davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
The Best Thing I Ever Ate

The Best Thing I Ever Ate is a television series that originally aired on Food Network, debuting on June 22, 2009 (after a preview on June 20).
The program originally aired as a one-time special in late 2008. After being cancelled by The Food Network, it was brought back on the Cooking Channel in 2018. It consists of chefs picking out favorite dishes they have eaten in places throughout the United States, in specific categories.
The original broadcast of The Best Thing I Ever Ate, Seasons 1–6, were on The Food Network from 2009 to 2011. In 2018, the show switched to The Cooking Channel. Season 7 did not have any new restaurants. Rather, episodes were compilations from the previous 6 seasons. Episodes were based on cities like Chicago, Los Angeles, and New York, with the previous restaurants from those cities featured in each episode.
Starting with Season 8, episodes would consist of new restaurants and food items, with a mix of old and new contributors.
This season was a mix of "compilation" episodes (with footage from seasons 1–6) and newly produced episodes. Compilation episodes are so marked and do not have a segment listing.
Episode 4 was the only "compilation" episode this season (see Season 9 above), and as such has no segment listing.
According to the Cooking Channel website, episodes for seasons 12 and 13 have been produced and aired, presumably in 2021 and 2022, respectively. However, as of 2024, these episodes have not been posted to the Max service (current streaming service for Discovery networks), and only selected episodes of season 12 are available through their FOOD NETWORK GO and COOKING CHANNEL GO services.
In 2020, the Food Network aired an eight-episode hour-long series spin-off of the show entitled All-Star Best Thing I Ever Ate, featuring the network's biggest chefs sharing both their favorite foods & locations along with some of their own recipes fitting the given subject. Episodes consisted of newly recorded segments and reused footage from both older episodes and (in the case of the "CHEF'S RECIPE" entries below) the presenters' cooking shows.
Mwanzele

Mwanzele is a dance style originally performed during funerals by the Mijikenda tribe of the Coast Province of Kenya.
Popular artists have recorded a number of popular songs using this style of music, the most famous being the late Bini Ya Mama together with his wife. He hailed from Bate village in Dagamra. Bin Hare is another popular Mwanzele performer; he and Nyerere wa Konde both hail from the Malindi region of the coastal province and Kilifi County.
Cenderawasih gagak obi

Cenderawasih-gagak obi ( Lycocorax obiensis ) adalah spesies burung cendrawasih-gagak dalam famili Paradiseaidae bersama dengan burung-burung cendrawasih . Burung ini dipisahkan dari burung sejenisnya, cenderawasih-gagak Halmahera ( L. pyrrhopterus ) pada tahun 2016. Spesies ini pertama kali dideskripsikan dan diberi nama oleh Heinrich Agathon Bernstein pada tahun 1865.
Burung cendrawasih-gagak Obi berwarna kehitaman secara keseluruhan, dengan kemilau/warna-warni hijau kebiruan pada bulunya. Bulu terbangnya berwarna coklat muda, dan bulu ekornya berkilau kebiruan yang mencolok. Mereka memiliki kepala dan paruh seperti burung gagak; paruhnya berwarna abu-abu muda yang sejuk. Selain itu, mereka memiliki mata merah-merah yang khas dan indah serta kaki dan telapak kaki berwarna kehitaman hingga keabu-abuan dengan cakar tajam yang beradaptasi dengan gaya hidup bertengger mereka.
Panggilan burung ini bunyinya mengingatkan pada bunyi terompet hwoot hwoot, diikuti oleh bunyi klik klik . Panggilan burung cendrawasih-gagak Obi merupakan salah satu suara yang paling dikenal di wilayahnya.
Biologi burung ini belum dipelajari secara lengkap. Makanan mereka sebagian besar berupa buah-buahan, ditambah dengan invertebrata sesekali. Burung ini biasanya mencari makan sendiri, namun juga berpasangan, dalam kelompok kecil, dan bahkan berasosiasi dengan spesies burung lain, seperti merpati kekaisaran .
Periode perkembangbiakannya tidak diketahui secara pasti, namun sarang dan telurnya tercatat muncul pada bulan Desember hingga Juni. Sarangnya berbentuk seperti cangkir yang terdiri dari lumut, dedaunan, tanaman merambat, dan serpihan kayu. Satu sarang biasanya berisi satu telur. Rincian inkubasi dan pemeliharaan anakan tidak diketahui.
Cenderawasih gagak Obi ditemukan di pulau Obi dan Bisa di gugusan Obi, sebelah selatan Halmahera, rumah bagi burung sejenisnya . Mereka ditemukan di hutan tropis dan tepi hutan pada ketinggian 1200 m di ketinggian di pulau Obi.
Ular-terbang firdaus

Ular-terbang firdaus adalah spesies ular pohon dari familia Colubridae. Seperti halnya jenis-jenis ular terbang lainnya, ular ini dapat berpindah dari satu pohon ke pohon lain dengan melayang di udara. Ular-terbang firdaus juga dikenal dengan sebutan "ular firdaus", "ular sawa burung" (Bhs. Melayu), dan juga "ular jelutung" (istilah ini juga digunakan sebagai sebutan untuk ular-pohon emas). Dalam bahasa Inggris, ular ini disebut Paradise tree snake atau Paradise flying snake.
Panjang tubuh ular-terbang firdaus mencapai 1.2 meter. Kepalanya berbetuk oval dengan mata yang agak besar. Tubuh bagian atas berwarna kuning kehijauan dengan tepian sisik yang tebal dan berwarna hitam. Di sepanjang puncak tubuh bagian atas dihiasi deretan bintik-bintik berwarna kemerahan. Sisi samping tubuh berwarna sama dengan tubuh bagian atas, namun dengan tepian yang lebih tipis dan tidak ada bintik-bintik merahnya. Bagian bawah tubuh berwarna kuning pucat. Kepala bagian atas berwarna hitam dan dihiasi bercak-bercak berwarna kuning pucat, sedangkan bagian bawah mulut dan kepala berwarna kuning pucat.
Ular-terbang firdaus menyebar sangat luas di seluruh wilayah tropis Asia Tenggara, mulai dari Myanmar, Laos, Vietnam, Kamboja, Thailand, Malaysia, Indonesia (Sumatra, Weh, Nias, Kepulauan Mentawai, Kepulauan Riau, Bangka-Belitung, Jawa, Bali, Kalimantan, dan Sulawesi), dan Filipina (Kep. Sulu, P. Negros, Panay, Luzon, Cebu, Agusan del Norte, P. Dinagat). Habitat ular ini adalah pedalaman hutan hujan dataran rendah hingga ketinggian 1500 meter DPL, jauh dari jangkauan manusia.
Seperti halnya jenis ular terbang lainnya, ular ini mampu berpindah dari pohon ke pohon dengan melayang di udara. Saat meluncur, ular ini melakukan gerakan "berenang", yaitu gerakan mengayun-ayunkan tubuhnya ke kanan dan ke kiri untuk mengarahkan badannya ke dahan pohon yang akan dituju. Ular ini mampu meluncur di udara hingga jarak 100 meter.
Ular-terbang firdaus aktif pada siang hari saja dan biasanya berkelana di atas pohon yang tinggi dan sulit dijangkau oleh manusia. Ular ini sangat pandai memanjat pada permukaan pohon yang tidak stabil, sisik-sisik perutnya berfungsi sebagai pengait dan penahan supaya tidak jatuh. Makanan utamanya adalah kadal, cecak, burung kecil, dan kelelawar kecil. Ular ini berkembangbiak dengan bertelur (ovipar). Jumlah telur yang dihasilkan hanya 5 sampai 8 butir saja.
Media tentang Chrysopelea paradisi di Wikimedia Commons
Murai biru Formosa

