was announced at Gamescom on August 24, 2023.
Featuring cel-shaded anime-like aesthetics, with day and night cycles, the game is set in a mystic urban open world, where each city is populated with pedestrians and foes. The game's first city, called Nova Inception Urbs is designed in a Japanese urban style. Other cities will become available later with European and American inspirations. The player can travel around the world between cities. Each city is procedurally generated by stitching multiple manually pre-designed areas, such as beaches, public or amusement parks, and factories. The character can pick up cats, play mini-games, and interact with all objects in the city especially in combat.
The game features Taffy, Bansy, Alan, Mechanika, Dila, Ringo, Aileen and Lykaia.
The player can swim in water or navigate the city by running, riding bikes or cars, climbing walls, doing parkour, grappling and swinging between skyscrapers using ropes similar to Spider-Man. Traverse is fast-paced and requires no stamina. Some characters have unique traverse styles. For example, Taffy's mallet can turn into a bike she can ride. The player can take on various quests and challenges to recover lost memories and unlock various abilities that can help progress in each character's story, culminating into a final plot involving battles against a villain.
The player navigates and fights in the city as one character, but can switch between a team of four characters during major battle events and boss fights. Each character has unique stats and abilities which may energize with teammates. The entire team can also equip an extra buff or major ability such crowd control or telekinesis.
The player is cast in the role of a top supernatural investigator known as an Infinite Trigger, looking into anomalies and paranormal events. All main characters and some NPCs are Espers, people with supernatural abilities. Each Esper has a unique story the player can experience, in which the character fights a force called "Chaos" that threatens humanity.
The game is being developed for PC, PlayStation 5, Android, and iOS. It is being developed in Chinese, English and Japanese, with the intent to add more languages and localization options. No release date window or monetization plan has been planned yet, as the developers are focused on game design and content creation.
On November 29, 2024, Project Mugen was titled Ananta. Ananta was approved for release in China.
Banquet hall

A banquet hall, function hall, or reception hall, is a special purpose room, or a building, used for hosting large social and business events. Typically a banquet hall is capable of serving dozens to hundreds of people a meal in a timely fashion. People and organizations rent them to hold parties, banquets, wedding receptions, or other social events. Businesses rent them to hold sales meetings, employee training events, employee awards events, and corporate celebrations and parties.
Banquet halls are often found within pubs, nightclubs, hotels, or restaurants.
The first recorded mention of "function rooms" is in 1922.
They are distinct from other halls, in that they have no religious or government affiliation. Most are run by commercial enterprises, though some banquet halls are run by fraternal organizations and are part of their building, available for rent by the general public, for example Masonic Halls.
Piața Unirii din București

Piața Unirii este situată în sectorul 3 din București, la intersecția dintre Bd. I. C. Brătianu, Bd. Unirii, Bd. D. Cantemir, Bd. Regina Maria, Bd. C. Coposu și Splaiul Unirii.
Piața a purtat diferite denumiri. În secolul al XIX-lea, s-a numit Piața Mare. După Marea Unire din 1918 s-a numit Piața Națiunii. În anii 1930 numele a fost Piața „8 iunie”, ziua în care regele Carol al II-lea a urcat pe tron. Apoi s-a numit Piața „6 septembrie”, ziua în care regele Mihai a urcat pe tron. Din anul 1950 s-a numit Piața „28 martie”, ziua în care au avut loc primele alegeri pentru Marea Adunare Națională. În 1959 denumirea a fost schimbată în Piața Unirii, la 100 de ani de la Unirea celor două principate.
Piața Unirii din Cluj-Napoca

