davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Mario Vaquerizo

Mario Vaquerizo Caro (Madrid, 5 July 1974) is a Spanish singer-songwriter, journalist, writer, manager and occasional radio and television personality. He became famous with the Spanish reality show Alaska y Mario on MTV Spain. The reality show depicted his life with his wife, the singer Alaska, whom he married in Las Vegas. He is also known for his appearances on different Spanish radio and TV shows such as El Hormiguero, El programa de Ana Rosa, and yu: No te pierdas nada. Vaquerizo was also the voice of Frankenstein in the Spanish language version of the animated film Hotel Transylvania.
Vaquerizo has worked as a media contributor to Spanish newspapers El País and La Razón, magazines such as Vanidad, Primera Línea, Rolling Stone, In Touch, and Canal+, a French premium cable channel. In 1999, he began collaborating with the advertising department at the record company Subterfuge.
He also worked as press agent for Spanish musical groups Fangoria, Dover, singers Merche and Silvia Superstar, and actresses Elsa Pataki and Leonor Watling. In addition, under the stage name Nancy Anoréxica, he is the lead singer of the Spanish pop group Las Nancys Rubias, which specializes in band covers. Other members of the group are his sister Marta Vaquerizo, Juan Pedro del Moral, Susie Pop, and Miguel. They have released five albums with Warner Music Group, their most famous songs being "Peluquitas", "Me da igual", "Sálvame", "Corazón de hielo" and "Di que sí". In 2014, Vaquerizo published a book titled Fabiografía; written in the first person, it is the biography of Fabio McNamara, an important artist and figure in La Movida Madrileña counterculture scene.
මහරගම නගර සභාව

කොළඹ නගරයේ සිට කි.මී. 16 ක් ගිණිකොණ දෙසින් මහරගම නගර සභා බල ප්‍රදේශය පිහිටා තිබේ. ජනගහන හා ‍භෞතික වර්ධනය අතින් ඉහළ වර්ධනයක් පෙන්නුම්
කරන අතර, දෙහිවල, කෝට්ටේ, නුගේගොඩ වැනි සංවර්ධිත නගර කේන්ද්‍ර කොට ගෙන ස්ථානගතවීමේ හේතුවෙන් මෙම නගරයේ සංවර්ධන විභවය තවදුරටත් වර්ධනය වෙමින් පවතී. නගරය හරහා දිවෙන හයිලෙවල් මාර්ගය මගින් කොළඹ අග නගරය මෙන්ම අධිවේගි මාර්ග පිවිසුම පිහිටා තිබිම ‍ හේතුවෙන් අනෙකුත් ප්‍රධාන නගර හා සම්බන්ධිකරණය කරනු ලබයි.
2002 ජනවාරි මස 10 වන දින අංක 1218/35 දරණ ශ්‍රී ලංකා ප්‍රජාතාන්ත්‍රික සමාජවාදි ජනරජයේ ගැසට් පත්‍රය මඟින් 2002.047.15 වන දින සිට මහරගම නගර සභාව සංස්ථාපනය කර ඇත. මේ වන විට නගර සභා සේවක හා නිලධාරින් ප්‍රමාණයකින් සමන්විත වී ඇත.කොළඹ දිස්ත්‍රික්කයේ ඉතා ඉක්මනින් සංවර්ධනය කරා ලඟා වී ඇති පළාත් පාලන ආයතනයකි. ප්‍රදේශයේ ජනතාවගේ සෞඛ්‍ය තත්වය ඉහලින් නංවා ගැනීමටත්, මංමාවත් හා මාර්ග අලුත් වැඩියා කටයුතු ඉතාමත් හොදින් සංවර්ධනය කිරීමටත් බල ප්‍රදේශයේ සෑම කොටසකටම විථ් පහන් සවිකිරිමත් ආදී නොයෙකුත් මහජන සේවාවන් ලබා දීමටත් මහත් සේ ඇප කැප වී සිටි.
1963 දී ව.කි.මී 5 කට පමණ සීමා වී සුළු නගර සභා ප්‍රදේශයක් ලෙස පැවතුන මෙම පළාත් පාලන ආයතනය 1988 වර්ෂයේදී ව.කි.මී 21 ක විශාල ප්‍රදේශයක් බවට පුළුල් වී ප්‍රාදේශීය සභාවක් බවට පත්විය.
2002 ජනවාරි 10 වැනි දින ශ්‍රී ලංකා ප්‍රජාතාන්ත්‍රික සමාජවාදී ජනරජයේ අතිවිශේෂ ගැසට් පත්‍රය මගින් එවකට ස්වදේශ කටයුතු පළාත් සභා සහ පළාත් පාලන අමාත්‍යවරයාව සිටි ඇලික් අළුවිහාරේ මැතිතුමා විසින් “මහරගම නගර සභාව“ යන නිල නාමය නියම කර තිබේ. එම ගැසට් පත්‍රයට අනුව ග්‍රාම නිලධාරී කොට්ඨාශ 41 කින් සමන්විත භූමි ප්‍රදේශය නගරයක් විය යුතු බවත්, එහි දක්වා ඇති සීමා පරිපාලන සීමා ලෙසත් නම්කර ඇත. 2002 අප්‍රේල් 15 දින මහරගම නගර සභවේ නිල කාලය ආරම්භ විය.
බස්නාහිර පළාතෙහි කොළඹ දිස්ත්‍රික්කය තුල පිහිටා ඇති මහරගම නගර සභා බල ප්‍රදේශය වර්ග කිලෝමීටර් 39.4 ක භූමි ප්‍රමාණයකින් සමන්විත වන අතර උතුරින් හා වයඹ දිගින් කෝට්ටේ මහ නගර සභා බල ප්‍රදේශයෙන් සහ කඩුවෙල මහ නගර සභා බල ප්‍රදේශයෙන්ද නැගෙනහිරින් හෝමාගම ප්‍රාදේශීය සභා බල ප්‍රදේශයෙන්ද දකුණින් කැසබෑව නගර සභා බල ප්‍රදේශයෙන්ද බටහිරින් දෙහිවල ගල්කිස්ස මහ නගර සභා බල ප්‍රදේශයෙන්ද මායිම්ව ස්ථානගත වී ඇත.
කොළඹ නගරයේ සිට කි.මී16ක් ගිනිකොණ දෙසින් මහරගම නගර සභා බල ප්‍රදේශය පිහිටා තිබෙන අතර ජනගහනය හා භෞතික වර්ධනය අතින් ඉහළ වර්ධනයක් පෙන්නුම් කෙරේ. නගරය හරහා දිවෙන හයිලෙවල් මාර්ගය මගින් කොළඹ අග නගරය මෙන්ම සබරගමුව, ඌව වැනි පළාත් හා ප්‍රධාන නගරද සම්බන්ධීකරණය කරනු ලබයි.
2021 වර්ෂය වන විට අපේක්ෂිත ජනගහනය 253,047 වන අතර, මෙම නගරය අධි ජන ඝනත්වයකින් යුතු වාණිජ මධ්‍යස්ථානයක් හා ප්‍රධාන නේවාසික නගරයක් ලෙස හඳුනාගෙ ඇත.2014 වර්ෂයේ ජනගහනය 202,557 ක් වන අතර වරිපනම් අය කරන දේපල සංඛ්‍යාව 77,740 ක් වේ.
මෙම පළාත් පාලන ආයතනයේ වගකීම් හා කාර්යභාරය වන්නේ ජනතා තෘප්තියට හේතුවන උපරිම මට්ටමේ සේවාවක් සපයා දීමය. තුලනාත්මක හා ධරණීය සංවර්ධනයක් මගින් ප්‍රාදේශීය ජනතාවගේ ශුභ සිද්ධිය සඳහා වු අපේක්ෂාවන් ලඟා කරදීමට හා ප්‍රාදේශීය ආර්ථික සංවර්ධනය නංවාලීම සඳහා ද අවශ්‍ය වන්නා වු යටිතල පහසුකම් සපයා දීම මගින් බල ප්‍රදේශයේ ජනතාවගේ ජීවන තත්වය හා ඔවුන්ගේ භෞතික වටපිටාවද වර්ධනය කරලීම නගරසභාවේ අභිමතාර්ථය වන්නේය.
මහරගම නගර සභා බල ප්‍රදේශයේ පාසල් හැර ගිය හා රැකියා විරහිත කාන්තාවන් සවිබල නැන්වීම හා ඔවුන්ගේ ආර්ථිකය ශක්තිමත් කිරීම පදනම් කරමින් ස්වයං රැකියා පුහුණු අත්වැල ව්‍යාපෘතියක් මහරගම නගර සභාව මඟින් පවත්වනු ලබයි. මෙම පාඨමාලාව නොමිලේ පවත්වනු ලබන අතර පාඨමාලා අටකින් සමන්විත වේ.
2. වෘත්තිය පුහුණු පාඨමාලාව -මහරගම නගර සභාව
http://maharagama.uc.gov.lk
විලාසිතා - පාවහන්