Burung murai biru Taiwan (Urocissa caerulea), juga disebut murai Taiwan / murai biru Formosa (Hanzi: 臺灣藍鵲; Pinyin: Táiwān lán què), atau "wanita gunung berekor panjang" (Hanzi: 長尾山娘; Pinyin: Chángwěi shānniáng; Hokkien Taiwan: Tn̂g-boé soaⁿ-niû), adalah spesies burung endemik Taiwan dari keluarga gagak.
Panjangnya 63–68 cm (25–27 in). Ekornya berukuran sekitar 34–42 cm (13–17 in), dan panjang sayapnya 20 cm (7,9 in). Beratnya 254–260 g (9,0–9,2 oz).
Bulu jantan dan betina serupa. Kepala, leher dan dada berwarna hitam. Matanya berwarna kuning, dan paruh serta kakinya berwarna merah. Sisa bulu sebagian besar berwarna biru. Sayap dan bulu ekor memiliki ujung berwarna putih. Lapisan bawah sayap berwarna abu-abu gelap, dan bulu sayap berwarna abu-abu muda. Bulu ekor bagian atas memiliki ujung hitam. Sepasang bulu ekor bagian tengah adalah yang terpanjang. Bulu ekor lainnya memiliki pita hitam. Anaknya biasa berwarna keabu-abuan dengan ekor pendek dan mata biru keabu-abuan.
Burung murai biru Taiwan dikumpulkan oleh Robert Swinhoe dan dideskripsikan oleh John Gould. Swinhoe menerjemahkan nama Hokkien murai ke dalam bahasa Inggris dan menyebutnya "Nymph Gunung Berekor Panjang". Spesies ini kadang-kadang ditempatkan dalam genus Cissa. Burung ini membentuk superspesies dengan murai biru berparuh kuning (Urocissa flavirostris) dan murai biru berparuh merah (Urocissa erythroryncha). Spesies ini monotipe.
Burung murai biru Taiwan merupakan burung endemik Taiwan. Ia hidup di hutan berdaun lebar pada ketinggian 300–1.200 m (980–3.940 ft).
Daftar Merah Spesies Terancam IUCN saat ini menilai spesies tersebut sebagai spesies yang paling tidak diperhatikan karena tidak memenuhi kriteria rentan. Tren populasi diduga stabil. Namun, karena endemiknya, murai biru Taiwan telah terdaftar sebagai satwa liar lain yang layak konservasi dan dilindungi oleh Undang-Undang Konservasi Satwa Liar Taiwan.
Ada populasi kecil burung murai biru paruh merah yang telah diperkenalkan ke Peternakan Wuling di Kabupaten Taichung (sekarang bagian dari Kota Taichung). Pada tahun 2007, tiga anak hibrida ditemukan di sebuah sarang di Taichung, dengan induk burung paruh merah dan burung murai Taiwan merawat mereka. Hal ini menimbulkan kekhawatiran bagi para konservasionis, mengingat penurunan hwamei Taiwan karena invasi hwamei Cina. Namun, Lembaga Penelitian Spesies Endemik Taiwan telah bekerja untuk mengendalikan populasi burung murai paruh merah dengan menangkapnya dan merelokasi sarang mereka.
Cenderawasih kuning besar

Cenderawasih kuning-besar (nama ilmiah: Paradisaea apoda) adalah burung Cenderawasih berukuran besar, sepanjang sekitar 43 cm, berwarna coklat marun dan bermahkota kuning. Tenggorokannya berwarna hijau zamrud dan bantalan dadanya cokelat kehitaman. Burung jantan dihiasi bulu-bulu panggul yang besar warna kuning dan punya sepasang ekor kawat yang panjang. Burung betina berbulu cokelat marun tak bergaris.
Pada musim kawin, burung Cendrawasih kuning besar jantan akan melakukan tarian di mana akan bergoyang-goyang untuk menarik burung cendrawasih betina sambil beriul-siul. Burung ini hidup menyendiri di pegunungan hutan tropis dan bersarang diatas pohon yang tinggi dan besar walau kadang di semak belukar. Sarang burung Cendrawasih biasanya dibuat dari dahan-dahan atau lubang pohon. Setelah kawin betina hanya dapat menghasilkan 2-3 telur saja.
Burung Cenderawasih kuning-besar ini burung terbesar dari genus Paradisaea. Ia tersebar di hutan dataran rendah dan bukit di barat daya pulau Irian dan pulau Aru, Indonesia. Makanannya terdiri dari buah-buahan, biji serta serangga kecil.
Carolus Linnaeus memberinya nama jenis Paradisaea apoda, yang berarti "Cenderawasih tak berkaki", karena pada awal perdagangannya ke Eropa, burung ini disiapkan tanpa sayap dan kaki oleh orang pribumi agar dapat dijadikan hiasan. Hal ini tidak diketahui para penjelajah asing. Mereka percaya bahwa burung ini tidak berkaki dan tidak pernah mendarat, namun tetap berada di udara karena bulu-bulunya. inilah asal mula nama Bird of Paradise (Burung Surga).
Karena umum ditemukan di rentang habitatnya, burung Cenderawasih kuning-besar dievaluasi berisiko rendah di IUCN Red List tentang jenis terancam. Burung ini juga terdaftar pada CITES Appendix II.
Berdasarkan undang-undang No. 5 tahun 1990 dan dipertegas dengan Surat Keputusan Menteri Kehutanan No. 301/Kpts-II/1992, burung cendrawasih menjadi salah satu burung yang dilindungi oleh pemerintah karena adanya dugaan bahwa populasi satwa burung ini mengalami penurunan secara terus menerus atau terancam punah akibat pengrusakan habitat atau perburuan liar.
Nilem