Piața Unirii din Cluj, mai demult Piața Regele Matia, (în maghiară Mátyas Király tér), este punctul zero al municipiului Cluj-Napoca.
Actuala Piață a Unirii a constituit miezul orașului medieval Cluj, grupat în jurul Bisericii Sf. Mihail. Zidurile cetății medievale delimitează centrul istoric al orașului. Piața este cea mai mare ca dimensiune (cca. 220m pe 160m) din vechile piețe aflate în centrul și sud-estul Europei. Există piețe de dimensiuni mai mari, dar acestea s-au format mult mai târziu.
Istoric, este cea de-a doua piață a Clujului, după Piața Mică (actuala Piața Muzeului), în Evul Mediu, fiind denumită Piața Mare, spre a fi deosebită de cealaltă piață, Piața Mică. În ultima parte a secolului XIX numele i-a fost schimbat în Piața Principală, denumire care nu a rămas pentru mult timp. În prima parte a secolului XX piața a fost denumită Piața Regele Matia (Mátyas Király tér), după numele lui Matia Corvin. După 1980 piața a fost numită Piața Unirii, nume pe care îl poartă și acum. Între 1952-1980 denumirea i-a fost schimbată în Piața Libertății. Colocvial mai este denumită și Piața Mare sau simplu Centru.
În mijlocul pieței se află Biserica Sf. Mihail și Statuia lui Matia Corvin. Laturile pieței conțin mai multe clădiri celebre: astfel pe latura estică se află Palatul Bánffy, care adăpostește acum Muzeul de Artă și cele 2 clădiri construite în oglindă, de la care pornește strada Iuliu Maniu. Pe latura sudică se află clădirea fostei primării și cea a Băncii Naționale. La colțul sud-vestic se află clădirea Hotelului Continental, ridicată la 1894.
După revoluție, piața a devenit principalul punct financiar-comercial al orașului. Printre mărcile care au închiriat spații în Piața Unirii se numără, Adidas, United Colors of Benetton, Reebok, Outwear, Steillmann. Totodată s-au deschis reprezentanțe ale Băncii Transilvania, Citibank, Alpha Bank, BRD, Bank Leumi.
Piața urmează a fi supusă unui proces de refacere și transformare în zonă pietonală, alături de latura nordică a Bulevardului Eroilor. La data de 29 septembrie 2008 au început lucrările la amenajarea vestigiilor romane din fața Statuii lui Matia Corvin, aceasta reprezentând prima din cele patru faze ale refacerii pieței.
Imagini
Piața Unirii (stație de metrou)

Piața Unirii este o stație de metrou din București. Ea realizează comunicarea dintre magistralele 1 și 2 printr-un pasaj pietonal. În apropiere se află Magazinul Universal Unirea, Magazinul Cocor, precum și centrul vechi al orașului (reprezentat de străzile Lipscani, Șelari, Covaci, Gabroveni etc).
Stația a fost inundată de două ori în anii 1980.
În 1983 a avut loc prima inundație. Un dig al râului Dâmbovița a fost demolat temporar, dar la scurt timp după demolare, o ploaie torențială a dus la la inundarea ulteroară a peroanelor M1, și a șantierului pentru peroanele M2, ducând la întârzieri pe șantierul pentru M2.
La data de 1 mai 1987, în timpul construcției Pasajului Unirii, un excavator a lovit un canal de colectare al râului Dâmbovița. Mai târziu, o ploaie torențială a dus la creșterea debitului de pe Dâmbovița, ceea ce a dus la spargerea canalului, inundând șantierul pasajului. După inundarea șantierului, apa ulterior s-a scurs în peroanele M1, lucru semnalat la 20:30.
Până la orele 23:00, mai mulți ingineri și oficiali de partid s-au întrunit în stația inundată, în încercarea de a găsi o soluție. La orele 4:00, când apa ajunsese la 30 de centimetri deasupra peroanelor, s-a decis desființarea batardoului de la Pasajul Mărășești, ducând la o reducere în curgerea apei în stație. La 10:30, mai mulți pompieri, militari și ingineri ai metroului se adunaseră pentru a aduce pompe, care urmau să scoată apa din stație. Ceaușescu a vizitat stația inundată, enervat de închiderea metroului; mai mulți oficiali au asigurat o redeschidere ”marți dimineața”.
La scurt timp după plecarea lui, o altă scurgere de apă a fost observată în peronul M2. La 2 ore după semnalare, s-a constatat că apa circula printr-o gaură pentru cabluri. După ce s-au mai adus pompe de evacuare a apei, peronul M1 nu mai avea apă în dimineața de 3 mai, duminica, iar la peronul M2, lucrările continuau.
Inundația a fost atât de gravă, încât apa s-a scurs spre Mihai Bravu, inundând complet tunelul între Mihai Bravu și Timpuri Noi. În ziua de miercuri, 6 mai, tunelulrile au fost golite, astfel, începeau și operațiunile de curățare a tunelului și a peronului M2. Pe lângă asta, a fost necesară înlocuirea unor echipamente electrice și a semnalelor, și folosirea în masă a unui deodorant, din cauza mirosului teribil lăsat de apa murdară. Joi dimineață, în ziua de 7 mai 1987, metroul circula din nou.
Deși inundația a dus la afectarea alimentării electrice, defecțiunea semnalelor și inundarea camerelor de serviciu, totuși, au fost evitate pagube mai mari. A fost evitată avarierea transformatoarelor și a dispeceratului stației.
Girobicupolă pătrată

