Vaksineskepsis

Vaksineskepsis, og derunder vaksinemotstand, er mistillit rettet mot forebygging av smittsomme sykdommer ved kunstig immunisering av mennesker og dyr. Motstand har eksistert siden den første vaksinen ble introdusert, og har i moderne tid utviklet seg til å bli en betydelig trussel mot folkehelsen. WHO identifiserte i 2019 vaksineskepsis som en av de ti største helsetruslene i verden.
Vaksiner er et av de største vitenskapelige gjennombrudd innen medisin og redder mange millioner menneskeliv årlig. Samtidig er alvorlige bivirkninger meget sjeldne. Likevel er det mange som velger å trosse helsemyndighetenes anbefalinger om vaksinering i frykt for at vaksiner medfører helsefare. Eksperter har trukket frem at vaksinene er blitt et offer for egen suksess ved at senere generasjoner ikke husker hvordan situasjonen var før effektive vaksinasjonsprogrammer kom i stand. Motstanden mot vaksiner underbygges av myter, konspirasjonsteorier, personlige anekdoter og feiltolking av vitenskap, og det er ofte økonomiske motiver som ligger bak spredningen av disse.
Vaksinemotstand forekommer i mange forskjellige former. Enkelte er konsekvent motstandere av all vaksinasjon, andre av enkeltvaksiner, og noen er uenige i hvordan de statlige vaksineprogrammene er satt sammen. Det har blitt debattert hvorvidt foreldre som nekter å vaksinere sine barn skal holdes juridisk ansvarlige dersom valget får fatale følger for egne eller andres barn.
Motstand mot vaksiner har eksistert like lenge som vaksinene. Allerede ved utprøving av den første vaksinen mot kopper var det stor motstand å spore. Fra religiøst hold ble vaksinen ansett som ukristelig fordi den kom fra et dyr, men metoden møtte også motstand av politisk og vitenskapelig art.
I vaksineringens barndom fantes aktive anti-vaksineselskap. Den britiske naturforskeren Alfred Russel Wallace (1823–1913) var sterk motstander av vaksiner, og mente at vaksinen mot kopper var farligere enn sykdommen selv. Nobelprisvinner i litteratur George Bernard Shaw (1856–1950) var også motstander av vaksinasjon og kalte det for «et særlig motbydelig stykke heksekunst». Forfatteren Leo Tolstoj (1828–1910) og den amerikanske borgerrettsaktivisten Frederick Douglass (1818–1895) støttet også opprop mot vaksiner. I 1902 utga C. F. Nichols boken Vaccination - A Blunder in Poisons som argumenterte for at koppervaksinen økte dødeligheten av kopper fremfor å beskytte mot sykdommen.
Vaksinemotstanden hadde sterkt fotfeste på slutten av 1800-tallet, men etter hvert som vaksinene har demonstrert sin effekt mot dødelige sykdommer, har mistilliten avtatt. De siste tiårene har imidlertid motstanden økt igjen i vestlige land parallelt med spredning av konspirasjonsteorier og myter på internett, noe som har ført til ny oppblomstring av sykdommer som lenge var eliminert. Eksperter mener at vaksinene er blitt et offer for egen suksess ved at de siste generasjoner ikke husker hvordan situasjonen var før man fikk effektive vaksinasjonsprogrammer. Vaksinemotstanderne har i nyere tid fått støtte fra kjente skuespillere som Jenny McCarthy, Alicia Silverstone og Jim Carrey, som alle har uttalt seg offentlig mot vaksiner.
De fleste vaksinemotstandere misliker å bli betegnet som nettopp motstandere av vaksiner, og hevder gjerne at de kun forfekter en sunn skepsis.
Allerede i koppervaksinens tid ble vaksineprogrammene utsatt for organisert motstand. De to organisasjonene The Anti Vaccination League og Anti-Compulsory Vaccination League ble opprettet på midten av 1800-tallet og hadde stor oppslutning. Motstanden spredte seg geografisk i takt med vaksinen, og i 1879 ble Anti Vaccination Society of America opprettet etter at den britiske vaksinemotstanderen William Tebb hadde vært på besøk. I den engelske byen Leicester utviklet vaksinemotstanden seg til å bli et stort folkeopprør, og historiebøkene forteller at opp mot 100 000 personer tok til gatene i protest mot obligatorisk koppervaksinasjon. Charles Stevens som var leder for Anti-Vaccination League døde selv av kopper i 1903. Under hans ni dager lange sykeleie var det ingen av de øvrige medlemmene i organisasjonen som avla ham besøk.
I nyere tid har vaksinemotstanden blitt mer fragmentert. Mye av virksomheten foregår på sosiale medier, men det finnes også organisasjoner som aktivt jobber for å avskaffe vaksiner. Blant disse finner vi International Medical Council on Vaccination og National Vaccine Information Center i USA. I Australia ble organisasjonen Australian Vaccination Network i 2012 pålagt av myndighetene å endre navn til Australian Vaccination-Skeptics Network fordi det opprinnelige navnet var misledende. Det finnes også store organisasjoner hvor motstand mot vaksiner er en del av agendaen, herunder den amerikanske organisasjonen Association of American Physicians and Surgeons.
Motstanden mot vaksiner har kommet til uttrykk i Norge blant annet i 2009, under svineinfluensautbruddet i 2009. Kjetil Dreyer, Hans Gaarder, Rolf Erik Hanssen og Ingunn Røiseland stod da i spissen for en aksjon mot vaksinen som myndighetene anbefalte. Alle fire har bakgrunn fra miljøer for alternativ behandling og konspirasjonsteorier. Hanssen utga i 2006 boken Vaksinasjon – Hva er sannheten om vaksiner. Aksjonistene fikk bred oppmerksomhet i media; blant annet ble de invitert til debattsendinger både i TV og radio.