Nilem, nilem mangut, melem, atau paweh (Osteochilus vittatus) Banjar: puyau adalah sejenis ikan air tawar anggota suku Cyprinidae. Ikan herbivora ini diketahui menyebar di Asia Tenggara: Tonkin, Siam (Thailand), Semenanjung Malaya, sedangkan di Kalimantan disebut sebagai ikan puyau. Sumatra, dan Jawa. Nilem merupakan ikan budi daya untuk konsumsi, terutama di Jawa. Kini, nilem juga diintroduksi ke beberapa danau di Sulawesi.
Ikan bertubuh sedang, panjang total hingga 260 mm. Tinggi tubuh pada awal sirip dorsal 3-3,7 berbanding panjang standar (tanpa sirip ekor). Panjang kepala 4,1-4,5 berbanding panjang standar. Moncong membulat tumpul, dengan bibir yang berkerinyut dan dapat disembulkan. Sungut maksilar kurang lebih sepanjang diameter mata, sungut rostral lebih pendek. Awal sirip dorsal kira-kira sejajar dengan gurat sisi ke-8 atau ke-9; terpisahkan dari ubun-ubun oleh 10-12 sisik.
Sirip dorsal dengan III jari-jari keras (duri) dan 10-13 jari-jari lunak; jari-jari sebelah depan memanjang, panjangnya lebih dari atau sama dengan panjang kepala. Rumus sirip dada I.13-16; sirip perut I.8; dan sirip dubur III.5. Gurat sisi 33-34.
Ikan nilem biasa dibudidayakan orang di Pulau Jawa, terutama di Jawa Barat. Ikan ini digemari telur-telurnya karena rasanya yang lezat. Akan tetapi sekarang produksinya cenderung menurun, sementara umumnya nilem dipelihara sebagai produk sampingan dari kolam-kolam pemeliharaan ikan mas, nila, atau gurami.
Satu percobaan yang dilakukan di Danau Maninjau, Sumatera Barat, mendapatkan bahwa ikan nilem yang tidak diberi pakan secara khusus memakan aneka fitoplankton yang terdapat di danau, sehingga berpeluang untuk digunakan sebagai pembersih air danau.
Ikan nilem memakan berbagai jenis fitoplankton yang tergolong ke dalam suku-suku Bacillariophyceae, Chlorophyceae, Cyanophyceae, dan Desmidiaceae.
Semenjak populernya "terapi kaki" menggunakan Garra rufa, ikan melem menjadi alternatif karena memiliki perilaku sama, yaitu mengerumuni kaki yang dicelup ke dalam kolam dan memakan kulit ari kaki.
Belalang

Belalang adalah serangga herbivora dari subordo Caelifera dalam ordo Orthoptera. Serangga ini memiliki antena yang hampir selalu lebih pendek dari tubuhnya dan juga memiliki ovipositor pendek. Suara yang ditimbulkan beberapa spesies belalang biasanya dihasilkan dengan menggosokkan femur belakangnya terhadap sayap depan atau abdomen (disebut stridulasi), atau karena kepakan sayapnya sewaktu terbang. Femur belakangnya umumnya panjang dan kuat yang cocok untuk melompat.
Serangga ini umumnya bersayap, walaupun sayapnya kadang tidak dapat dipergunakan untuk terbang. Belalang betina umumnya berukuran lebih besar dari belalang jantan.
Belalang lebih menyukai kawasan alam terbuka yang lembab dengan banyak rumput serta tanaman rendah lainnya, meskipun beberapa spesies lainnya hidup di hutan ataupun hutan blantara. Beberapa lainnya berada di tebing, tanah, dan bebatuan lembap berlumut dan mengkonsumsi lumut.
Banyak spesies belalang yang hidup di padang rumput sering menyerang ladang petani sekitar. Populasi belalang yang berlebih akan sangat merugikan petani jika menyerang tanaman di perkebunan.
Pada beberapa negara, belalang dikonsumsi sebagai sumber protein. Misalnya di Meksiko bagian selatan, chapulines disukai karena kandungan protein, mineral, dan vitaminnya yang tinggi. Belalang biasanya dikumpulkan saat senja, dengan bantuan lampu atau senter, menggunakan jaring sapu. Selanjutnya belalang dimasukkan air selama 24 jam, kemudian bisa dimakan mentah atau dengan cara direbus, dikeringkan dengan matahari, digoreng, diberi bumbu seperti bawang putih, bawang merah, cabai, diberi perasan jeruk nipis, dan digunakan untuk sup atau sebagai bahan pengisi berbagai masakan. Menu belalang cukup melimpah pada pasar-pasar makanan serta kaki lima di Meksiko Tengah dan Selatan.
Pada pasar makanan Tiongkok, misalnya Pasar malam Donghuamen, masakan belalang disajikan menggunakan tusuk sate.
Pada beberapa negara di Afrika, belalang merupakan sebuah sumber pangan penting selain beberapa jenis insekta lainnya. Belalang menjadi sumber protein dan lemak untuk diet sehari-hari, terutama saat terjadi krisis pangan. Biasanya belalang dimasak sup. Belalang yang dikonsumsi di Uganda dan beberapa wilayah tetangga disebut nsenene, meskipun sebenarnya merupakan jangkrik rumput.
Pada beberapa negara di Timur Tengah, belalang direbus dengan garam, dikeringkan dengan sinar matahari, kemudian dimakan sebagai makanan ringan.
Di Kabupaten Gunungkidul, Daerah Istimewa Yogyakarta, Indonesia masyarakat biasa mengolah belalang menjadi belalang goreng (bahasa jawa : Walang goreng). Jenis belalang yang digunakan yaitu belalang kayu dan belalang padi yang biasa menjadi hama perusak tanaman.
Banyak insekta yang menjadi predator bagi belalang, misalnya berbagai jenis semut seperti pada genus Crematogaster.
Dalam Agama Islam, belalang termasuk salah satu dari hanya dua hewan, satu lainnya yaitu ikan yang apabila telah terlebih dahulu mati masih dihalalkan untuk dikonsumsi oleh manusia.
Twelve-wired bird-of-paradise