În geometrie girobicupola pătrată este un poliedru convex construit prin unirea a două cupole pătrate (J4) prin bazele lor mari astfel încât, printr-o rotire de 45°, fețele vecine ale celor două cupole sunt de tip diferit. Este a doua din șirul infinit de girobicupole. Este poliedrul Johnson J29. Fără rotirea de 45° a uneia dintre cele două cupole înainte de unire se produce ortobicupola pătrată (J28). Având 18 de fețe, este un octadecaedru. Nu este tranzitivă pe vârfuri.
Înrudită cu girobicupola pătrată este girobicupola pătrată alungită (J37) care se poate obține prin inserarea unei prisme octogonale între cele două cupole ale sale. Se discută dacă girobicupola pătrată alungită este sau nu un poliedru arhimedic deoarece, deși îndeplinește toate celelalte standarde necesare pentru a fi un poliedru arhimedic, nu este foarte simetric.
Formulele pentru arie A și volum V sunt stabilite pentru lungimea laturilor tuturor poligoanelor (care sunt regulate) a:
Girobicupola pătrată formează faguri în care spațiul este umplut și cu tetraedre; cu cuburi și cuboctaedre; cu tetraedre și piramide pătrate, și bipiramide pătrate alungite. (Ultimele pot fi descompuse în piramide pătrate alungite, cuburi sau piramide pătrate.)
Burlington, Ontario

Burlington este un oraș situat pe malul de nord al lacului Ontario la 50 km sud-vest de Toronto și 10 km nord-vest de Hamilton, Ontario. Orașul ocupă o suprafață de 185,74 km², în anul 2006 avea 164.415 loc. Burlington a luat naștere în anul 1873 prin unirea localităților Wellington Square și Port Nelson. În 1914 este declarat oraș, portul lui este folosit numai de ambarcațiuni sportive. Orașul este situat într-o regiune economică importantă a Canadei, numită "Golden Horseshoe" (Potcoava de Aur), Burlington fiind un centru comercial, cultural și turistic. Aici se poate vizita:
Ortobicupolă pătrată

În geometrie ortobicupola pătrată este un poliedru convex construit prin unirea a două cupole pătrate (J4) prin bazele lor octogonale astfel încât fețele adiacente ale celor două cupole sunt de același tip. Este a doua din șirul infinit de bicupole. Este poliedrul Johnson J28. O rotire de 45° a uneia dintre cele două cupole înainte de unire produce girobicupola pătrată (J29). Având 18 de fețe, este un octadecaedru. Nu este tranzitivă pe vârfuri.
Ortobicupola pătrată poate fi alungită prin inserarea unei prisme octogonale între cele două cupole ale sale pentru a produce un rombicuboctaedru, respectiv prin îndepărtarea unei prisme hexagonale neregulate se obține o bipiramidă pătrată alungită (J15), care ea însăși este doar un tip de octaedru neregulat.
Poate fi construită dintr-un bisfenocingulum (J90) prin înlocuirea benzii de triunghiuri de sus și de jos cu o bandă de dreptunghiuri, în timp ce se păstrază două sfenocoroane (J86) opuse.
Coordonatele celor opt vârfuri de pe ecuator pentru latura a o unitate sunt:
iar a celorlalte opt vârfuri sunt:
Formulele pentru arie A și volum V sunt stabilite pentru lungimea laturilor tuturor poligoanelor (care sunt regulate) a:
Ortobicupola pătrată formează faguri în care spațiul este umplut și cu tetraedre; cu cuburi și cuboctaedre; cu tetraedre și cuburi; cu piramide pătrate, tetraedre și diverse combinații de cuburi, piramide pătrate alungite și/sau bipiramide pătrate alungite.
Premiile Magritte 2011