Aksjonen ble etter hvert utvidet til å gjelde motstand mot alle former for vaksiner. Det ble opprettet en gruppe på Facebook som på det meste hadde over 5 000 medlemmer, og som spredte konspirasjonsteorier om vaksiner. En av administratorene var dømt for ærekrenkelser. Det alternative nettstedet Nyhetsspeilet, hvor Hans Gaarder var redaktør, er en ledende kanal for spredning av vaksinemotstand i Norge, ifølge Færseth. Gaarder døde i april 2021 som følge av å bli smittet med Covid-19. og etter obduksjon ble det konstatert at virusinfeksjonen var dødsårsaken.
I 2009 ble det produsert en film av det vaksinekritiske miljøet i Norge med tittelen Vaksinasjon - velsignelse eller belastning?. Filmen gjengir mange kjente, men udokumenterte påstander om vaksinasjon, for eksempel at det var bedre hygiene og kosthold som eliminerte barnesykdommene, og at uvaksinerte barn er friskere enn vaksinerte barn. En rekke alternative behandlere ble intervjuet, i tillegg til legene Karl Ludvig Reichelt og Siri Aabel. Aabel er også homøopat og ble i etterkant av filmens lansering klaget inn for Legeforeningens etiske råd. Aabel fikk en reprimande for å ha oppfordret foreldre til å avstå fra vaksiner.
Flere offentlige personer har gitt uttrykk for sin motstand mot vaksiner. Dette gjelder blant andre Dag Viljen Poleszynski, som er redaktør for det alternative helsemagasinet Vitenskap og Fornuft, og Kurt Oddekalv, som var leder i Norges Miljøvernforbund. Også skuespilleren Sølje Bergman har gått ut offentlig og proklamert at hun har valgt bort de fleste av vaksinene for sine barn. Våren 2015 deltok hun i en rekke debatter om dette i norske massemedier. BioMed Clinic har vært et av samlingspunktene for den vaksinemotstand som har vokst frem av det antroposofiske miljø. Legene Tore Midtvedt og Geir Flatabø sammen med forskningsleder Bjørg Walker har tilkjennegitt sin støtte til den tidligere legen Andrew Wakefields forskningsresultater, som siden har vist seg å være fabrikert for å mistenkeliggjøre vaksiner, noe Wakefield senere selv har innrømmet. De har hevdet at det er en sammenheng mellom vaksiner og autismelignende tilstander. Flatabø har behandlet pasienter ut fra hypotesen om en sammenheng mellom vaksiner og autisme. I 2016 fikk han sin bevilling inndratt grunnet sin bruk av alternative behandlingsmetoder.
I 2015 stiftet legene Heiko Santelmann, Sigurd Nes og Idar Magne Elvemo Foreningen for fritt vaksinevalg. Foreningen oppgir å ikke være motstandere av vaksiner, men tilhengere av balansert informasjon. Foreningens engasjerte blant annet Suzanne Humphries til Norge for å holde foredrag. I 2019 hevdet Santelmann i et leserinnlegg at meslinger ikke hadde tatt menneskeliv i den vestlige verden på 20 år, og at det tvert imot var positivt for helsen å gjennomgå meslingeinfeksjon. Samme måned ble Sigurd Nes invitert til debatt om vaksineskepsis i NRK-programmet Desse dagar hvor han hevdet at vaksiner ikke reduserte barnedødelighet. Nes er antroposof og er også engasjert i kampen mot påstått helsefare fra ikke-ioniserende stråling. Idar Elvemo har som lege praktisert akupunktur, og har i flere tiår vært en forkjemper for aksept av homøopati og andre alternative behandlingsformer. I likhet med Nes har han anerkjent frykt for helsefare ved elektromagnetisk stråling, og i slutten av 1980-årene tok han i bruk hjelpemiddelet «Syvstjerna» i behandlingen av pasienter som fryktet at stråling kunne gi dem kreft. Den utradisjonelle praksisen ble klaget inn av fylkeslegen, og Elvemo fikk en advarsel fra Helsedirektoratet som reaksjon.
Gjennom historien er det leger som har opplevd påtale eller restriksjoner for å ha motsatt seg myndighetenes anbefalinger om vaksiner, her noen eksempler:
Det er bred vitenskapelig konsensus om at vaksiner er et av de viktigste medisinske gjennombruddene noensinne og en av de viktigste årsakene til at forventet levealder har økt dramatisk i løpet av det siste århundret. Likevel er ikke dette tilstrekkelig til å overbevise alle. I mangel på saklig grunnlag å tufte vaksinemotstand på spilles det på myter og konspirasjonsteorier om påståtte farer ved vaksiner. Mange av disse har fellestrekk med generelle konspirasjonsteorier om legemiddelindustrien og konvensjonell helsebehandling.
En undersøkelse publisert i 2019 viste at i europeiske land med stor oppslutning om populistiske partier var det også mer utbredt vaksinemotstand. Forklaringen er at vaksinemotstand bygger som populisme på grunnleggende mistillit til eksperter og forestilte eliter. En undersøkelse publisert i 2021 viste at blant italienere hang motstand mot COVID-19-vaksine klart sammen populistisk politisk orientering. Personer med populistisk orientering stoler mindre på vitenskapelige og politiske institusjoner og er samtidig mer tilbøyelige til å tro på konspirasjonsteorier om koronapandemien (ifølge undersøkelse gjort i Østerrike i 2020). Undersøkelser i USA viser at tilhengere av Donald Trump er mer skeptiske til vaksiner enn andre deler av befolkningen i landet og at dette skyldes Trump-tilhengernes tendens til å tro på konspirasjonsteorier.
Hemmelig innplanting av mikrochips Det finnes konspirasjonsteorier om at det sammen med vaksinene sprøytes inn elektroniske brikker som skal kunne utløse sykdommer eller utøve tankekontroll. Det savnes plausible teknologiske forklaringer på hvordan dette skulle være mulig. Den tyske kvakksalveren Ryke Geerd Hamer er blant dem som har fremmet denne teorien.
Kontroll over befolkningen Det er også lansert teorier om at vaksinering er en form for befolkningskontroll som bremser fertiliteten. I Pakistan har helsearbeidere møtt motstand mot vaksinasjonsprogrammer fordi det betraktes som en konspirasjon fra vestlige land som ønsker politisk kontroll over befolkningen.