The twelve-wired bird-of-paradise (Seleucidis melanoleucus) is a medium-sized, approximately 33 cm (13 in) long, velvet black and yellow bird-of-paradise. The male has a red iris, long black bill and rich yellow plumes along his flanks. From the rear of these plumes emerge twelve blackish, wire-like filaments, which bend back near their bases to sweep forward over the bird's hindquarters. The female is a brown bird with black-barred buffy underparts. Their feet are strong, large-clawed and pink in color.
The display dance of the twelve-wired bird of paradise is called a wire-wipe display and it is performed by males to attract females by showing their flank plumes and bare pigmented thighs. Males use their 12 flank plume "wires" to make contact with the female by brushing across the female's face and foreparts.
The sole representative of the monotypic genus Seleucidis, the twelve-wired bird-of-paradise is a bird of lowland forests. The male displays on an exposed vertical perch with his breast-shield flared. Their diet consists mainly of fruits and arthropods in addition to frogs, insects, and nectar.
They are found in flat lowlands and swamp forests, particularly throughout New Guinea and Salawati Island, Indonesia. The twelve-wired bird-of-paradise is evaluated as Least Concern on the IUCN Red List of Threatened Species, and is listed on Appendix II of CITES. It has not been easy to breed them in captivity. The first successful captive breeding program was at Singapore's Jurong Bird Park, in 2001.
Румен Радев (министър)

Румен Събев Радев е български бизнесмен, министър на енергетиката от 6 юни 2023 г. в правителството на Николай Денков.
Роден е на 4 август 1968 г. в Силистра. Завършва физика във Физическия факултет на Софийския университет със специализации в Обединения институт за ядрени изследвания в Дубна, Русия, Института за трансуранови елементи в Карлсруе, Германия. В Института за ядрени изследвания и ядрена енергетика в София, България се занимава с разработването на компютърни модели на структурната еволюция на ядреното гориво.
Има магистърска степен и по банково дело от Университета за национално и световно стопанство в София.
Работи в холдинг „Загора“ (директор „Стратегия и планиране“ от 2003 г. и икономически директор от 2011 г.). От март 2005 г. е заместник-председател на Асоциация на индустриалния капитал в България. През февруари 2006 г. става член на Националния съвет по иновации.
От октомври 2012 г. е председател на Съвета на директорите на Асарел-Инвестмънт – Стратегическо развитие и инвестиции, от ноември 2017 г. е член на Управителния съвет на Асарел-Медет.
През ноември 2018 г. става заместник-председател на Българска асоциация за водород, горивни клетки и съхранение на енергия.
Избран от XLIX народно събрание за министър на енергетиката в редовното правителство на Николай Денков.
Десислава Радева

Десислава Кирилова Радева е съпруга на президента на Република България Румен Радев и първа дама на България от 22 януари 2017 година.
Десислава Кирилова Радева е родена в Бургас на 9 юли 1969 г. Учи в Английска гимназия „Гео Милев“ гр. Бургас, а след това и в Университета за национално и световно стопанство, специалност Финанси и кредит. Владее английски и руски език.
В студентските си години работи като сътрудник на министъра на земеделието Румен Христов.
Продължава своята кариера като офис мениджър в телевизионните продукции Каналето и Хъшове, в последствие отговаря за връзките с обществеността в Българска музикална компания.
По-късно става асистент на генералния мениджър на Хайнекен България.
Работила е като маркетингов експерт в строителни хипермаркети „Мастерхаус“, Бургас, като PR и комуникационен мениджър в екипа на Top Communication GmbH (компанията, организираща ежегодния световен форум за комуникация в Давос, Швейцария – Communication on Top) и като маркетинг мениджър във Фондация „Работилница за граждански инициативи“. Била е и част от екипа на Менпауър Груп.
От 2011 година работи в командването на Военновъздушни сили на България. През 2014 година отговаря за външната и вътрешната комуникацията на институцията. През същата година Десислава Радева инициира и популяризира авиошоу на ВВС, състояло се на летище Враждебна, София и събрало над 100 000 присъстващи. Автор и сценарист на множество късометражни филми за ВВС.
През 2016 година взема активно участие в кандидат-президентската кампания на своя съпруг Румен Радев.
През 2017 година учредява сдружение с нестопанска цел „Живата вода на България“, извършващо дейност в обществена полза.
Десислава Радева е съпруга на Румен Радев. Има предишен брак с депутата от БСП Георги Свиленски, от когото има един син – Страхил Свиленски.
Президентски избори в България (2021)

Президентските избори през 2021 година са редовни избори за президент и вицепрезидент на Република България, се провеждат на 14 ноември 2021 г. (първи тур) – в един и същи календарен ден с парламентарните избори и 21 ноември (балотаж).
Преди започването на предизборната кампания и регистрацията на кандидатите в ЦИК са коментирани различни имена на политици и бивши президенти – политикът Бойко Борисов (ГЕРБ), дипломатът Николай Младенов (ГЕРБ), телевизионният водещ и политик Слави Трифонов (ИТН), президентите Георги Първанов (АБВ) и Петър Стоянов и др.
Президент