උස් අඩි පාවහන්
පාවහන් සංයුක්ත වන්නේ පරිස‍රයට එරෙහිව ආරක්ෂා වීමට සනීපාරක්ෂාවට හා අලංකරණයට පලඳින පාදයේ පළඳින පැලඳුමක් වශයෙනි. සෙරෙප්පු හා ෆ්ලිප් ෆොප් හැරුණු කොට අනෙක් පාවහන් හා පාදය අතර මේස් හා අනෙකුත් පැලඳුම් පළඳිනු ලැබේ. සාමාන්‍යයෙන් සපත්තු හා බූට්වල නව විලාසිතාවලදී පාවහන් සමහරක් විට ෆෙටිෂිෂම් (fetishism) සමඟ සම්බන්ධ වේ.
පාවහන් නිර්මාණය කිරීමේ වෘත්තිය පුහුණුවන පුද්ගලයින් සපත්තු මසන්නන් හෝ සපතේරුවන් නම් වේ.
දැනට දන්නා පැරණිම පාවහන් සොයාගෙන ඇත්තේ එක්සත් ජනපදයේ ඔරිගන් ප්‍රාන්තයේ ෆෝට් රොක් ගුහාවේහි දීය. සැගේබ්‍රෂ් පොතු මඟින් වියන ලද මෙම සෙරෙප්පුවල විකිරණශීලී කාබන් දින ගණනය මඟින් පෙන්නුම් ක‍ෙල් ඒවා අඩුම තරමින් වසර 10000ක් වත් පැරණි බවයි.
විලාසිතා-පාවහන් යනු

පාවහන් සංයුක්ත වන්නේ පරිස‍රයට එරෙහිව ආරක්ෂා වීමට සනීපාරක්ෂාවට හා අලංකරණයට පලඳින පාදයේ පළඳින පැලඳුමකිනි. සෙරෙප්පු හා ෆ්ලිප් ෆොප් හැරුණු කොට අනෙක් පාවහන් හා පාදය අතර මේස් හා අනෙකුත් පැලඳුම් පළඳිනු ලැබේ. සාමාන්‍යයෙන් සපත්තු හා බූට්වල නව විලාසිතාවලදී පාවහන් සමහරක් විට ෆෙටිෂිෂම් (fetishism) සමඟ සම්බන්ධ වේ.
පාවහන් නිර්මාණය කිරීමේ වෘත්තිය පුහුණුවන පුද්ගලයින් සපත්තු මසන්නන් හෝ සපතේරුවන් නම් වේ.
දැනට දන්නා පැරණිම පාවහන් සොයා ගත්තේ එක්සත් ජනපදයේ ඔරිගන් ප්‍රාන්තයේ ෆෝට් රොක් ගුහාවේහි දීය. සැගේබ්‍රෂ් පොතු මඟින් වියන ලද මෙම සෙරෙප්පුවල විකිරණශීලී කාබන් දින ගණනය මඟින් පෙන්නුම් ක‍ෙල් ඒවා අඩුම තරමින් වසර 10000ක් වත් පැරණි බවයි.
සමුද්‍ර කෞතුකාගාරය, ගාල්ල

සමුද්‍ර කෞතුකාගාරය දකුණු වෙරළ කළාපයේ සාගර ජීව විද්‍යාත්මක හා මානව විද්‍යාත්මක කරුණු පිළිබදව මහජනතාව දැනුවත් කරන එකම කෞතුකාගාරය ‍වේ. මෙම කෞතුකාගාරය ගාලු කොටු‍වේ 1671 ඉදිකරන ලද පැරණි ලන්දේසි ගබඩාව තුල පිහිටා ඇති අතර 1992 මැයි 9 වැනි දින මහජනතාව සඳහා විවෘත කරන ලදී.ජාතික වෙරළාසන්න කෞතුකාගාරය පිහිට තිබෙන්නේ ගාලු කොටුව අභ්‍යන්තරයේය.
2004 දෙසැම්බර් 26 වැනිදා සිදුවූ සුනාමි ව්‍යසනය හේතුවෙන් මෙම කෞතුකාගාරය මුළුමනින්ම විනාශ වූ අතර එහි වූ සියළුම ප්‍රදර්ශන භාණ්ඩ වලට හානි සිදු විය. ශ්‍රී ලංකා නෙදර්ලන්ත සංස්කෘතික සහයෝගීතා වැඩසටහන යටතේ නෙදර්ලන්ත රජය සමුද්‍ර කෞතුකාගාරය ප්‍රතිසංස්කරණය සඳහා මූල්‍යමය ආධාර සපයා ඇත. අවුරුදු 3 ක් පුරා සිදුකළ ප්‍රතිසංස්කරණ කටයුතු වලින් පසුව ජාතික සමුද්‍ර කෞතුකාගාරය නැවත මහජන ප්‍රදර්ශනය සදහා විවෘතව ඇත.
මෙහි ප්රලදර්ශනය කරන සමුද්රිරක මෙවලම් දියයට කෙරුණු ගවේෂණ වලදී හමුවූ ඒවාය.මේ අතර සිතියම්,කඹ,මැටිබඳුන්,බියර් පානය කරන කෝප්ප,දුම් පයිප්ප,බැරල්,ගිවිසුම්,කාලතුවක්කු සහ නාවික පාවහන් විශාල ප්‍රමාණයෙන් ඇත
ක්‍රීඩා ඇඳුම්