Den amerikanske tannlegen Leonard Horowitz er blant dem som tror at hiv-viruset ble utviklet av det amerikanske forsvaret og at vaksinasjonsprogrammer har vært en fordekt måte å spre viruset til afrikanere og homofile. Han har også uttalt at svineinfluensavaksinen forårsaker sterilitet, og er en sammensvergelse for å redusere den muslimske befolkningen.
Den østerrikske journalisten Jane Bürgermeister har hevdet at svineinfluensaen i 2009 med påfølgende vaksine var en konspirasjon fra WHO og FN om å ta livet av en stor del av verdens befolkning og skape en ny stat under FN. Den finske eks-legen Rauni-Leena Luukanen-Kilde har lansert lignende konspirasjonsteorier.
Frivillighet I de aller fleste sammenhenger er vaksinasjon frivillig. Det finnes enkelte unntak, blant annet i det norske forsvaret. I noen land pålegges også helsepersonell å la seg vaksinere. I USA stilles det krav til vaksinering dersom man skal gå på offentlig skole. Det er uansett et sterkt påtrykk fra helsemyndighetene om at alle barn vaksineres, og selv om det er svært gode grunner til dette, oppfattes det av noen som et angrep på individets frihet til selvbestemmelse.
I tidligere tider har det blitt sanksjonert langt kraftigere mot personer som har nektet å vaksinere seg selv eller sine barn. I Storbritannia kunne det i siste halvdel av 1800-tallet vanke både bøter og fengsel til dem som motsatte seg vaksinasjon mot kopper.
Under covid-19-pandemien ble en nordmann nektet å kjøpe billett hos fergeselskapet Fjord Line fordi han ikke var vaksinert. Mannen meldte da selskapet til Diskrimineringsnemnda, men det ble konkludert med at avvisningen var forankret i legitime smittevernstiltak, og ikke kunne betraktes som diskriminering på grunn av politisk eller religiøs overbevisning.
Polen avslo svineinfluensavaksinen Ved utbruddet av svineinfluensa i 2009 unnlot Polen å anvende vaksinen som kom mot pandemien. Det var andre land som gjorde dette av økonomiske hensyn, men Polen var eneste land som valgte bort vaksinen med bekymring for sikkerheten som begrunnelse. Både landets helseminister Ewa Kopacz og statsminister Donald Tusk mente at vaksinen ikke var sikker nok. Dødstallene stanset opp i landene hvor vaksinen var innført, men fortsatte å stige i Polen. Mens avgjørelsen møtte anerkjennelse i store deler av befolkningen, ble den sterkt kritisert av det statlige helseombudet Janusz Kochanowski, som mente at politikerne satte menneskeliv unødvendig i fare. Like etter ble Kochanowski selv smittet av influensaen.
Av motstandere fremstilles vaksiner ofte som en enormt lukrativ industri, og i sin bok Vaksinasjon – hva er sannheten om vaksiner? hevdet den norske homeopaten Rolf Erik Hanssen at omsetningen på vaksiner ville passere 10 000 milliarder dollar i 2006. Anslaget var nokså overdrevet ettersom verdens totale vaksinemarked i 2020 utgjorde knapt 60 milliarder dollar. Vaksiner utgjør ca. 2 % av legemiddelindustriens omsetning, og er et av de minst lønnsomme satsingsområdene i industrien. Det er blant annet langt mer penger å tjene på å selge kosttilskudd som ikke er underlagt samme krav til dokumentasjon. Antall produsenter har derfor gått kraftig ned de siste tiårene, og utvikling av nye vaksiner er så lite lønnsomt at det blant fagfolk er bekymring for at det ikke skal utvikles nok vaksiner for å kunne møte fremtidige sykdomstrusler. Det britiske fagtidsskriftet The Economist har betegnet profittmarginene for vaksiner som «begredelige».
En amerikansk undersøkelse fra 1994 viste at hver dollar som brukes på vaksine mot meslinger førte til besparelser på 10,30 dollar i direkte medisinske kostnader, pluss 3,20 dollar i sosiale kostnader. Dersom man droppet vaksinen i vestlige land ville man antagelig ha sett en økning i omsetningen til legemiddelbransjen.
Dette er en problemstilling som gjelder alle legemidler, men når det gjelder vaksiner, er det faktisk slik at mindretallet av studier som gjennomføres, er blitt finansiert av vaksineprodusentene selv. Det er også ethvert lands helsemyndigheter som tar avgjørelsen om hvilke vaksiner som skal implementeres i vaksineprogrammene, og det vil ikke være mulig uten et solid vitenskapelig grunnlag for effekt og sikkerhet.
Offentlige helsemyndigheter beskyldes stadig for å la seg styre av økonomiske interesser fremfor liv og helse. Folkehelseinstituttet er blitt beskyldt for å ha tette bånd til legemiddelselskaper og for å være finansiert av Rockefeller-stiftelsen, som også har forbindelser til legemiddelselskaper som produserer vaksinen. Denne finansieringen gjaldt imidlertid forløperen til Folkehelseinstituttet, og det har i dag ingen slike bindinger til legemiddelindustrien.
Paul Offit brukes jevnlig som rådgiver i vaksinespørsmål samtidig som han har tjent penger på å selge sitt patent på rotavirus-vaksinen. Dette er blitt trukket frem som en interessekonflikt, men Offit solgte sitt patent mot en engangssum som ikke påvirkes av vaksinens utbredelse.
Dette er en nokså universell konspirasjonsteori om legemiddelbransjen og helsetilbud. Påstanden fordrer at alle de store legemiddelselskapene samarbeider om å fremstille dårlige produkter, eller at de forskjellige lands helsemyndigheter handler inn basert på bestikkelser fremfor konkurranse om de beste produktene. Ettersom vaksinering i de fleste land er et offentlig styrt tilbud, vil det være i de offentlige myndigheters interesse å holde befolkningen så frisk som mulig for å begrense de økonomiske konsekvensene av sykdom. Dersom et legemiddelselskap hadde en agenda som besto i å produsere legemidler eller vaksiner som sørger for et høyt og jevnt forbruk av legemidler, ville det raskt bli utkonkurrert i markedet.