Президент е термин от обществено-политическата сфера, означаващ председател, ръководител на организация, както и държавен глава.
В българския език думата е внесена или от руската президент, или от немската Präsident. Но и двете водят началото си от латинската praesidēns, която е съставена от представката prae – „пре(д)“, и sedeō – „седя“. По тази причина най-точният български превод е „председател“.
„Президент“ може да се разбира и изобщо като председател, ръководител на организация – съвет, съд, съюз или друга общност.
Основното значение на български език на термина „президент“ е държавен глава на република, обикновено избиран за определен срок (мандат) пряко от избирателите, от парламента или от специално създаден орган.
В някои федеративни държави, като Германия и Австрия, държавният глава може да носи титлата „федерален президент“ (на немски: Bundespräsident – бундеспрезидент). Терминът „федерален президент“ (бундеспрезидент) в Швейцария означава председател на Бундесрата.
В България президентската институция е установена за пръв път през 1990 година по решение на Кръглата маса с изменение на Конституцията от 1971 година. Като компромис между СДС, който настоява държавният глава да се казва „председател“, и БСП, която държи на названието „президент“, е прието званието „председател (президент) на Републиката“ (избиран от парламента). С Конституцията на Република България от 1991 година е установено наименованието „президент“. Той се избира пряко от избирателите за срок от 5 години и може да бъде преизбран само за още един мандат.
Президентът представлява държавата в международните отношения, сключва международни договори, дава и възстановява българско гражданство, назначава и освобождава от длъжност висши държавни служители, упражнява право на помилване, опрощава несъбираеми държавни вземания, насрочва избори и референдуми, упражнява контрол върху законодателната дейност на Народното събрание чрез правото на отлагателно вето (правото да върне на Народното събрание приет закон за ново обсъждане).
Президентът е върховен главнокомандващ на въоръжените сили на България.
В редица страни обръщението „президент“ се запазва (както в САЩ), дори и след като мандатът му е изтекъл и вече не е действащ, а е бивш президент.
По американски образец и в България към бившите президенти (Желю Желев, Петър Стоянов, Георги Първанов, Росен Плевнелиев) някои протоколно се обръщат с г-н Президент, въпреки че вече не са действащи президенти на Република България.
Същото американско протоколно правило някои прилагат и в останалата му част за обръщение към бивши премиери, министри, депутати, съдии, прокурори, кметове и т.н.
Председател (президент) на Републиката

Председател (президент) на Републиката е длъжността на държавния глава на България в периода от 3 април 1990 до 22 януари 1992 г.
Официалното название е председател (президент) на Народна република България – до преименуването на държавата на 15 ноември 1990 г., и председател (президент) на Република България – след това.
За времето на мандата на председателя (президента) се избира също и заместник-председател (заместник-президент) на Републиката. При смърт на титуляра или невъзможност да изпълнява задълженията си постът се поема от неговия заместник.
Първият председател (президент) е Петър Младенов, заемал поста между 3 април и 6 юли 1990 г. При избора му не е избран заместник-председател (заместник-президент) на Републиката. Напуска длъжността по собствено желание.
След неговата оставка длъжността остава вакантна поради факта, че след закриването на Държавния съвет на 3 април дотогавашния Първи заместник-председател на Държавния съвет Ангел Димитров и Заместник-председателя на Държавния съвет Васил Мръчков не са избрани за заместник-председатели (заместник-президент) на Републиката, изпълняващи длъжността (в качеството им на председатели на Народното събрание) са последователно Станко Тодоров (председател на IX народно събрание) и Николай Тодоров (председател на VII велико народно събрание).
В периода от 1 август 1990 до 22 януари 1992 г. председател (президент) на Републиката е д-р Желю Желев, а заместник-председател (заместник-президент) на Републиката е ген. Атанас Семерджиев.
За краткия период на нейното съществуване длъжността е заемана от 2 души по избор и от 2 души служебно, при подадена оставка от титуляр (в качеството им на председатели (последователно) на Народното събрание).
Постът е създаден с промените в Конституцията на Народна република България от 3 април 1990 г. Дотогава колективен държавен глава на страната е Държавният съвет, представляван от своя председател.
С приемането на Конституцията на Република България на 12 юли 1991 г. тази длъжност е заменена с президент на Република България, заета от 22 януари 1992 г., след избирането на президент на първите президентски избори от 12 и 19 януари 1992 г.
След измененията в Конституцията от 3 април 1990 г. председател (президент) на Републиката се избира и освобождава от длъжност от Народното събрание (чл. 78 и чл. 91). Председателят (президентът) се избира от Народното събрание с мнозинство 2/3 от присъстващите за срок до края на мандата на Народното събрание, което ще приеме новата Конституция.
Той може да бъде освободен предсрочно с решение на Народното събрание по предложение най-малко на 1/3 от народните представители (чл. 97).
Председателят (президентът) на Републиката и заместник-председателят (заместник-президентът) не могат да изпълняват други ръководни държавни, политически, обществени и стопански функции, да бъдат народни представители и членове на ръководството на партия. (чл. 95, ал. 2).
Български бизнес блок

Български бизнес блок (БББ) e българска политическа партия, учредена на 10 декември 1990 г. и регистрирана на 22 януари 1991 г., с председател Жорж Ганчев.
По устав партията се определя като организация на свободните инициативни хора, вярващи в ценностите на либерализма, икономическата демокрация и технологичния прогрес.
Като основни ценности в публикуваната през януари 1993 г. програма „За гражданското общество, държавата и държавните институции“ се изтъкват свободата, солидарността и справедливостта. Партията е за плуралистично общество, за парламентарен режим и републиканска форма на управление, пазарно стопанство, приватизация, свобода на аграрните сдружения, различни форми на собственост, нова данъчна политика, приоритетно развитие на печеливши отрасли на икономиката, насърчаване на родния бизнес, привличане на чужди инвестиции и др. Основно разчита от подкрепата на хора, занимаващи се със собствен бизнес.
През януари 1996 г. Жорж Ганчев в навечерието на президентските избори нарича действащия президент Жельо Желев национален предател.
След проверка на ръководните кадри на БББ за принадлежност към тоталитарните служби, Комисията по досиетата установява, че в партийното ръководство агентите на бившата Държавна сигурност (ДС) са имали сериозно присъствие. От проверените 61 души от ръководните ѝ органи, освен за председателя Георги Ганчев, за още 11 души е установена принадлежност към ДС. Огласени са данните за 8 от тях, а другите трима са починали и по закон информацията за тях не е публична.
На първи тур на президентските избори през 1992 г. кандидатите за президент и вицепрезидент на партията (Жорж Ганчев и Петър Берон) получават 854 108 гласа (16,78%).
На първи тур на президентските избори през 1996 г. кандидатите за президент и вицепрезидент на партията (Жорж Ганчев и Арлин Антонов) получават 937 686 гласа (21,87%).
На парламентарните избори през 1991 г. партията получава 73 379 гласа (1,32%), на парламентарните избори през 1994 г. получава 245 849 гласа (4,73%), на парламентарните избори през 1997 г. получава 209 796 гласа (4,93%).
Условни наименования на НАТО за техниката