පාපැදි ධාවන තරඟ වලදි තද ඇඳුම් (Tights) ආරක්ෂක හිස් වැසුම් සහ විශේෂ පාවහන් පාවිච්චි කරනු ලැබේ.
ක්‍රීඩා ඇඳුම් යනු පාවහන්ද ඇතුලුව ක්‍රීඩා සහ ව්‍යයාම කිරීමේදි අඳිනු ලබන ඇඳුම් පැළඳුම් යනාදියයි.
ක්‍රීඩාවට විශේෂ වූ ඇඳුම් වලට කෙටි කලිසම්, ට්‍රැක් සූට් (Track suit) ටී ෂර්ට්, පෝලෝ කමිස සහ පුහුණු කරන්නන්ගේ ඇඳුම් ආදිය ඇතුළත් වේ. විශේෂයෙන් සකස් කරන ලද ඇඳුම් වලට වෙට් සූට් (Wet suit) සහ සැලොපෙට්ස්ද ඇතුලත්වේ. එයට ජොක් ස්ට්‍රැප් වැනි යට ඇඳුම්ද ඇතුලත් වේ. සාමාන්‍ය ඇඳුම් මෝස්තර වලදීද ක්‍රීඩා ඇඟලුම් බොහෝ විට අඳිනු ලැබේ.
බොහෝ ක්‍රීඩාවන් සඳහා ක්‍රීඩකයන් ඇඳුම්වල විවිධාකාර අයිතමයන්ගේ සංකලනයක් අඳිති. උදාහරන ක්‍රීඩා පාවහන්, පෑන්ට්ස් සහ කමීස ආදී වශයෙනි. සමහ‍ෙරක් ආරක්ෂක හිස් වැසුම් සහ අමෙරිකන් පාපන්දු ක්‍රීඩකයන් පාවිච්චි කරන අංගාරක්ෂක වැනි ඇඳුම් අඳිති.
DSI Samson Group

DSI Samson Group is a Sri Lankan family owned conglomerate established in 1962. It has over 29 subsidiaries and is a leading manufacture of footwear and rubber products in Sri Lanka.
Established in 1962, by Diyunuge Samson Rajapaksa, JP as a footwear retail shop in Colombo Fort, he soon branched into manufacturing, importing and distribution by establishing a large retail network. Presently, it has over 200 showrooms (servicing 4000 dealer points island-wide), DSI footwear boasts the largest retail trading network in footwear
DSI Samson Group is governed by the Chairman and the Board of Directors which manages its diversified group of subsidiaries.
Its current Group Chairman is Uditha Egalahewa, and its Group Managing Director is Kasun Rajapaksa.
DSI is the leading footwear manufacturer in Sri Lanka, having established the first shoe manufacturing plant on the Island in 1962. Its subsidiaries in this area include;
Service Industries Limited

Service Industries Limited, doing business as Servis, is a Pakistani shoes and tire manufacturer which is based in Lahore, Pakistan.
Service factories are located in the Pakistani cities of Gujrat, Muridke, Nooriabad, Raiwind, Negombo, Sri Lanka. The company had humble beginnings in 1941. Servis Shoes is a shoe manufacturing company and Servis Tyres is a tire manufacturing company working under the Servis Industries Limited.
Service Industries Limited (SIL) was founded in 1941 by a group of college friends, namely Chaudhry Nazar Mohammad, Chaudhry Muhammad Hussain, and Chaudhry Mohammad Saeed. It initially produced handbags and sports goods. During World War II, Service supplied boots to the British Indian Army. In 1953, the company established Halal Tanneries, and in 1954, it opened a shoe manufacturing plant in Gulberg industrial area of Lahore.
In 1959, Service relocated its operations to Gujrat, where it opened Pakistan's first organized shoe factory.
From the 1960s to the 1980s, Service diversified its product portfolio to include textiles, motorcycle tires, and gas masks. In 1965, the company formed a retail subsidiary called Service Sales Company (SSC), which opened stores near those of its competitor, Bata Pakistan. By 2007, SSC had surpassed Bata in sales, and by 2010, SIL had become a major shoe exporter and had over 450 retail outlets in Pakistan.
In 2011, Service's ownership was passed to the founders' descendants, with Omar Saeed, a third-generation family member, becoming the CEO. Under Saeed's leadership, SIL introduced changes in its retail operations, such as adopting a new store format under the Shoe Planet brand, which contributed to business growth. During this period, SSC also made changes in its managerial practices and product offerings.
Odel

Odel (stylised as O▷ΞL and ODEL) is a public retail company, the first in Sri Lanka. Starting out as a single company focusing on the retail garment trade, Odel developed over the years to become the first department store in the country.
The company started when Otara Gunewardene began selling factory surplus garments and apparel from her car boot to family and friends in 1989.
Gunewardene registered Odel (the name is based on her own name, Otara Del Gunawardene) as a private limited liability company on 31 October 1990 and the company opened its first 37 m (400 sq ft) store on Dickmans Road in Colombo. In 1994 they opened their second store in Majestic City and by 1995 the company had a total of nine stores located in city hotels and shopping centres throughout Colombo.
In 1996 Odel opened its 930 m (10,000 sq ft) flagship store in Alexandra Place, Colombo, which was further expanded to 3,700 m (40,000 sq ft) in 2000. In 2005 the company opened a store in the departure/transit lounge of Bandaranaike International Airport, Katunayake, as a part of an initiative in conjunction with the Airport Expansion Project. Odel opened two more stores in Kohuwela and Ja-Ela.
In 2009 they opened a further three stores in Nugegoda, Mount Lavinia and Moratuwa. The following year the company opened another three stores in Panadura, Maharagama and Battaramulla. On 24 February 2010, it was converted into a public limited liability company and in July Odel became the first fashion retail business to be listed on the Colombo Stock Exchange.
In 2012 the company opened stores in Wattala, Kiribathgoda and in the Kandy City Centre shopping complex, the first store outside the Western Province. Odel also launched Luv SL - a concept store carrying stylish souvenirs and products catering to locals and tourists - opening Luv SL stores at the Queen's Hotel, Kandy and the Old Colombo Dutch Hospital shopping precinct.
In July 2012 Parkson Retail Asia Limited purchased a 41.82 per cent stake in the company for Rs 1.424 billion.
In September 2014 Gunewardene sold her majority shareholdings in Odel PLC to the Softlogic Group for LKR 2.7 billion. Softlogic has subsequently increased its shareholding and on 30 June 30, 2016, it held a 96.67 per cent stake in the company.
Honda Logo