Dette trekkes ofte frem som et bevis på at legemiddelselskapene vet at vaksinene forårsaker alvorlige bivirkninger, men at de ikke oppgir disse, og i tillegg vil de sikre seg mot å bli stilt økonomisk til ansvar. Dette er imidlertid en praktisk ordning som er nødvendig for at legemiddelselskapene skal motiveres til å utvikle nye vaksiner. I de fleste tilfeller vil et lands helsemyndighet ta på seg dette erstatningsansvaret slik at pasientene kan føle seg trygge på at eventuelle vaksineskader blir kompensert for.
Det betales ut betydelige erstatningssummer til pasienter som hevder å ha pådratt seg helseskader etter vaksinering. Dette tas gjerne som dokumentasjon på at vaksiner er skadelige, men det er i praksis ikke så enkelt. Det opereres nemlig med omvendt bevisbyrde i slike saker: Altså må helsemyndighetene sannsynliggjøre at skadene har en annen sannsynlig årsak enn vaksinene. Erstatningsutbetalingene er altså dokumentasjon på korrelasjon mellom vaksine og helseskade, men ikke nødvendigvis kausalitet.
Amish-folket Det har vært hevdet at amish-folket ikke vaksinerer sine barn, og at de har liten eller ingen forekomst av enkelte sykdommer. Joseph Mercola har hevdet at det ikke forekommer autisme hos amish-folket, og at det må skyldes at de ikke er vaksinerte. Det er generelt noe lavere vaksinedekning hos denne gruppen enn ellers i befolkningen, men de fleste amish-barn vaksineres, og autisme forekommer i samme grad hos amish-folket som i befolkningen ellers. Det har imidlertid vært meslingutbrudd blant amish-folk som skyldes lav vaksinedekning. En undersøkelse fra 2006 tydet på at det ikke var religiøse årsaker til at amish-foreldre unnlot å vaksinere sine barn. Det var i 2010-2011 en økende tendens i USA til at unnlatelse av vaksinering ble begrunnet i religionen.
Antroposofi
Grunnlaget for antroposofisk medisin ble lagt av Rudolf Steiner (1861–1925). Antroposofiske leger og Steiner-skoler har ikke uttrykkelig advart mot vaksiner, men det er betydelig lavere vaksinedekning blant barn på steinerskoler både i Norge og andre land. Den offisielle antroposofiske linjen er at man ikke nekter foreldre å vaksinere sine barn, men at man skal gi dem et informert valg. Denne «informasjonen» representeres imidlertid mye av den samme alternative tankegang som man finner igjen hos andre vaksinemotstandere, og det kan oppstå sosiale normer om at man bør avstå fra å vaksinere sine barn. Mange av de senere års utbrudd i vestlige land av sykdommer man vaksinerer mot, har derfor vært konsentrert om steinerskoler. Også i Norge er vaksinedekningen ved steinerskoler svært lav. I Sverige har Vidarklinikens antroposofiske lege Jackie Swartz møtt skarp kritikk for spredning av desinformasjon om barnesykdommer og vaksiner.
Motstanden bygger til dels på Steiners hypotese om at barnesykdommer er en naturlig og positiv del av barns utvikling. Vaksiner mot disse sykdommene kom ikke før etter Steiners død, men han uttalte bekymring for at vaksinene i fremtiden ville fordrive åndelighet til fordel for materialisme.
Antroposofisk medisin står særlig sterkt i Tyskland. Her finner man også foreningen Ärzte für individuelle Impfentscheidung, som består av flere hundre leger. Organisasjonen hevder å formidle balansert informasjon om vaksiner, men formidler utelukkende stoff som sår tvil om effekt av og sikkerhet ved vaksiner. På organisasjonens nettsted anbefales også bøker av vaksinemotstandere som Randall Neustaedter og Martin Hirte. Blant medlemmene er den antroposofiske legen Michael Schnur, som arbeider som skolelege ved en steinerskole i tillegg til å holde foredrag om vaksiner på konferanser i regi av Les écoles Steiner-Waldorf, og Steffen Rabe som driver nettstedet impf-info.de. Den norske antroposofen og steinerskolelæreren Trond Skaftnesmo utga i 2012 boken Folkefiender, hvor han forsøkte å rehabilitere Andrew Wakefield for sistnevntes forskningsjuks rundt MMR-vaksinen.
Romfolk Omreisende romfolk faller ofte utenfor de offentlige tilbudene når de stadig forflytter seg. Vaksinedekningen er derfor ofte lav blant disse. En av årsakene til lav vaksinedekning er generell mistro til helsemyndigheter.
Polio-utbruddet i Nigeria I 2003 var polio på det nærmeste utryddet i Afrika som følge av høy vaksinedekning, men religiøse ledere i Nigeria klarte å spre konspirasjonsteorier om at poliovaksinen var et redskap for å spre alvorlige sykdommer til den afrikanske befolkning, og de fikk myndighetene til å forby vaksinen. Dette førte til store utbrudd av polio som også spredte seg til andre land. Etter et knapt år ble forbudet opphevet, og vaksinedekningen steg. Likevel er det fortsatt stadige utbrudd av polio som følge av at denne frykten ikke har sluppet taket i deler av befolkningen.
Frykten bygger til dels på påstandene til den britiske forfatteren Edward Hooper om at hiv-viruset oppstod som følge av testing av poliovaksine i Belgisk Kongo. Hypotesen er imidlertid avvist av vitenskapen som usannsynlig og spekulativ.
Vaksinene har ikke den påståtte effekt Ofte trekkes det frem som et argument mot vaksiner at vaksinerte personer har blitt syke. Grunnet komplekse egenskaper ved menneskekroppens immunforsvar er ingen vaksine 100 % effektiv i den grad at alle vaksinerte individer blir immune. I tillegg vil det være individer som ikke tåler vaksinen. Dette er imidlertid en kjent problemstilling og de som ikke blir immune eller kan vaksineres vil da være prisgitt flokkimmuniteten. Det er også noen vaksiner som tas i flere doser for å øke beskyttelsesgraden, og noen vaksiner må gjentas for å opprettholde immunitet. Tidsavgrenset immunitet er ikke noe som er spesielt for vaksiner, det gjelder også gjennomgått sykdom.