Условните наименования, използвани от НАТО за означаване на въоръжението и военната техника, произведени в СССР и Китай, всъщност са кодови наименования. Въведени са в употреба, за да улеснят комуникацията между военни единици, говорещи на различни езици, а също и за да заместят оригиналното име, когато то не е известно.
Условните наименования на самолетите са определени от Комисията по авиостандартизация и координация (Air Standardization Coordinating Committee – ASCC) в която влизат Австралия, Великобритания, Канада, Нова Зеландия и САЩ.
Всички самолети и хеликоптери се обозначават с една дума. В зависимост от вида на самолета думата започва с определена буква, характеризираща в общи линии предназначението на самолета (напр. В от английски език bombarder – бомбардировач). Самолетите с витлови двигатели са обозначени с едносрична дума („Bear“), а самолетите с реактивни двигатели – с двусрична дума (напр. „Backfire“). По същия начин се обозначават и ракетите, но при тях дължината на думата не е определена.
Кодови букви:
Различните модификации се обозначават по няколко начина:
- като към основното условно наименование се прибавя допълнителна буква от латинската азбука – например: „Bear-A“. Буквите „I“ и „O“ не се използват.
- при малки промени в основния модел се използва обозначението „Mod.“ и цифров индекс с римски цифри – например: „Bear-F Mod.IV“.
- с прибавяне на думата „Modified“, но са известни само два такива случая – „Badger-C Modified“ и „Badger-G Modified“.
- с прибавяне на цифрови суфикси – например: „Fulcrum-A2“ или „Foxbat-B5“.
- с прибавяне на думата „variant n“, където n започва от 1, напр. „Flanker-E variant 1“ and „Flanker-E variant 2“.
Първоначално условните наименования са използвани само за съветска военна техника и въоръжение, но по-късно започват да се използват и за китайската военна техника и въоръжение.
Системата за условно обозначаване на самолетите, произведени в СССР, на американското Министерство на отбраната е съвсем различна от използваната в НАТО. Условното обозначение се състои от думата „Type“ и числов индекс, напр. „Type 39“ за „Туполев Ту-16“. Системата е отменена през 1953 г. поради очевидната ѝ неприложимост.
Американското Министерство на отбраната е разширило условните наименования, използвани от НАТО. Системата се различава значително от използваната в НАТО. Състои се от буквен код и пореден номер на модела.
Кодови букви:
От 1962 г. за обозначаване на експериментални ракети се използва буквата „Х“. Например: „SS-X-10“ и „SS-NX-25“.
За обозначаване на китайската техника и въоръжение се използва същата система, като пред съкращението се поставя допълнителна буква „С“. Например „CSS-5“, „CSS-NX-5“ и т.н.
Българско знаме (цирк)

„Българско знаме“ е първата българска гимнастическа, акробатическа и комична трупа. Стартира на Великден през 1897 г. Създадена е от Петър Панайотов, Коста Шалганов и Панчо Киров
През 1886 г. в София пристига първата професионална акробатическа трупа в България, която е японска. Отначало е оспорвано зрелище – скъпо и опасно. А присъствието на жени на арената тогава е приемано за неприлично и развращаващо поради разголените им трика.
През 1888 г. след японската трупа ни посещава трупата на италианеца Анжело Пизи. Тя представлява за пръв път в България изпълнения с дресирани животни. Под шатрата ѝ започва кариерата си създателят на първата българска циркова трупа – Петър Панайтов. На тръгване от България Пизи му предлага съдружие, но Панайотов отказва. Остава в страната, за да сбъдне мечтата си.
През 1897 г. създава първата акробатическа, гимнастичека и комична българска трупа. Кръщава я „Българско знаме“. В трупата подготвя първите български професионални циркови артисти.
През 1897 – 1914 година се създават пътуващите циркове „Ганчо“, „България“ и др., организират се и първите циркови школи.
Духовният оркестър е създаден от няколко роми, а Петър изпълнява акробатичния си номер върху наклонени маси.
Национално знаме на Унгария

Националното знаме на Унгария се състои от три еднакви цветни полета – червено, бяло и зелено, подредени в този ред хоризонтално от горе надолу, и има правоъгълна форма с отношение ширина към дължина 1:2.
Цветовете на унгарското знаме се свързват с цветовете на герба на Арпадовата династия, който представлявал щит с червени и бели линии. Съвременното знаме се появява през 1848 г.и е въведено от унгарския революционер Шандор Петьофи който го заема от италианското трицветно знаме на революционните отряди на Джузепе Гарибалди, в чийто състав има и унгарци – в това число и Петьофи, като символ на независима Унгария по време на унгарската национална революция. По-късно унгарски революционери емигрират в Сърбия и там през 60-те години на 19 век българският революционер Георги Раковски заема цветовете на унгарското знаме, като създава по тях българско знаме на революционното движение, което в първия вариант е точен прототип на унгарското знаме, а по късно е променена подредбата на цветовете на българското национално знаме.
През 1949 г. върху унгарското знаме е поставен комунистическият унгарски герб от 1949 г. През 1956 г. по време на революцията, хората масово изрязват герба от знамето, като по тозин начин се получава знаменитото „знаме с дупка“. След потушаването на революцията, гербът официално е премахнат от знамето.
.
.
.
.
.
.
Източнобосненски говор

