Жасмин

Жасминът (Jasminum) е род растения от семейство Маслинови (Oleaceae). Съществуват около 200 вида, виреещи в тропическите и умерени топли райони на Европа, Азия, Австралия и Океания. Култивирането на жасмин е широко разпространено заради характерния аромат на цветовете му.
Най-вероятно произхожда от Персия или Индия.
Названието на рода идва от персийски език (yasameen – „дар от Бога“), преминавайки през арабски и латински език.
В Индия жасминът бил наричан „Лунна светлина на любовта“, „Царицата на нощта“, „Лунен храст“, „Владетелката на цветята“ заради омайния му нощен мирис и нежния загадъчен, почти „лунен“ цвят.
Жасминът има вечнозелени и листопадни разновидности, храсти и лиани. Цветовете му могат да бъдат прости, тройни или перести, обикновено с размер около 2,5 cm в диаметър. Те са бели или жълти на цвят, а в редки случаи могат да бъдат червеникави, кремави или розови.
Произходът на жасмина са тропическите и субтропическите райони на Европа, Азия, Австралия и Океания, въпреки че само един от видовете е местен за Европа. Центърът на разнообразие се намира в Южна и Югоизточна Азия.
През XVIII век жасминът е пренесен в Европа.
Важна роля в естествения аромат на жасмина е жасмон (jasmone, C11H16O). Други съществени съединения, участващи в аромата му, са бензил ацетат, бензилов алкохол, бензил бензоат, цис-3-хексенил, метилантранилат, крезол, индол, евгенол и линалол. Jasmone може да съществува в две изомерни форми – цис-jasmone и транс-jasmone. Естественият екстракт съдържа само цис формата, докато синтетичен материал често е смес, съдържаща двете форми, с преобладаваща цис форма. И двете форми имат подобни миризми и химични свойства.
Жасминът е дал името на „жасмонат“ – група от растителни хормони, които регулират растежа и развитието, като водят до откриването на молекулярната структура на жасмонатите. Към жасмоната се отнасят жасмонова киселина и нейните естери, например, метил жасмоната, който е изолиран от жасминовото масло на Jasminum grandiflorum.
В растителните защитни механизми са включени основно три хормона – салицилова киселина, жасмонат (jasmonic acid) и етилен. Холандски изследователи установяват, че всяка имунна реакция се стартира след „кратко съвещание“ между трите хормона, като те никога не действат едновременно, т.е. растенията не изпадат в защита „ва банк“, както някога се е смятало. Жасмонатът може да се контролира от салициловата киселина само ако вече не се е „кооперирал“ с етилена. Дали етиленът или салициловата киселина ще поемат контрола над жасмоната зависи единствено от вида и повсеместността на вредителя и нанесените на растението вреди. По сигнал на жасмоната клетките могат за минути да изпратят на фронта цял арсенал от способни да обезвредят вредителите протеини (т. нар. „JAZ протеини“).
Жасмонатът се синтезира от линоленовата киселина и има структура от петчленен пръстен (аналог е на простагландина – хормони при бозайниците, синтезирани от мастните киселини). Съдържанието на жасмонат в тъканите на растенията се различава в различните етапи на развитие и зависи от стимули на околната среда – примерно повишава се при нарушаване целостта на растението.
Жасминът се отглежда заради цветовете си. В наши дни се култивира в Мароко, Египет, Франция, Алжир и Китай. Растението се ползва като градинско, декоративно стайно и за рязан цвят. Цветовете му се носят в косите на жените от Южна и Югоизточна Азия.
Жасминов чай се консумира в Китай – чист или с основа от зелен или бял чай.
Жасминът се ползва и за водещ аромат в производството на бира, като се добавя в процеса на производство в точката на кипене.
Жасминовият сироп, направен от цветове, се използва като овкусител.
Концентратът от жасмин е едно от най-скъпите на света етерични масла. Основни производители на жасминово етерично масло са Индия, Египет, Китай и Мароко.
Ценените съставки в парфюмерията са метилантранилат (methyl anthranilate), индол (indole), бензил ацетат, бензилов алкохол (benzyl alcohol), линалол, скатол (skatole) и др. В парфюмите жасминовият цвят се използва като основна, базова нотка. Комбинира се добре с аромата на лайката, цитрусовите масла и розата.
Жасминът се ползва за укрепване на имунната система, намаляване процеса на стареене, облекчаване на болки и др. Смята се, че действа като афродизиак, заради наличието на линалол, индол и бензоен ацетат.
Жасминът е едно от основните растения, които се използват в ароматерапията. Cis-jasmone и cis-jasmonate – двете основни жасминови ароматни съединения, увеличават активността на рецепторите на гама-аминомаслената киселина (γ-Aminobutyric acid) и по този начин действат като антидепресант и успокоително, дори когато се абсорбират чрез инхалация.
В продължение на векове, жасминът се счита на Изток като символ за красота и женствено изкушение. Това е женски аромат. Жасминът е символ на романтика и любов, благодат и изящество, чувственост и бодрост. В поезията жасминовият цвят символизира самата нощ и тайните, които тъмнината може да скрие и само луната може да види.
Няколко държави считат жасмина като национален символ:
Макар че има над 200 сорта жасмин, най-разпространени са 3 вида – бял (Jasminum polyanthum), жълт (Gelsemium sempervirens) и японски жасмин (Jasminum mesnyi).
Жасминовите растения се делят на пет секции: Alternifolia, Jasminum, Primulina, Trifoliolata и Unifoliolata.
Редица растения, които не са свързани родствено с жасмина, имат същото наименование:
На жасмина са наречени улици в кварталите „Илиянци“ (Карта) и „Симеоново“ (Карта) в София.