De fleste som smittes er vaksinerte Denne myten skyldes forfalsket statistikk. At ingen vaksiner beskytter 100 % vil medføre at en beskjedent antall vaksinerte individer kan bli smittet ved en epidemi. Samtidig vil storparten av de uvaksinerte bli syke, men høy vaksinedekning kan medføre at dette antallet blir lavere enn antall vaksinerte som blir smittet. Disse antallene vil isolert sett ikke gi noen mening, og man må derfor se på andelen som blir syke i hver gruppe. De som er vaksinerte og likevel blir smittet opplever normalt et langt mildere forløp enn de uvaksinerte og de er også mindre smittsomme.
Friske mennesker trenger ikke vaksiner Denne misforståelsen er antagelig en bivirkning av vaksinenes suksess i vestlige land. God helse er ingen garanti for å ikke kunne pådra seg alvorlige helseplager grunnet smitte fra sykdommer man kunne ha unngått ved å vaksinere seg. Det er for eksempel ikke mulig å forutse hvilke barn som vil få komplikasjoner av meslinger, og også i vestlige land dør barn når det oppstår epidemier grunnet lav vaksinedekning.
I vestlige land med et godt utbygget helsevesen er barnesykdommer ufarlige Grunnet vellykkede vaksineprogram er mange av den oppfatning at barnesykdommer ikke utgjør noen helsefare. Selv om de fleste som gjennomgår barnesykdommer ikke dør eller blir alvorlig syke er det umulig å eliminere risikoen helt. Eksempelvis vil selv ikke det mest moderne helsevesen kunne forhindre at en andel av barn som blir smittet med meslinger dør, og dette har også skjedd i nyere tid i Tyskland hvor motstand mot MMR-vaksinen står sterkt. Det er heller ikke slik at vaksiner tilbys bare for å unngå dødsfall. Meslingeepidemien i Duisburg i 2006 medførte i tillegg til to dødsfall at 95 pasienter måtte sykehusinnlegges for totalt 775 døgn, noe som utløste store behandlingskostnader i tillegg til påkjenningen for pasientene og deres pårørende.
Man får sterkere immunforsvar ved å gjennomgå sykdom enn ved å vaksinere seg Mange er av den oppfatning at det er bedre for immunforsvaret å være syk enn å ta vaksinen, eller at sykdommen gir lengre immunitet enn vaksinen. Selv om det er riktig at immunforsvaret får en mer nøyaktig registrering ved vanlig infeksjon enn ved vaksinering, er immunforsvaret så effektivt at det ikke finnes noen praktisk forskjell i evnen til å avverge nye «angrep». Derimot kan komplikasjoner fra en gjennomgått sykdom ha negativ innvirkning på immunforsvaret, altså ville befolkningen ha et dårligere rustet immunforsvar dersom sykdommene fikk herje fremfor å vaksinere. Nyere forskning viser at aktiv meslingeinfeksjon slår ut mange av cellene som produserer antistoffer, hvilket betyr at man får nedsatt motstandskraft mot andre sykdommer etter gjennomgått sykdom. Ved vaksinasjon påvirkes ikke disse immuncellene.
Sykdommene man vaksinerer mot hadde stagnert før man innførte vaksiner Denne myten følges gjerne av statistikker som viser at dødstallene var redusert betydelig allerede før man innførte vaksiner. Mange mener at det i stedet er bedre hygiene, antibiotika og mer effektive karantenetiltak som har eliminert sykdommer man tidligere fryktet. Mens det er riktig at disse tiltakene har senket forekomsten av dødsfall og varige mén, har det hatt beskjeden effekt når det gjelder antall smittede. Når statistikkene viser at antall dødsfall gikk ned før vaksinene ble innført, betyr det ikke at antall dødsfall ville ha fortsatt mot nullpunktet uten vaksinene.
Statistikker kan også manipuleres ved at man plukker ut ytterpunkter som alltid vil oppstå fordi smittsomme sykdommer kommer i intervaller.
Noen sykdommer er umulig å oppnå flokkimmunitet mot ved vaksinering Dette er en feiltolkning av at forskere for noen sykdommer har vært usikre på hvor høy vaksinedekning som må til for å oppnå global flokkimmunitet og derved utrydde sykdommen. Det er imidlertid slik at flokkimmuniteten vil svekkes for enkelte barnesykdommer dersom det ikke jevnlig settes oppfriskingsvaksiner på den voksne befolkningen.
Vaksiner med bivirkninger bør ikke benyttes I prinsippet har alle medisiner bivirkninger, og det gjelder også vaksiner. Vaksiner generelt har en meget høy nytteverdi sammenlignet med registrerte bivirkninger. Lette bivirkninger som feber og nedsatt allmenntilstand er vanlige ved vaksinering, men alvorlige komplikasjoner er meget sjeldne. Det er i Norge ikke registrert dødsfall som følge av vaksinasjon, mens det årlig ville ha dødd flere hundre personer dersom vaksinene ikke fantes. Altså ville konsekvensene av å ikke vaksinere være enormt mye større enn å avvikle vaksinering grunnet frykt for meget sjeldne bivirkninger.
Det er unødvendig å vaksinere mot sykdommer som ikke lenger et utbredt For sykdommen kopper er dette korrekt, men den er også den eneste sykdommen som regnes som totalt utryddet av vaksinering. Sykdommer som er meget sjeldne i vestlige land kan ha høy forekomst i fattige land med lav vaksinedekning. Tidligere forsøk på å avvikle enkeltvaksiner i vestlige land har ledet til nye sykdomsutbrudd og økning i antall dødsfall. Moderne reisevaner gjør at smitten kan forflytte seg mellom kontinenter på kort tid.