The Honda Logo is a B-segment supermini manufactured and marketed by Honda from 1996 to 2001, as a three-door and five door hatchback, sharing its platform with the Honda Capa and replacing the second generation Honda City. The Logo was larger than the kei class Honda Life, smaller than the subcompact Honda Civic, and was superseded by the Honda Fit.
It was marketed in Japan through dealerships of Honda Clio from 1996 to 2001, and briefly in the United Kingdom between 2000 and 2001. The Logo was an effort by Honda to repeat the success of early Civic, with its length, width, and engine size almost matching the first generation Civic.
The Logo used the D13B, initially with two valves per cylinder, subsequently upgraded to four valves. A CVT transmission was offered. The engine provided 66 PS (49 kW; 65 hp). Minor changes in later grades sport "TS", sixteen valve type specification in D13B (SOHC 1.3L PGM spec FI) were also later introduced. The sporting TS model produces 91 PS (67 kW; 90 hp) and 11.6 kg⋅m (114 N⋅m; 84 lb⋅ft). The TS version had an LSD differential in the 1000 cars produced
Transmissions included a five-speed manual transmission, three-speed automatic transmission, and the CVT, marketed as Honda Multimatic.
In Japan, the Logo succeeded the second generation series of Honda City, GA1 and 2. Two models were derived using the platforms and components: the Honda Capa and the first generation Honda HR-V which had much more emphasis on a youthful approach, but the Logo was meant to remain practical and economical and sales reflected the modest intent of the Logo, and the car did not sell as well as hoped.
From the lessons learned from the Logo, the Honda Fit that followed in 2001 was successful to renew the basic concepts, combining fun to drive with great packaging, and less so on making an economical and practical car. In Europe, sales were not particularly strong, but the car did come top of a customer satisfaction survey in December 2001.
A number of second hand Logos - originally sold new in Japan - were shipped to New Zealand in the 2000s and were a popular 'used import' buy for several years.
The Logo was tested by Euro NCAP in 2000. It received a score of 17 for an adult occupant, and a score of 14 in the pedestrian test.
Akbar Tea

Akbar Tea is a Sri Lankan tea brand owned by Akbar Brothers Ltd, along with Alghazaleen Tea. The company produces a range of tea bags, loose teas and gifts including: black tea, green tea, flavoured teas, and herbal teas. Akbar is Sri Lanka's largest tea exporter.
Akbar Tea was formed in 1969 when Tyeabally Shaikh Hebtulabhoy's grandsons: Abbas Akbarally and Inayet Akbarally resigned from Hebtulabhoys and Co. establishing Akbar Brothers. The family has been in the food business since 1864, when Shaikh Hebtulabhoy (1834-1897) migrated from India to Sri Lanka, establishing a food import/export company based in Pettah. His son, Tyeabally Shaikh Hebtulabhoy (1888-1928), established the tea company, M. S. Hebtulabhoy and Company Limited, which commenced shipping tea overseas in 1907.
Within three years Akbar Brothers were exporting to major tea markets in the Middle East and other parts of the world. In 1972 Akbar Brothers Limited was incorporated and their father, Shaikh Akbarally (1911-2003), retired as the chairman of Hebtulabhoys and Co. joining his sons.
The firm is still owned and managed by members of the family and is Sri Lanka’s largest tea exporter. The company operates a 276,000 sq.ft. manufacturing facility in the Kelaniya district of Colombo. The parent company, Akbar Group, is also involved in property development, healthcare, and electricity generation.
In July 2022, the company expanded its operations to Oman.
List of Nintendo DS games (J–P)

This is a list of physical video games for the Nintendo DS, DS Lite, and DSi handheld game consoles. It does not include games released on DSiWare or the iQue DS. The last game for the Nintendo DS, Big Hero 6: Battle in the Bay, was released on October 28, 2014.
There are currently 3468 games in this table across all pages: 0 to C, D to I, J to P, and Q to Z.
There are 261 applications included in the list.
There are 42 games included in the list.
World Trade Center Colombo

The World Trade Center (also known as WTC Colombo or WTCC) (Sinhala: ලෝක වෙළෙඳ මධ්‍යස්ථානය, romanized: Lōka Veḷen̆da Madhyasthānaya; Tamil: உலக வர்த்தக மையம், romanized: Ulaka Varttaka Maiyam) is a 152-metre-tall (499 ft) twin building in Colombo, Sri Lanka. The 39-storey towers are built over a 4-storey retail podium, and thus each tower has a total floor count of 43. WTCC is owned and managed by Overseas Realty Ceylon PLC (ORCPLC).
The WTCC was the vision of Singaporean, Shing Pee Tao, the founder of Shing Kwan Group, a commodities, shipping and real estate company. Tao acquired ORCPLC, a listed company on the Colombo Stock Exchange, which owned the undeveloped site at Echelon Square, Colombo. Formal planning approval was granted in January 1992 and groundbreaking took place in September.
The building was constructed using pre-fabricated pre-cast concrete panels for the outer walls, columns and beam structures. The panels were bolted to each other and to the concrete floor to become poise facade of the building. Loads were also designed to be carried by a column-beam structure and the core walls were the lifts, toilets and fire staircase located in the centre of the building.
The building which was under construction, was damaged in January 1996 as a result of LTTE suicide attack on the Central Bank, which killed 91 people and injured over 1,400.
The WTCC was officially opened on 12 October 1997 by President Chandrika Kumaratunga. On Wednesday, 15 October (three days after the opening), the Liberation Tigers of Tamil Eelam (LTTE) detonated a truck laden with explosives in the adjoining hotel car park, causing significant damage to the side of the western tower. The structure however remained intact due to its construction using cellate high-strength precast panels. The attack was modelled on the 1993 World Trade Center bombing in New York. The WTCC was specifically targeted by the LTTE as it was the country's tallest building and the symbolic centre of its economy. A full restoration of the building was completed in approximately six months and the building was re-commissioned in June 1998.
Current tenants include the Colombo Stock Exchange, Securities Exchange Commission, Asian Broadcasting Corporation (Hiru TV and various radio stations including GOLD FM) and the Board of Investment of Sri Lanka.
Grand Hotel (Nuwara Eliya)