Източнобосанският говор или Източнобосненският говор е от т.нар. щокавски на територията на бивша Югославия и е йекавски.
Спорно е политически, дали този говор е наречие и съответно сръбски или хърватски диалект (по времето на СФРЮ, този говор е считан за диалект на общия сърбохърватски език), или самостоятелен език на който бошняците, които базират на него книжовния босненски език.
Особеностите на тази говор се изразяват в това, че се говори или по-точно се е говорил от босненските мюсюлмани в източната част на Босна и Херцеговина, а именно около Сараево, Тузла и Зеница. Говорът се разпрострира и в Посавието около Фойница, а и сред босненско-хърватските изселници в Хърватско и другите части на Босна по време и след войната в Босна и Херцеговина. Под въздействие на съседните говори се наблюдава и икавизъм и екавизъм, но отличителното при този говор е употребата на –шћа вместо –шта в хърватския, например клијешћа вместо клешта.
Този говор се разпростира и сред херцеговинците около планината Озрен в т.нар. Стара Херцеговина в Черна гора.
Политически статут на македонския език

Въпросът за съществуването и идентичността на така наречения македонски език е предмет на научен и политически спор. Този спор е между официалната българска позиция по въпроса и северномакедонската такава, както и между учени от различни страни. Същността на спора засяга възникването на езика/езиковата норма в Република Северна Македония. Българската позиция по въпроса е, че така нареченият македонски език е изкуствено създаден по политически причини, а не естествено възникнал, развил и обособил се исторически. За Република България и БАН, т.нар. македонски език е част от българските диалекти, изкуствено обособени по външнополитически причини в бивша Югославия, а за Северна Македония - самостоятелен език, макар тенденцията да е мнозина граждани на Северна Македония да припознават своя разговорен език за български.
Между двете езикови норми съществува взаиморазбираемост, а Институтът за български език при БАН е на становището, че т.нар. македонски език е социорегионална разновидност на българския език, създадена изкуствено по политически причини. На тази основа македонските говори се възприемат като свои от българска диалектология и се разглеждат и изучават като български диалекти.
Списък на държавните глави на България (от 1946 г.)

Този списък на български държавници включва държавните глави на Народна република България (1946 – 1990) и Република България (1990–понастоящем).
Това е държавна институция в България, функционирала от обявяването на страната за народна република през септември 1946 г. до приемането на Димитровската конституция през декември 1947 г.
Президиумът на Народното събрание на Народна република България е висш постоянно действащ орган на държавната власт в Народна република България в периода 1947 – 1971 г.
Държавният съвет на Народна република България е висш постоянно действащ орган на държавната власт в Народна република България в периода 1971 – 1990 г.
Председател (президент) на Народната република/Републиката (Глава V от Конституцията от 1971 г. – измененията през 1990 г.) e длъжността държавен глава на България в периода от 3 април 1990 до 22 януари 1992 г. Държавата е преименувана от Народна република България на Република България на 15 ноември 1990 г., по време на мандата на Желю Желев.
Президентът на Република България е държавният глава на Република България от 1992 г. и понастоящем.
Най-скорошната смърт на бивш президент е тази на Желю Желев (1990 – 1997), починал на 30 януари 2015 г. на 79-годишна възраст.
Крушева глава

Кру̀шева Гла̀ва или Крушева глава (на сръбски: Крушева Глава, Kruševa Glava) е село в Югоизточна Сърбия, Пчински окръг, Град Враня, община Враня.
Селото се намира в котловината Поляница. Отстои на 26,6 км северно от окръжния и общински център Враня, на 3,6 км югоизточно от село Стрешак, югоизточно от село Мияковце, на 5,9 км североизточно от село Власе и на 7 км източно от село Големо Село.
По време на Първата световна война селото е във военновременните граници на Царство България, като административно е част от Вранска околия на Врански окръг.
Според преброяването на населението от 2011 г. селото има 89 жители.
Данните за етническия състав на населението са от преброяването през 2002 г.
Николай Милков (дипломат)

Николай Милков е български историк и дипломат.
Николай Милков Милков е роден на 10 декември 1957 г. в София. През 1976 г. завършва 9 френска езикова гимназия „Алфонс дьо Ламартин“. Следва Международни отношения в УНСС и се дипломира през 1983 г. Кариерата си започва с научно-преподавателска дейност и през 1991 г. му е присъдена научната степен „доктор на историческите науки“. Има публикации в специализирана научна периодика. Владее английски, френски и руски, ползва испански език.
През 1992 г. започва работа в Министерството на отбраната като референт за НАТО и ЗЕС в Управление „Политика и сигурност“. В периода от 1993 до 1997 г. заема различни длъжности в областта на отбраната: през 1993 г. е съветник по международното сътрудничество в кабинета на министъра на отбраната; след това е помощник-началник на сектор в Разузнавателно управление на ГЩ, отговарящ за политическия анализ.
От 1997 г. до 2001 г. е директор на дирекция „Координация и планиране“ в Министерство на външните работи. Член е на българските правителствени делегации за 52-ра, 53-та, 54-та и 55-а Сесия на Общото събрание на ООН. През 2001 г. Милков е назначен за посланик на Република България в Република Румъния. В периода от 2004 до 2005 г. е заместник-министър на външните работи, отговарящ за отношенията с НАТО и въпросите на сигурността, балканските държави и двустранните отношения със страните от Европа.
От 2005 г. до 2009 г. е генерален консул на Република България в Ню Йорк. От септември 2009 г. до март 2010 г. е висш дипломатически служител с ранг „посланик“ в Министерство на външните работи.
В периода от 2010 до 2013 г. работи отново в Министерството на отбраната, където е назначен като първия постоянен секретар на отбраната.
В периода от 2013 до 2017 г. е извънреден и пълномощен посланик в Канада. В края на 2017 г. е назначен за секретар за българското председателство на Съвета на ЕС, а впоследствие – за секретар по външната политика на Президента на Република България. На 4 ноември 2020 г. Николай Милков е удостоен от президента с Почетния знак на държавния глава. От 31 януари 2021 г. той е извънреден и пълномощен посланик във Франция. От 2 август 2022 г. е назначен за министър на външните работи в първото и второто служебно правителство на Гълъб Донев.
От 3 май 2023 Милков е назначен за постоянен представител на България в Северноатлантическия съвет към НАТО със седалище в Брюксел.
Женен с две дъщери.
Класифицирана информация