I Japan opplevde man i 1970-årene massiv mistro til det statlige vaksinasjonsprogrammet etter at medier skrev om mulige bivirkninger av vaksiner. Mange mente da at vaksinen mot kikhoste var blitt unødvendig fordi sykdommen ikke lenger forekom i landet. Vaksinen ble tatt ut at vaksinasjonsprogrammet, noe som førte til en epidemi av kikhoste i perioden 1977 til 1979 hvor 93 barn døde av sykdommen. De fleste døde var barn under normal vaksinasjonsalder, som skulle ha vært beskyttet av flokkimmuniteten. Kikhostevaksinen ble da tatt inn igjen i vaksinasjonsprogrammet og det har siden ikke vært tilsvarende utbrudd i Japan. Tilsvarende erfaringer er gjort i Sverige hvor vaksinen mot kikhoste var ute av vaksinasjonsprogrammet i perioden 1979 til 1996.
Sykdom er naturlig, vaksiner er unaturlig Mye av motstanden mot vaksiner skyldes irrasjonell frykt for det unaturlige, ofte med rot i myter om alternativ behandling. Isolert sett er det et riktig resonnement at sykdom er naturlig og at vaksiner er kunstig immunisering, men skal man følge analogien må man kutte ut stort sett all helsebehandling. Eksempelvis vil det naturlige for barn som blir født for tidlig være at de dør, men en rekke moderne medisinske tiltak gjør at de fleste overlever. Behandlingen går altså ut på å forhindre det naturlige, altså alvorlig sykdom og død. Det naturens gang at millioner av barn dør årlig av barnesykdommer i utviklingsland, dødsfall som ville ha vært unngått dersom alle barn i disse hadde mottatt "unaturlig" forebyggende behandling i form av vaksinering.
Flere vaksiner gitt samtidig er farligere enn om de gis enkeltvis Dette er en utbredt oppfatning blant vaksineskeptikere , og hypotesen er en av påstandene til Andrew Wakefield som gjennom en forfalsket studie hevdet en sammenheng mellom MMR-vaksinen og autisme. Det er imidlertid ingen forskningsdata som støtter en slik påstand, og vaksiner utgjør også en så beskjeden andel av de angrep immunforsvaret må takle at det ikke finnes plausibelt faglig grunnlag for en slik påstand. Oppdeling av vaksinene vil i praksis ofte bety forsinket vaksinering som igjen betyr økt risiko for å bli smittet før man er vaksinert. Det er også mange som tror at det totale antall vaksiner barna i dag mottar er for mye for barnas immunforsvar, men faktum er at mens antall sykdommer man vaksinerer imot har gått opp er det totale antall antigener blitt redusert.
Vaksiner med lav beskyttelsesgrad har ingen hensikt å ta Ingen vaksiner gir full immunitet hos 100 % av dem som blir vaksinert, og influensavaksiner kan ha så lav beskyttelsesgrad som 70 %. Påstander om at det derfor vil være unødvendig å ta vaksinen er likevel å snu problemstillingen på hodet, ettersom det da vil være enda viktigere med flokkimmunitet for å unngå å smitte individer som ikke oppnår beskyttelse av vaksinen.
Bivirkninger fra vaksiner underrapporteres Det har i undersøkelser blitt påvist at bare en liten del av alle bivirkninger fra vaksiner rapporteres til helsemyndighetene, og at man derfor bør mangedoble alle statistikker over alvorlige bivirkninger fra vaksiner. En slik teori er lite sannsynlig, da underrapporteringen av bivirkninger i all hovedsak skyldes at disse er milde og forventede bivirkninger som feber eller kløe, mens nesten alle alvorlige bivirkninger blir rapportert. Generelt er det langt bedre rapportering av bivirkninger på barnevaksiner enn andre legemidler benyttet av barn.
Man bør vente så lenge som mulig før man vaksinerer barn Etter tiår med vaksinepraksis har man kommet frem til vaksineprogram som er hensiktsmessige i forhold til fordeler og ulemper. Utsetter man vaksinering vil man i praksis øke tiden man er disponibel for sykdom.
Hos små barn er hjernebarrieren ikke fullt utviklet Dette argumentet brukes til å understøtte påstander om at tilsetningsstoffer i vaksinene er spesielt farlige for spedbarn ved at de trenger direkte inn i hjernen og gjør skade. Vitenskapen har imidlertid påvist at hjernebarrieren er fullt utviklet allerede før fødselen.
Vaksinering kan skape nye og farligere bakterier og bør derfor unngås Denne myten har tildels rot i virkeligheten ved at forskere har mistanke om at bakterier som forårsaker barnesykdommer har endret egenskaper. Det er likevel ikke grunnlag for å hevde dette som en grunn til å kutte ut vaksiner fordi man da i praksis vil bytte ut vaksinen med sykdom som vil bety store konsekvenser for folkehelsen, samtidig som at problemet antagelig ville bli enda større grunnet større behov for antibiotika.
Vaksiner testes ikke tilstrekkelig Det er korrekt at noen vaksiner slippes på markedet uten årevis med forskning og tester. Dette skyldes som regel at man har tidspress på å utvikle en vaksine mot f.eks. sesonginfluensa. Det betyr imidlertid ikke at vaksiner ikke testes vitenskapelig. For vaksiner generelt er situasjonen ofte motsatt, og de vitenskapelige testene på poliovaksinen i USA i 1954 involverte 1,8 millioner barn, noe som gjør dette til et av de mest omfattende vitenskapelige forsøkene i historien.
Pakningsvedleggene til vaksiner har lange lister med skadelige bivirkninger Denne påstanden er riktig, men kan ikke benyttes som dokumentasjon på at vaksinene faktisk har disse bivirkningene som listes opp. Det trenger ikke være en sammenheng mellom vaksinen og oppståtte komplikasjoner for at disse skal listes opp som potensielle bivirkninger, det er nok at dette har inntruffet i et tilstrekkelig antall tilfeller etter vaksinering for at produsenten lister det opp. Det kan derfor være vanskelig å vite om bivirkninger som listet opp i pakningsvedlegget har en reell sammenheng med legemiddelet eller ikke. Bivirkningene som listes opp skiller seg ikke veldig fra legemidler som milliarder av mennesker bruker jevnlig.