The Grand Hotel is a four-star boutique hotel in Nuwara Eliya, Sri Lanka, that was built in the style of an Elizabethan-era manor house. The hotel has 154 rooms, including three presidential suites, four junior suites, including a governor's suite that have been maintained to preserve the traditional design. The Grand Hotel has a number of restaurants, bars and a billiards room.
The original building, a single-storey bungalow, called 'Barnes Hall', was constructed as the holiday residence of Sir Edward Barnes, the fifth Governor of Ceylon (1776–1838) in 1828, for the sum of £8,000. Following Barnes' departure from Ceylon in 1831 it was rented to his successor as Governor, Sir Robert Wilmot-Horton. It was subsequently purchased by Reginald Beauchamp Downall (1843–1888), a planter and member of the Legislative Council of Ceylon, who operated it a small guest house/hotel. On 12 April 1892 it was sold to the Nuwara Eliya Hotels Company Limited. William Milsom, owner of “property...... known as Barnes Hall on which is built the Grand Hotel” sold it to the Company for Rs. 35,000/-. The total area, which was in three separate lots amounted at the time of sale to approximately 27 acres. In the 1890s a second storey was added to the building. The northern wing (now known as the Governors Wing), originally only a single storey, linked by an archway with the main building, was added. A further extension was opened in 1904, with a second floor added to the northern wing linked by corridor with the additional floor of the main building. An additional southern wing (now known as the Golf Wing) was then added to the building. In the 1930s the third storey was constructed with its mock Tudor facade. The main restaurant, Barnes Hall, was named for the former governor. Notable guests who have stayed at the Grand include the Duc d’Abruzzi (brother of the Italian Sovereign), Leopold of Saxe-Coburg-Gotha (nephew of King Edward), the Grand Duke of Saxe-Weimar, Prince Reuss XXXII, the Maharaja of Kapurthala, Jagatjit Singh and Sir Thomas Lipton. Lord Mountbatten is also reported to have stayed at the Grand.
The Hotel hosted the 21st session of the SAARC Council of Ministers Conference on 10 March 1999.
In 2012, National Geographic Traveler listed Sri Lanka as one of six countries to visit that year. In the same article, the Grand Hotel was listed as one of six places in the country to visit (the others being Adam's Peak, Sigiriya, Temple of the Tooth, Dambulla cave temple, and Yala National Park).
Grand Hotel features 154 rooms including seven suites.
The hotel has eight food & beverage outlets:
The hotel's leisure facilities include a spa, temperature-controlled indoor swimming pool, gymnasium, bird watching, air rifle shooting, bicycle tours, billiard room and a children's play area.
Aparna Enterprises

Aparna Enterprises Limited is an Indian building materials manufacturer headquartered in Hyderabad, Telangana. The company is part of the Aparna Group and is involved in the production of a range of building materials, including ready-mix concrete, uPVC window and door systems, uPVC reinforcements, kitchens, wardrobes, and vitrified tiles. It also manufactures aluminum window and door systems and façades. Aparna Enterprises operates in retail distribution through its subsidiaries.
Aparna Enterprises Limited was founded by S.S. Reddy, who began as a tile dealer in Hyderabad, sourcing tiles from manufacturers across India. The business expanded throughout Andhra Pradesh, which led to the formation of Aparna Enterprises in 1990.
In 2006, Aparna Enterprises set up a manufacturing unit for ready-mix concrete (RMC) under the name Aparna RMC. In 2007, the company launched Aparna Venster, a fabrication unit for uPVC windows and doors in Hyderabad. In 2012, Aparna Enterprises opened its first showroom, Unispace, for bathroom fittings. By 2014, the company had begun manufacturing quarry and metal aggregates. In 2016, it started producing uPVC profiles under the name Ökotech and introduced three new window profiles: Villa, Tilt-and-Turn, and Arch Windows. In 2017, Aparna Enterprises launched a new vitrified tiles brand, Vitero Tiles, with a manufacturing plant in Peddapuram, Andhra Pradesh.
In 2018, Aparna RMC expanded by opening three additional RMC units in Andhra Pradesh and Telangana and entered the aluminum exteriors façade segment.
In 2019, Aparna launched the B2C aluminum windows and doors brand Alteza. The company also entered a joint venture with Craft Facade Tech (HK) Co. Limited to manufacture and retail aluminum exterior products under the brand Aparna-Craft Exteriors, with Aparna holding a 74% stake and Craft Holding retaining 26%. In 2023, Aparna Enterprises repurchased the 26% stake from Craft Facade Tech.
In December 2023, the company expanded its uPVC profile brand, Ökotech, to South Asian countries including Vietnam, Bangladesh, Sri Lanka, and Nepal. The brand also has a presence in North India and Bhutan.
In 2024, Aparna Enterprises entered the Pune market with its aluminum windows and doors brand, Alteza. The company also announced plans to expand into other cities in Maharashtra, including Nagpur, Kolhapur, Nashik, and Aurangabad.
Jetwing Lighthouse

Jetwing Lighthouse or Lighthouse Hotel, is a five-star franchise hotel, operated by Jetwing Hotels, located in Galle, Sri Lanka. It is just north of the Galle Fort on the Indian Ocean coastline.
The hotel is situated in Galle, the capital of the Southern Province of Sri Lanka and is located on a rocky promontory 1.61 km (1.00 mi) to the north of Galle Harbour, on a site once occupied by a Circuit Magistrates' bungalow.
The hotel was commissioned by Herbert Cooray in 1995 for his travel company Jetwings and designed by Geoffrey Bawa. The Lighthouse Hotel, as it was originally known, opened on 7 June 1997. The hotel initially had 60 rooms and three suites, two restaurants, a swimming pool and recreational facilities.
The Lighthouse hotel was one of Geoffrey Bawa's last major projects. The post-modern minimalist hotel reflects the 17th-century Dutch fort at Galle, in that it looks down on the ocean from atop a rocky promontory. A semi-circular drive leads visitors to a traditional stone façade. A small portal opens to an enclosed entry plaza, which features a spiral staircase, with intricate bronze and copper sculptured balustrading, topped by a blue-tiled Moorish dome. The sculptured balustrading, depicting the 'Battle of Randeniwela' between the Sinhalese and the Portuguese, was designed and constructed by Ceylonese architect/artist Laki Senanayake. The main lobby is a lowly lit space that accented by sunlight pooling on the polished concrete floor. The room almost appears to reach the vast blue Indian Ocean beyond. The rest of the property unfolds through a series of immaculately sculpted pools, courtyards, and stairs – which almost seem to be part of the natural landscape. Bawa made a number of the natural boulders the focus of the hotel, framing views of them from the air-conditioned dining room and the open-air lounge. The rooms feature teak floors, hand-carved furniture and original paintings, by Barbara Sansoni and Ena de Silva.
In 2013 the hotel was expanded with the addition of a new wing, adding an additional twenty rooms and two suites, together with a new restaurant.
The hotel currently has 85 rooms, three restaurants, two outdoor pools, and a spa.
Ostemodning

Ostemodning er en prosess der ulike biokjemiske forandringer finner sted i osten. Når osten er fersk er ostemassen gummiaktiv og nokså smakløs, osten må derfor modnes for at hver enkelt ostetype skal utvikle sin typiske konsistens, tekstur og lukt og smak. De biokjemiske endringene har betydning for hvordan den ferdig modnede osten blir og påvirker smak, tekstur og aroma i modningsprosessen. Hvor lang tid en ost skal modne avhenger av hvilken type ost som skal bli laget. I motsetning til en Mozzarellaost som er ferdig modnet 24 timer etter ysting og en Fetaost som er ferdig modnet etter 3-4 uker, trenger faste og halvfaste oster flere måneder for å modne.
Hovedreaksjoner involvert i ostemodning er glykolyse, proteolyse, lipolyse og sitratnedbrytning (Fox et al., 2001), der naturlige enzymer i melka som plasmin og lipoprotein lipase (viktig i råmelksoster), enzymer fra osteløpen, og bakterier fra syrekulturen og deres enzymer deltar.
Modningsprosessen fører til dannelse av svært mange forskjellige smakskomponenter som videre karakteriserer ulike typer ost som for eksempel Jarlsberg, Gouda, Emmentaler, Brie eller Cheddar.
Lactose –> glukose –> pyruvat –> acetaldehyd, etanol, eddiksyre Laktose, som finnes naturlig i melk blir under ostemodning omdannet til glukose og deretter videre til pyruvat via glykolysen. Pyruvat blir så brutt ned til smakskomponenter som acetaldehyd, etanol og acetat.
Citrat –> oxaloacetat –> pyruvat –> diacetyl, acetoin, acetat, CO2, 2,3 butandiol
Proteolyse → kaseiner → peptider → frie aminosyrer → aromatiske stoffer, organiske syrer, alkoholer og aldehyder
Triglyserider –> frie fettsyrer –> beta-ketosyrer –> metylketoner –> sekundære alkoholer
Frode Estil