Premiile Magritte 2011 sau Întâia ceremonie a premiilor Magritte, prezentată de Académie André Delvaux, a onorat cele mai bune filme ale anului anterior 2010, realizate în Belgia. Ceremonia de acordare a Premiilor Margritte a avut loc al 5 februarie 2011 în complexul artistic și cultural Square – Brussels Meeting Centre din cartierul Mont des Arts din capitala Belgiei, Bruxelles.
În timpul galei, care a început la orele 19:30 (CET), au fost prezentate 20 de premii Magritte, în 20 de categorii, alese prin vot de către membrii votanți ai Académie André Delvaux.
Gala a fost transmisă în direct de către postul belgian de televiziune BeTV, fiind produs de José Bouquiaux și regizat de Vincent J. Gustin. Regizorul de film Jaco Van Dormael a prezidat ceremonia de acordare a premiilor, în timp ce actrița Helena Noguerra a fost prezentatoarea evenimentului. Ceremonia de dinaintea galei a fost prezentată de regizorul de filmm Fabrice Du Welz.fr
În 2010, a fost fondată entitatea profesionistă de film, Académie André Delvaux, sub conducerea lui Patrick Quinet, președintele Asociației de producători de film francofoni (UPFF) și a lui Luc Jabon, președintele al Pro Spère. Scopul a fost unirea profesională a celor cinci branșe ale industriei de film francofone din Belgia: actori, regizori, producători, tehnicieni și scenariști. Scopul primordial al nou createi instituții a fost recunoașterea publică a meritelor celor mai valoroși realizatori de film belgieni după modelul francez al Premiilor César. Folosirea numelui marelui pictor belgian René Magritte a fost posibilă datorită lui Charly Herscovici, creatorul Fundației Magritte, care a aderat la ideea de a avea acești realizatori de film ca Les Magritte du cinéma René Magritte ai cinematografului belgian.
Nominalizații pentru Întâia ceremonie de decernare a premiilor Magritte au fost anunțați pe 13 ianuarie 2016, la centrul cultural Square din Mont des Arts, Bruxelles, de către Patrick Quinet și Luc Jabon, co-fondatori și co-președinți ai Académie André Delvaux. Filmul Illegal a primit cele mai multe nominalizări (opt), urmat de filmele Mr. Nobody și Private Lessons cu câte șapte nominalizări fiecare. Nominalizările pentru categoriile Cel mai bun scurt metraj și Cel mai bun documentar fuseseră deja anunțate la data de 29 decembrie 2010.
Câștigătorii fiecărei categorii au fost anunțați în timpul ceremoniei de premiere, la data de 5 februarie 2011. Cel mai premiat film a fost Mr. Nobody cu șase premii, pentru cel mai bun film, regizor și scenariu pentru Jaco Van Dormael, cea mai bună imagine pentru Christophe Beaucarne, cea mai bună muzică pentru Pierre Van Dormael și cel mai bun montaj acordat lui Matyas Veress. Celelalte două filme intens nominalizate, Illegal și Private Lessons au primit fiecare câte două premii în două categorii. Filmului A Town Called Panic i s-au decernat două premii în categoriile tehnice. Anterior, la 25 ianuarie 2016, premiul Magritte onorific fusese acordat postum lui André Delvaux.
Departamentul de Transporturi din Texas

Departamentul de Transporturi din Texas (Texas Department of Transportation, TxDOT /ˈtɛks.dɒt/) este o agenție guvernamentală de stat din Texas responsabilă cu construcția și întreținerea imensului sistem de autostrăzi de stat și cu sprijinirea sistemelor de transport maritim, aerian, feroviar și public ale statului. TxDOT a administrat anterior înregistrarea vehiculelor înainte de crearea Departamentului Autovehiculelor din Texas în noiembrie 2009.
Agenția are sediul în clădirea Dewitt C. Greer din Austin din 1933.
Legislativul din Texas a creat Texas Highway Department în 1916 pentru a administra construcția și întreținerea autostrăzilor federale. În 1975, responsabilitățile sale au crescut atunci când agenția a fuzionat cu Texas Mass Transportation Commission, rezultând în formarea Departamentului de Stat pentru Autostrăzi și Transport Public.
În 1986, departamentul a început să folosească „Don't Mess with Texas” ca slogan pentru a reduce aruncarea gunoiului pe șoselele din Texas, ca parte a unei campanii publicitare la nivel de stat. Fraza a fost afișată în mod vizibil pe indicatoarele rutiere de pe autostrăzile principale, precum și în reclame la televiziune, radio și în presa scrisă. Sloganul este încă în uz și rămâne foarte popular.
În 1991, Legislativul a combinat Departamentul de Stat pentru Autostrăzi și Transport Public, Departamentul de Aviație și Comisia Autovehiculelor din Texas pentru a crea Departamentul de Transporturi din Texas (TxDOT).
TxDOT are aproximativ 12.000 de angajați. Marc Williams este directorul său executiv din 2021. Williams a fost director executiv adjunct din 2015. El este asistat de un director adjunct, Brandye Hendrickson. Departamentul este organizat în 25 de districte geografice și 34 de divizii.
În fiecare lună, TxDOT publică Texas Highways, o revistă menită să prezinte diverse aspecte ale statului, adesea prin furnizarea de informații de călătorie interesante despre o anumită porțiune de autostradă (sau autostrăzi) din stat. De asemenea, TxDOT publică anual Texas Travel Guide, care oferă puncte de interes pentru toate regiunile din Texas.
Horizon este o revistă trimestrială care se concentrează asupra problemelor de politică în domeniul transporturilor și, în special, asupra finanțării.
Kiryat Haim