Vaksinene forstyrrer blodets pH-balanse Dette er en myte som bl.a. ble spredt av norske aksjonister ifm. svineinfluensavaksinen i 2009, og den stammer antagelig fra den amerikanske kvakksalveren Robert O. Young. Det finnes imidlertid ingen plausibel forklaring på hvordan en ørliten vaksinedose skal klare å endre blodets pH dramatisk, og vaksinene som settes er også nøytraliserte i forhold til blodets pH.
Vaksiner sprer sykdom Når synkende vaksinedekning resulterer i sykdomsutbrudd vil det som regel være vaksinerte personer blant dem som blir syke fordi vaksinen ikke beskytter 100 % av dem som vaksineres. I tillegg til at dette brukes som påskudd for å hevde at vaksinene ikke virker blir retorikken ofte dratt et steg lenger ved at man påstår at det er selve vaksinen som sprer sykdommen. I de fleste tilfeller er dette feil, men for noen vaksiner kan dette i sjeldne tilfeller skje ved at svekkede virus i vaksinen utløser infeksjon som reaktiverer viruset. Dette er også årsaken til at man har sett seg om etter en syntetisk versjon av poliovaksinen.
Ved smitte kan man holde sine barn borte fra andre barn Denne forklaringen benyttes ofte av foreldre som nekter å vaksinere sine barn, særlig når de blir stilt spørsmål om risiko for å videreformidle smitte til andre barn som kan bli alvorlig syke. Dessverre vil dette tiltaket ha liten effekt fordi mange av sykdommene man vaksinerer mot kan smitte videre før man selv utvikler symptomer.
En betydelig del av skremselspropaganda om vaksiner går på innhold som hevdes å være skadelig. En gjennomgående feil bak disse argumentene er manglende evne til å vurdere dosen av et stoff i forhold til skadepotensialet. Alle stoffer er i prinsippet giftige for kroppen i for store mengder, men grenseverdier for hvert stoff avgjøres av hvor stor dose som må til for å sannsynliggjøre helsefare, i tillegg til en betydelig sikkerhetsmargin. Mange av stoffene i vaksiner som det advares mot inntas gjennom kostholdet i langt større mengder enn gjennom en vaksinedose.
Aluminium Aluminium brukes i vaksiner for å høyne immunresponsen og derved gjøre vaksinen mer effektiv, men er også blitt gjenstand for mange påstander om skadelige virkninger. I store doser over lang tid er også aluminium skadelig for nervesystemet og for hjernen, men store studier har påvist at det risikoen med de ørsmå dosene som anvendes i vaksiner ikke er målbar. Mengden aluminium i en vaksine er også meget beskjeden sammenlignet med aluminium man får i seg via kostholdet, og det er ikke mulig å måle forhøyet konsentrasjon av aluminium i blodet etter vaksinering.
Thiomersal Thiomersal er en kvikksølvforbindelse som siden 1930-årene har vært anvendt som konserveringsmiddel i vaksiner, noe som forenkler distribusjonen. Siden kvikksølv generelt forbindes med alvorlige helseplager har dette vært et av de enkleste punktene å så tvil om vaksinenes sikkerhet. Thiomersal er derfor tatt ut av barnevaksiner i de fleste land, ikke fordi det er påvist å være farlig, men på grunn av den irrasjonelle frykten for kvikksølvforgiftning.
Formaldehyd Formaldehyd er et stoff som ved høy eksponering knyttes til kreftrisiko og som derfor har blitt advart mot som en farlig ingrediens i vaksiner. Det er samtidig et stoff som finnes i blodet fra før i minst 200 ganger mengden som finnes i vaksiner. Formaldehyd er også et nedbrytingsprodukt fra fordøyelsen. Et normalt måltid påvirker konsentrasjonen i langt større grad enn en vaksine.
Skvalen Vaksinen mot svineinfluensa inneholdt skvalen som adjuvans og ble mistenkt å være komponenten som utløste narkolepsi. Skvalen har imidlertid blitt brukt som adjuvans i andre influensavaksiner uten å gi utslag på forekomsten av narkolepsi.
Polysorbat 80 Polysorbat 80 er en emulgator som benyttes som hjelpestoff i HPV-vaksinen og som av vaksinemotstandere har blitt hevdet å redusere fertiliteten. I en studie fra 1993 sprøytet man stoffet inn i bukhulen på nyfødte rotteunger, og det ble funnet tegn til at stoffet påvirket utviklingen av rottenes kjønnsorganer. Konsentrasjonen var imidlertid 50 til 500 000 ganger høyere enn innholdet i HPV-vaksinen, og det er ikke påvist noen påvirkning på fertiliteten til mennesker med den mengden som finnes i vaksinen. I virkeligheten er HPV-vaksinen positiv for fertiliteten fordi den minsker sannsynligheten for medisinske inngrep som kan påvirke fertiliteten negativt.
Octoxynol 9 Dette er et sæddrepende middel som finnes i noen vaksiner og som derfor blir hevdet å være helseskadelig. Dosen i vaksinene er imidlertid så liten at det ikke kan påvirke fertiliteten.
Kaliumklorid Kaliumklorid forekommer i vaksiner og noen vaksinemotstandere har gjort et poeng av å påpeke at dette stoffet ble brukt i masseutryddelsen av jøder under andre verdenskrig ved å injisere kaliumklorid. Dosen kaliumklorid som finnes i en vaksine er imidlertid lavere enn det som allerede finnes i kroppen og ikke funnet å være helseskadelig.
Aborterte menneskefostre Virusmaterialet i vaksinen mot røde hunder er dyrket frem på cellekulturer hentet fra to aborterte fostre. Cellene benyttes ikke i vaksinen, altså er det ikke noe biologisk materiale fra disse fostrene i vaksinen. Likevel trekkes dette ofte frem av vaksinemotstandere for å vekke moralsk avsky mot måten vaksinen er produsert på.
Grisevirus Rotavirusvaksinen ble på et tidspunkt påvist å inneholde fragmenter av DNA fra et grisevirus, og det har blitt fremstilt som om vaksinen inneholder selve viruset. Selv om det skulle ha vært tilfelle, så ville et slikt virus ha vært ufarlig for mennesker.