Frode Estil (født 31. mai 1972 i Sørli) er en norsk tidligere langrennsløper på Langdistanselandslaget. Han var tidligere på landslaget. Han fikk sine første verdenscuppoeng i 1996 med en niendeplass i et sprintrenn i Reit im Winkl. Estils første verdenscupseier kom i Davos i desember 1999, der han vant en klassisk tremil. Han representerte idrettslaget Lierne Ski.
Med 5 gull, 3 sølv og 2 bronse i internasjonale mesterskap er Frode Estil tidenes mestvinnende langrennsløper i klassisk stil siden stilarten ble innført i VM i 1987.
På jaktstarten under OL 2002 kom han egentlig på delt andreplass sammen med Thomas Alsgaard. Det var ikke mulig å skille de to på målfotoet. Da Johann Mühlegg senere ble tatt for doping og fratatt sine gullmedaljer, delte de to gullet på distansen.
Estil er kjent for sine raske taktomslag i bratte motbakker (såkalte "Estilbakker"). Denne evnen har han brukt til å avgjøre flere spurtdueller i sin favør. Under VM i Oberstdorf 2005 brukte han denne taktikken da han vant sitt første VM-gull (50 km klassisk, fellesstart). To år senere avsluttet han sin mesterskapskarriere med sølv på samme distanse etter å ha tapt spurten mot Odd-Bjørn Hjelmeset.
Estil vil i sitt siste mesterskapsløp bli husket for sin gode sportsånd. Han bidro til å senke farten i tetgruppen slik at Hjelmeset, som måtte bytte en ski, hadde sjans til å ta igjen teten og vinne løpet. Estil fikk sølvet bak Hjelmeset. For sine prestasjoner fikk Estil Holmenkollmedaljen i 2007.
Estil er i dag bosatt i Meråker, og jobber fulltid som trener/lærer ved Meråker videregående skole fra sommeren 2007. I 2011 var han med i tredje utgave av Mesternes Mester på NRK.
Egil Simensen

Egil Simensen (født 1940 i Os i Østerdalen) er en norsk veterinær og professor emeritus i husdyrmiljø og forebyggende helsearbeid ved Norges veterinærhøgskole.
Simensen er utdannet ved Norges veterinærhøgskole (1967). Han har lisensiatgrad fra Norges Landbrukshøgskole (1972) og PhD fra universitetet i Missouri, USA (1975) hvor han var gjesteforsker fra 1971-1972 og fra 1973–1975. Simensen tok doktorgrad (Dr.med.vet.) ved Norges veterinærhøgskole i 1983, med avhandlingen An epidemiological study of calf health and performance in Norwegian dairy herds. Han var ansatt ved Norges veterinærhøgskole fra 1976-2007, og var professor samme sted fra 1992. Han har særlig arbeidet med forebyggende helsearbeid i husdyrproduksjonen og dyrevelferd på besetningsnivå.
Simensen bidro til å etablere forebyggende helsearbeid som eget fag innenfor norsk veterinærmedisin. Forebyggende helsearbeid er i hovedsak rettet mot hele besetninger og ikke enkeltdyr, og omfatter tiltak for å sikre god helse og velferd hos dyrene. Gjennom sin forskning har Simensen vist hvordan en systematisk gjennomgang av driftsopplegget, husdyrmiljøet og ulike stellrutiner kan gi god dyrehelse og optimal produksjon.
Simensen har skrevet en rekke lokalhistoriske bøker og artikler om husdyrbruket i Nord-Østerdalen:
William Copeland

William Copeland (født Johan Martinius Thoresen 10. januar 1834 i Arendal, Aust-Agder, død 11. februar 1902 i Yokohama, Japan) var en norskfødt amerikansk entreprenør som hovedsakelig drev som ølbrygger.
Han var født og døpt som Johan Martinius Thoresen, og etter å ha gått gradene som sjømann, reiste han som ung mann til USA, der han tok amerikansk statsborgerskap og forandret navn til «William Copeland».
I 1864 bestemte han seg for å prøve sin lykke i Japan, som fra 1859 hadde åpnet seg til omverdenen etter flere hundreårs isolasjon. Det er uklart hva han drev med i Japan de første årene: ifølge noen kilder startet han først et hestevogntransportfirma og senere et melkeproduktfirma, men ifølge andre kilder arbeidet han først på en gård som drev med melkeproduksjon og deretter i et transportfirma. I 1869 kjøpte han en tomt i bydelen Yamate i Yokohama, og i 1870, etter å ha funnet en god vannkilde, startet han et bryggeri. Denne vannkilden eksisterer i dag som en tildekket brønn. Han kalte bryggeriet Spring Valley Brewery (Izumi no tani på japansk). Bydelen Yamate hadde på den tiden ekstraterritoriell status, ettersom det var i Kannai («innenfor vollen»), noe som gjorde det mulig for utlendinger å etablere firmaer.
Ølet som Copeland brygget ble meget populært blant japanere, ettersom han lagde øl som var mindre bittert enn det som ble brygget av konkurrentene. Han laget lagerøl, bayersk øl og bokkøl, i motsetningen til konkurrentene som lagde engelske ølsorter. Japanerne kalte ølet hans for «Amanuma beer sake».
I 1872 reiste han hjem til Norge for å finne seg en brud. Han giftet seg med femten år gamle Anne Kristine Olsen fra Lillesand, og de reiste tilbake til Japan, men hun døde der i 1879. Under hjemreisen studerte han også nye bryggemetoder i England og på kontinentet.
I 1876 inngikk han et partnerskap med tyskeren Emil Wiegand, som var en av konkurrentene, men dette varte ikke lenge.
Som resultat av at Spring Valley Brewery ikke klarte å få ordentlig fotfeste på det japanske distribusjonsmarkedet, noe som førte til økonomiske vanskeligheter, gikk bryggeriet konkurs i 1884. Han reiste da tilbake til USA. Ett år senere ble bryggeriet gjenåpnet av to engelske og to japanske entreprenører under navnet Japan Breweries Company. Firmaet heter i dag Kirin Brewery Company, Limited, og er et av Japans største ølprodusenter. I slutten av 1880-årene reiste han tilbake til Yokohama. Han giftet seg med en japansk kvinne i 1889, og åpnet Spring Valley Beer Garden ved siden av sin gamle bryggeribygning.
I 1893 emigrerte han sammen med sin japanske kone til Guatemala, der han prøvde seg med salg av japanskproduserte varer. Det ble ingen stor suksess. Ekteparet reiste tilbake til Japan i 1901, og han døde der et år senere. Kirins ansatte viser sin respekt for ham ved å legge Kirin ølbokser på hans grav i Yokohama Foreign General Cemetery hvert år på hans dødsdag den 11. februar.
Eaconomy