Kiryat Haim (în ebraică קריית חיים pronunțat [kiʁˈjat χaˈjim]) este un cartier din Haifa, Israel. Este considerată parte a Krayot, aglomerația de case din partea de nord a zonei metropolitane Haifa. În 2008, Kiryat Haim avea o populație cu puțin sub 27.000 de locuitori. Kiryat Haim se află la granița municipală a orașului Haifa și se află pe malul Mării Mediterane.
Kiryat Haim, fondată în 1933, a fost numită după Haim Arlosoroff, care a fost asasinat în acel an. Kibbutz Kfar Masaryk, format în Petah Tikva în 1932 și cunoscut inițial "Czecho-Lita", s-a mutat la Bat Galim în 1933 și apoi la dunele de nisip din Kiryat Haim, la vest de calea ferată. Kibuțul a cultivat legume și a deschis o fermă de produse lactate. În acest moment, a adoptat un nou nume: Mishmar Zevulun (Gardianul Văii Zevulun).
Din punct de vedere administrativ, Kiryat Haim este împărțit în două părți, Kiryat Haim West și Kiryat Haim East. Kiryat Haim West este situat pe partea de vest a liniei de cale ferată între care și plaja kiryat Haim.
Kiryat Haim Est a fost extins la mai târziu și este situat pe partea de est a căii ferate. Locuințele au constat inițial în locuințe unifamiliale cu densitate scăzută, cu o serie de proiecte de locuințe publice situate la marginea cartierului. În ultimele decenii, unele dintre acestea au fost înlocuite de dezvoltări cu densitate mai mare și clădiri de apartamente. Kiryat Haim East găzduiește „inima” comercială a suburbiei, cu o serie de magazine, restaurante și un supermarket situat de-a lungul străzii Achi Eilat, principala magistrală a suburbiei.
Ca parte a planului său de dezvoltare a coastelor, Corporația Economică din Haifa a construit Promenada Kiryat Haim, numită după ministrul israelian al mediului Yehudit Naot.
Kiryat Haim a absorbit un număr mare de imigranți din fosta Uniune Sovietică care au sosit în anii 1990. Suburbia are, de asemenea, o populație mare de israelieni etiopieni.
Kiryat Haim este deservit de Gara Kiryat Haim, care se află pe principala Linia de cale ferată de coastă către Nahariya, cu trenuri spre sud către Beersheba și Modi'in.
Trei linii de autobuz Egged au traseu prin Kiryat Haim, ruta 13 care circulă între Kiriat Ata și Kiryat Yam, ruta 15 care străbate jumătatea vestică a Kiryat Haim de la stația centrală de autobuz Krayot din nordul Kiryat Motzkin până la Hutzot HaMifratz, și traseul 26 care călătorește între Kiriat Ata și plaja Kiryat Haim.
Noaptea, Kiryat Haim este deservit de autobuzul de noapte 210, care parcurge un traseu șerpuit prin Krayot cu terminuses în Kiryat Ata și Kiryat Bialik.
Materiale media legate de Kiryat Haim la Wikimedia Commons
Boji

Boji este un câine maidanez din Istanbul, Turcia, cunoscut pentru călătoriile sale în unitățile de transport public ale orașului. Este descris ca fiind o corcitură de kangal cu „blană maro-aurie, ochi întunecați și urechi fleșcăite”. El urcă în autobuze, metrou, tramvaie și feriboturi.
Autoritățile au organizat vaccinarea animalului și echiparea lui cu un microcip care să îi urmărească mișcările. Astfel, într-o singură zi Boji vizitase 29 de stații de metrou și călătorise până la 30 kilometri (19 mi). Odată a ajuns și pe Insulele Principilor.
Numele său tradus din turcă înseamnă boghiu.
Aventurile sale au ajuns pentru prima dată în atenția publicului la mijlocul anului 2021. Un purtător de cuvânt al Metro Istanbul a declarat următoarele:
În numele lui Boji a fost deschis un cont de Twitter cu conținut în turcă și engleză, care către 6 octombrie 2021 avea aproape 60.000 de urmăritori. Are și un cont de Instagram. Mulți oameni postează poze sau selfie-uri cu Boji pe propriile profiluri de socializare.