Класифицираната информация е информация, представляваща държавна или служебна тайна, както и чуждестранна класифицирана информация, в това число информацията на НАТО и органите на Европейския съюз.
Видовете класифицирана информация са: държавна тайна, служебна тайна и чуждестранна класифицирана информация.
Нивата на класификация за сигурност на информацията и техният гриф за сигурност в Република България са:
Който разгласи информация, представляваща държавна тайна, която му е била поверена или станала известна по служба или работа, както и този, който разгласи такава информация, като съзнава, че от това може да последват вреди за интересите на Република България, ако не подлежи на по-тежко наказание, се наказва с лишаване от свобода от две до осем години.
Ако от деянието са настъпили или могат да настъпят особено тежки последици за сигурността на държавата, наказанието е лишаване от свобода от пет до петнадесет години.
С наказанието се наказва и този, който разгласи чуждестранна класифицирана информация, получена по международен договор, по който Република България е страна.
Налагат се и санкции по Закона за защита на класифицираната информация.
Наказателният кодекс на Република България придава висока степен на опасност и особена значимост (Раздел II, НК) на деянието шпионаж – събирането и издаването на класифицирана информация на чужда държава или организация: „Който издаде или събира с цел да издаде на чужда държава или на чужда организация информация, представляваща държавна тайна (класифицирана информация), се наказва за шпионство с лишаване от свобода от десет до двадесет години, с доживотен затвор или с доживотен затвор без замяна.“
На 28.10.2019 г. Специализираната прокуратура към Прокуратурата на Република България, след сигнал, получен в Държавна агенция „Национална сигурност“ започва производство по Раздел II, чл. 104, ал.1 от Наказателния кодекс (НК), срещу Първия секретар в Посолството на Руската федерация, в София, който е обявен в събиране на чужда класифицирана информация, с цел да я издаде на чужда държава. Руският дипломат е провеждал конспиративни срещи с български държавен служител, разполагащ с достъп до класифицирана информация на България, НАТО и Европейския съюз.
Съобразно чл. 31 т. 1 от Виенската конвенция за дипломатическите отношения, „дипломатическият агент се ползва с имунитет по отношение на наказателната юрисдикция на приемащата държава“. По тази причина, въпреки наличието на основания за привличането му в качеството на обвиняем за престъпление по чл. 104 ал. 1 НК, наказателното производство срещу руския гражданин е спряно, на основание чл. 25 ал. 1 т. 3 НПК, а именно – дипломатическият имунитет на дееца. Дипломатът е обявен за персона нон грата и е отзован, в съответствие с дипломатическите процедури и обичаи.
Мандат

В политиката мандатът е власт, получена от избирателите да се действа като негов представител. Често се казва, че изборите са дали мандат на новото избрано правителство да провежда определена политика (обявена от победилата политическа партия).
Периодът, за който някой (правителство, президент) е избран да управлява, също се нарича мандат. Съответно, когато правителството се стреми към преизбиране, се казва, че иска „нов мандат“.
Блестяща изолация

Политиката на Блестяща изолация (на английски: Splendid isolation) е дипломатическа политика за избягване на съюзи и заплитания. Някои историци използват този термин, за да опишат външната политика, преследвана от Великобритания в края на 19 век под премиерските лидери на Консервативната партия на Бенджамин Дизраели и Лорд Солсбъри. Лорд Дерби обявява политиката през 1866 г., когато е бил външен министър:
Баланса на силите поддържа посредством т.нар. „принцип на двата стандарта“, т.е. военният ѝ флот трябва да съответства на равнището на обединените морски сили на двете следващи я по сила морски държави.
Терминът е въведен през януари 1896 г. от канадския политик Джордж Еулас Фостър, който посочва одобрението си за минимално участие на Великобритания в европейските въпроси, като казва: „В тези донякъде обезпокоителни дни, когато Великата майка империя стои прекрасно изолирана в Европа“.
Янко Сакъзов (булевард в София)

„Янко Сакъзов“ е основен, централен булевард в София. Носи името на българския политик и социалист Янко Сакъзов.
Разположен е между бул. „Васил Левски“ при Паметника на Васил Левски (западно откъдето продължава ул. „Московска“) и бул. „Христо и Евлоги Георгиеви“ (източно откъдето продължава бул. „Мадрид“). Пресича се с ул. „Кракра“, ул. „Сан Стефано“, ул. „Васил Априлов“ и ул. „Проф. Асен Златаров“.
През годините булевардът носи различни имена:
По време на социализма –
На булеварда или в района около него са разположени следните обекти:
Опозиция (политика)

Опозицията представлява в общия случай общност от партии или хора, които се противопоставят на властта.
В зависимост от вида на политическо устройство отношението към опозицията може да бъде репресивно (обикновено при тоталитаризма) или доброжелателно (условно казано, при чистата демокрация). При демокрациите опозицията има право на парламентарно присъствие. Ролята ѝ е да следи действията на управляващите (президент, министри и т.н.) и да изисква отговорност от тях, ако забележи злоупотреби. Членове на опозицията имат право да предлагат закони и други идеи за гласуване, но без одобрение на управляващите, те рядко биват прокарвани.
Прието е да се казва, че съответното правителство е стабилно, ако опозицията му е малцинство и няма основна роля при гласуването на законопроекти и други програми. Ако обаче спечелилата партия не е завоювала над 50% от всички депутатски места, се налага или да управляват като малцинство, или да се коалират с други партии, което често води до невъзможност да се реализира напълно съответната програма на спечелилата партия.
Юний Аней Галион

Луций Юний Аней Галион (на латински: Junius Annaeus Gallio; Lucius Iunius Gallio Annaeanus; † 65 г.) е римски политик през първата половина на 1 век.
Той е от фамилията на gens Анеи, произлизаща от Испания, като е осиновен от gens Юнии. По рождение се казва Луций Аней Новат и е най-възрастният син на Аней Сенека (Сенека Стари) и съпругата му Хелвия от Кордуба. Брат е на Луций Аней Сенека (Сенека Млади) и Аней Мела, баща на поета Марк Аней Лукан (Лукан). Той е осиновен от сенатор и ретор Луций Юний Галион, което води до промяна на името му на Юний Галион.
Галион е сенатор, квестор и префект. Плиний Стари казва, че е белодробно болен. Неговият брат Сенека му посвещава de ira и de vita beata. През 51 /52 г. е проконсул на провинция Ахея (това доказва намерен надпис в Делфи) и има контакт с Павел от Тарс (Апостол Павел). През 56 г. той е суфектконсул. През 65 г. се самоубива.