Eaconomy er et amerikansk nettverksselskap etablert i 2019 av Hassan Mahmoud, markedsført som et konsept for å tjene penger på investeringer basert på kunstig intelligens. Finanstilsynet har uttalt at virksomheten er ulovlig å markedsføre i Norge.
Mahmoud ble oppgitt å være en av eierne av selskapet Silverstar Live som i 2021 inngikk forlik med Commodity Futures Trading Commission. Selskapets grunnlegger David Wayne Mayer måtte da betale 15,6 millioner dollar i erstatning etter å ha drevet Silverstar Live som en ulovlig og bedragersk valutabørs. Mahmoud måtte i samme forlik betale en bot på 75 000 dollar.
I likhet med Silverstar Live tilbyr Eaconomy en plattform for valutahandel der investorene forespeiles stor avkastning på innskutte midler, i tillegg til at de belønnes for å verve nye deltakere i en hierarkisk struktur. Det digitale produktet Manara har blitt markedsført som et verktøy for å forutse kursendringer i aksjemarkedet ved hjelp av kunstig intelligens.
Ved lansering av selskapet var Sal Leto titulert som Vice President of Operations, han var før dette sentral i utbredelsen av OneCoin i USA. Han forlot imidlertid selskapet og satset på sitt eget konsept som han kalte Auvoria Prime. Eaconomy tok da ut sivilt søksmål mot Leto og Auvoria Prime, men droppet senere dette.
Eaconomy har i stor grad brukt influensere for å tiltrekke seg et ungt publikum.
I februar 2023 ble Eaconomy lansert i Norge.
I oktober 2021 var Eaconomy ett av 379 MLM-selskaper som mottok varselbrev fra Federal Trade Commission om villedende markedsføring av inntjeningspotensiale.
I 2023 ble det fra finansmyndighetene i Québec utstedt en offisiell advarsel mot selskapet fordi det ikke hadde lisens til å tilby investeringstjenester. Samme år gikk Eaconomys toppselger Ali Saleh til sivilt søksmål mot selskapet. I september 2024 publiserte Finanstilsynet i Norge en offisiel advarsel mot å involvere seg i selskapet. To norske influensere hadde da blitt pålagt å avslutte sine vervekampanjer for Eaconomy i sosiale medier. Samme høst fulgte også Financial Markets Authority på New Zealand, Tsjekkias nasjonalbank og Financial Conduct Authority i Storbritannia opp med tilsvarende markedsadvarsler.
Outlaws

Outlaws Motorcycle Club også under navnet American Outlaws Association (AOA), er en motorsykkelklubb først etablert i McCook, Illinois i 1935. Mottoet er: «God forgives, Outlaws don't» (Gud tilgir, Outlaws gjør det ikke). Støtteklubben er Black Pistons MC.
Klubben har omtrent 90 chapters (avdelinger) i USA, Canada, Australia, Asia, og Europa. Den første klubben utenfor USA som ble Outlaws var «The Satans Choice» i Canada, dette skjedde i 1977. I 1993 kom den første avdelingen i Europa, i Frankrike. Klubbens største rival er Hells Angels.
Klubben er en selverklært «1 %-klubb», en frase som ble introdusert da American Motorcyclist Association hevdet at 99 % av alle MC-førere er lovlydige etter opptøyer i Hollister i 1947. Amerikanske Federal Bureau of Investigation og canadiske Criminal Intelligence Service Canada anser klubben som en «Outlaw Motorcycle Gang» (kriminell motorsykkelklubb), noe også norske Kripos støtter. Klubben regnes i USA som en av «The Big Four» (de store fire) sammen med Pagans, Hells Angels, og Bandidos og har alle til felles at de er store nok til å bli dømt under Racketeer Influenced and Corrupt Organizations Act.
Thore «Henki» Holm Hansen var på 1990-tallet mye i medienes søkelys da han ble Europa-sjef for motorsykkelklubben.
Norge var den andre avdelingen av Outlaws i Europa, dette skjedde i 1995. Norske avdelinger:
Torbjørn Gaarder

Torbjørn Gaarder (født 1885 i Kristiania, død 1970) var en prisbelønt norsk kjemiker, kjent som pioner innen biokjemi med studier av næring i jordsmonn og hav som hovedområde.
Etter studier i København og USA ble han i 1912 assistent til oseanografen Bjørn Helland-Hansen som på båten «Armauer Hansen» forsket på havet. Han fikk dr.philos. i 1917 og jobbet fra 1921 ved Bergens Museum som bestyrer for landets første biokjemiske laboratorium på Marineholmen. Han ble professor ved Bergens Museum 1931 og virket sammen med professor Oscar Hagem innen fysiologiske og biokjemiske eksperimenter, mens Nordhagen og Brinkmann var professorer i biologisk systematikk, anatomi og økologi. Fra 1948 inngikk museet i det nye Universitetet i Bergen der han også var bestyrer for kjemilab 1948-55. Hans professorat ble i 1954 overtatt av Olav Foss, men han fortsatte å forske ved instittet frem til 1965.
Anne Lise Fimreite

Anne Lise Fimreite (født 5. mars 1961 i Bergen) er en norsk statsviter og professor ved Universitetet i Bergen. Hun er ansatt på Institutt for politikk og forvaltning.
I 1986 fullførte Fimreite cand.polit-graden ved Institutt for administrasjon og organisasjonsvitenskap med hovedoppgaven Bergen kommune og staten ‑ medspillere eller motspillere? En studie av samhandlingen mellom Bergen kommune og sentrale myndigheter med sikte på å få økte statlige overføringer til bykommunen i perioden 1972–85. Hun avla i 1996 dr.polit.-graden ved Universitetet i Bergen på avhandlingen Desentralisering, toppstyring og lokalt selvstyre.
Etter å ha arbeidet i Sogn og Fjordane fylkeskommune fra 1986 startet Fimreite i 1988 sin akademiske karriere som forsker ved Norsk senter for forskning i ledelse, organisasjon og styring (LOS-senteret), der hun var fram til 2001. Fra 1997 til 2001 var hun også tilknyttet Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste. I 2001 ble Fimreite førsteamanuensis ved Institutt for administrasjon og organisasjonsvitenskap, Universitetet i Bergen. Hun er fra 2006 professor samme sted. Fimreite er også tilknyttet Rokkansenteret som forsker. Fimreite har hatt forskningsopphold ved Universitetet i Birmingham og Universitetet i Potsdam.
I sin forskning har Fimreite konsentrert seg om offentlig forvaltning og offentlig politikk, da i særdeleshet forholdet mellom forvaltningsnivåene og vilkårene for lokaldemokrati. Statlig styring og kommunenes handlingsrom, samt kommunal reformvirksomhet og kommunenes økonomiske situasjon har særlig opptatt henne. Fimreite leder et større prosjekt som skal evaluere NAV-reformen.
Fimreite har vært styremedlem i flere programområder under Norges forskningsråd. I årene 1999 til 2003 var hun leder for Norsk statsvitenskapelig forening. Fimreite har videre vært medlem av eksekutivkomiteen i International Political Science Association (IPSA).
Operasjon Cheese

Operasjon Cheese var en etterretningsoperasjon utført av den britiske Special Operations Executive (SOE) i Norge under andre verdenskrig. Nøkkelpersoner var Odd Starheim og Gunvald Tomstad, som etablerte radiokommunikasjon med Storbritannia og utviklet et etterretningsnettverk i Sør-Norge.Radiostasjonen var lokalisert på Tomstads gård Helle, tre kilometer utenfor byen Flekkefjord.
Anne Hov

Anne Hov (1846–1936) var en norsk budeie og bondekone fra Gudbrandsdalen. Hun er kreditert oppfinnelsen av den moderne brunosten, og fikk derfor tilnavnet «Gudbrandsdalsostens mor», i motsetning til bonden Ole Steberg fra Ringebu som kalles «Gudbrandsdalsostens far».
Anne Hov var datter av Ola Kvålen og Kari Olsdatter, og vokste opp på gården Solbrå i Sør-Fron, som familien kjøpte da hun var rundt fem år gammel.
Brunost ble tradisjonelt laget ved å koke myse uten tillegg av melk eller fløte, som førte til et sukkerrikt og magert produkt.
Mens Anne Hov arbeidet som budeie på Solbråsætra, som lå i setergrenden Valseter (også kalt Vailla) i Sør-Frons vestfjell, i 1862 eller 1863 (kildene spriker), eksperimenterte hun med å tilføre fløte i kumysen og koke blandingen ned for et fastere og feitere resultat. Resultatet ble en ny type feitost, som ellers var kjent som geitost (både hvit og brun). Et vesentlig moment var at far til Anne ikke likte geiter, så på Solbråsætra var det bare storfe. Alt handler derfor om å foredle kumelken, som for det meste gikk til smør, søtysting og surysting, samt innkoking av mysen; lage surost (gammelost og pultost) av surmysen og myssmørost (kanskje bedre kjent som mysost) av søtmysen.
Annes nye brunost ble raskt populært, og ble etter vært vanlig å produsere og spise lokalt. Senere ble navnet fløtemysost vanlig. Feitosten som Anne hadde laget må ikke forveksles med den senere Gudbrandsdalsost (også kalt G35), som ble tilsatt geitemelk. Det var Ole Steberg fra Ringebu som først begynte å tilføre geitemelk i osteblandingen, noe som ble betydningsfullt for suksessen osten oppnådde.
I den andre halvdelen av 1800-tallet gikk Gudbransdalen gjennom en økonomisk krise på grunn av manglende fortjeneste fra gryn- og smørsalg. Da Anne giftet seg 7. september 1868 med Tor Olsen Hov (1845–1923) og flyttet til Rusthågå i Vinstra i Nord-Fron, startet hun med større osteproduksjon og la til geitemelk, for en tydeligere smak. Den lokale handelsmannen Ole S. Kongsli mente det kunne være et marked for den i Oslo, og begynte omkring 1880 å eksportere osten til sine handelskontakter der, under navnet gudbrandsdalsost. Osten ble suksessrik, og hjalp Gudbrandsdalen ut av den økonomiske nedgangen.
I 1933, da hun var 87, mottok Hov Kongens fortjenstmedalje i sølv for hennes bidrag til norsk mat og økonomi.
Anne Hov døde 25. januar 1936. Hun hadde fire levende barn ved folketellingen 1. desember 1920 og bodde hos to døtre ved Ringsaker i årene før hun døde.
Rebecca Dinerstein

Rebecca Dinerstein (født 1987) er en amerikansk journalist og forfatter.
Rebecca Dinerstein er datter av arkitekten Lia Gartner og billedhuggeren James Dinerstein. Hennes eldre bror Jonathan komponerer filmmusikk.
Rebecca Dinerstein studerte poesi på Yale University, der hun blant andre hadde poeten Louise Glück som lærer. På universitetet skrev hun en diktsamling som sin masteroppgave, og denne diktsamlingen førte også til at hun i 2009 mottok et stipend som årlig utdeles av Yale University til én student som har særlig utmerket seg.
For stipendpengene dro hun til Lofoten, der hun tilbragte et år før hun flyttet til Oslo. I Lofoten hadde hun bodd i kunstnerkolonien Kunstnerkvarteret i Leknes, der hun den første tiden var nabo med kunstmaleren Alf Salo. I Oslo bodde hun to år på Grünerløkka. Mens hun bodde i Norge hadde hun sommerjobb ved Baroniet Rosendal. Tilbake i USA fikk hun stipend for å ta en mastergrad ved New York University. Der hadde hun Jonathan Safran Foer som en av sine lærere.
I 2012 debuterte hun som forfatter med diktsamlingen Lofoten. Den er skrevet dels på engelsk, dels på norsk. Boken er inndelt i to bolker; 24 timer mørke og 24 timer lys. Alle diktene i samlingen finnes på begge språk.
Sommeren 2015 trykket tidsskriftet The New Yorker Dinersteins essay Ode to the Norwegian Brown Cheese.
I 2015 utga hun romanen The Sunlit Night, som en anmelder i den engelske avisen The Guardian kalte «a quirky debut with shades of Woody Allen». Anmelderen mente at boken har en underholdende start, men «(i)t’s all very winsome, but the upbeat tone becomes monotonous and bizarre. (---) The Sunlit Night has strengths and will doubtless find appreciative readers. Dinerstein shares her pleasure in the light and especially the colours of the Arctic summer.» Boken handler om kunststudenten Frances fra New York, som drar til Lofoten og møter den russiske syttenåringen Yasha (Jasja i den norske oversettelsen). I 2016 ga Aschehoug forlag ut romanen på norsk, under tittelen Sol hele natta.
Per 2016 er Dinerstein spaltist i avisen The New York Times.
Folk og røvere i Kardemomme by (2022)

Folk og røvere i Kardemomme by er en norsk animert familiefilm fra 2022 regissert av Rasmus A. Sivertsen. Filmen er basert på barneboken Folk og røvere i Kardemomme by av Thorbjørn Egner fra 1955, og manuset er skrevet av Karsten Fullu og Ingrid Haukelidsæter. Sol Heilo har arrangert musikken som opprinnelig ble skrevet av Egner. Filmen er produsert av Qvisten Animation og hadde premiere 25. desember 2022.
Filmen ble nominert til Amandaprisen 2023 i klassene beste barnefilm og publikumsprisen folkets Amanda.
I den lille byen Kardemomme, bor de fleste innbyggerne i fred og fordragelighet. Men rett utenfor byen bor de tre kjeltringene Kasper, Jesper og Jonathan, sammen med en løve som alltid er sulten.
Politimester Bastian er ikke den aller smarteste eller mest effektive betjenten i Kardemomme by. Men den langt strengere tante Sofie hjelper til med å endelig slå kloa i de tre kjeltringene.