Peanøttolje Det advares ofte fra vaksinekritikere at barn som vaksineres kan utvikle peanøttallergi, som i verste fall kan være dødelig. Frykten lenkes til påstått bruk av peanøttolje i vaksiner, men denne er ubegrunnet fordi peanøttolje ikke brukes i vaksiner.
Astma og allergi er en påstått bivirkning av vaksinering, noe som for mange kan virke logisk ettersom dette er sykdommer som forbindes med et overaktivt immunforsvar. En rekke store studier er gjennomført hvor det i samtlige konkluderes med at det ikke finnes en slik sammenheng.
Personer med sterk allergi kan reagere på vaksiner, men for de fleste allergikere vil ikke vaksiner utløse noen allergisk reaksjon.
Autisme nevnes ofte som en konsekvens av MMR-vaksinen der hypotesen er at vaksinen forårsaker en infeksjon i tarmen som man finner overhyppighet av hos autister. Frykten skyldes en studie av Andrew Wakefield som senere er blitt trukket tilbake bl.a. grunnet manipulering av forskningsdata og uoppgitte interessekonflikter. Studien er senere replikert i mange tusen ganger størrelsen av Wakefields studie uten at man har funnet noen sammenheng. Myten har særlig slått rot blant somaliere i eksil, og lav vaksinedekning har ført til store utbrudd av meslinger blant disse. Til tross for forskningsskandalen knyttet til Wakefields metode, brukes han fortsatt som en autoritet av vaksinemotstandere, akkompagnert av nye konspirasjonsteorier for å rehabilitere ham. Dag Viljen Poleszynski, redaktør i det norske alternative helsemagasinet Vitenskap & Fornuft, mener for sin del at det var økonomiske bindinger mellom myndigheter og vaksinetilhengere som sørget for avskiltingen av Wakefield.
I august 2014 hevdet forskeren William W. Thompson ved Centers for Disease Control and Prevention at han hadde vært med på å holde skjult forskningsdata som viste en korrelasjon mellom MMR-vaksinen og autisme hos en gruppe afroamerikanske gutter. Studien var imidlertid ikke designet for å finne ut om vaksiner forårsaker autisme, men for å finne ut om det var forskjeller mellom autister og andre barn for når de ble vaksinert. Den samme studien fant dessuten ingen sammenheng i noen andre grupper. Nyheten om denne lekkasjen ble spredt av Andrew Wakefield og Brian Hooker, men like etter kom Thompson med en uttalelse om at han tok avstand fra påstandene disse hadde gjengitt.
Økningen i antall autisme-diagnoser er ikke sannsynliggjort å ha noe med vaksiner å gjøre, men antas å skyldes endring av diagnosekriterier.
Diabetes har blitt hevdet å opptre hyppigere hos vaksinerte barn enn uvaksinerte. En stor dansk studie på 700.000 barn har imidlertid ikke funnet noen høyere forekomst blant vaksinerte barn.
Downs syndrom er av den tyske legen Gerhard Buchwald antydet som en konsekvens av innførsel av vaksinering av befolkningen. Det finnes ikke vitenskapelig belegg for en slik påstand, og dette kromosomavviket har vært beskrevet siden 1838.
Guillain-Barré syndrom er en forbigående tilstand av muskelslapphet og i noen tilfeller paralyse, og er antatt å være en meget sjelden bivirkning av influensavaksine. Det er imidlertid mange ganger så høy risiko for å pådra seg dette ved å gjennomgå influensa, ergo vil det være mer sannsynlig å få dette syndromet ved å ikke vaksinere seg enn ved å ta vaksinen.
Gulfkrig-syndromet er blitt hevdet som en bivirkning av skvalen i vaksiner. I etterkant av Gulfkrigen i 1990 og 1991 har det blitt rapportert inn en serie helseplager blant soldatene som deltok. Disse har blitt forsøkt satt i sammenheng og fått navnet Gulfkrig-syndromet. En britiske militærlege mente i 2004 at han hadde funnet en sammenheng mellom disse symptomene og en cocktail med vaksiner som ble gitt soldatene før mobilisering. Det er imidlertid så mange forskjellige symptomer som har vært koblet til gulfkrig-syndromet, at eksperter mener det neppe er snakk om en felles årsak, og det er heller ikke sannsynliggjort at vaksinen er en av disse. Vaksinen inneholdt heller ikke skvalen og kunne følgelig ikke være årsaken.
Krybbedød blir bl.a. av den amerikanske barnelegen Robert S. Mendelsohn og homøopaten Harris L. Coulter hevdet som en konsekvens av massevaksinasjon. Det er imidlertid ingen korrelasjon mellom vaksineprogram og tilfeller av krybbedød, mens vaksinasjon har økt har færre barn blitt mistet i krybbedød. Omfattende studier har så langt ikke kunnet påvise en sammenheng mellom vaksiner og krybbedød.
Multippel sklerose har vært koblet til vaksine mot hepatitt B. En rekke studier er gjennomført, og selv om det i en enkeltstudie er antydet en overhyppighet, er det produsert så mange studier med negativt resultat at det er konsensus om at det ikke kan bevises noen sammenheng.
Myalgisk encefalopati (ME) blir hevdet å være en bivirkning av vaksinen mot meningokokk B etter at det ble utbetalt erstatningssummer for personer som hadde utviklet dette etter å ha blitt vaksinert. Det er imidlertid ikke fastslått noen sammenheng mellom vaksinen og ME, da det ikke er påvist statistisk overrepresentasjon hos vaksinerte sammenlignet med uvaksinerte.
Shaken baby syndrom er et fenomen der barn dør eller får alvorlige skader av å bli ristet av en voksen person. Den slovakiske mikropalantologen Viera Scheibner mener at barn som har blitt diagnostisert med dette i virkeligheten er ofre for vaksineskader, og at mange foreldre har blitt utsatt for justismord når de har blitt dømt for mishandling av sine barn. Påstandene mangler vitenskapelig dekning, og forsøk på å undersøke en slik sammenheng er alle negative.
Spontanabort har vært lansert som en bivirkning av HPV-vaksinen. Det finnes imidlertid ingen forskningsdata som underbygger en slik hypotese.
Plutselig hjertestans hos unge og antatt friske pasienter (SADS) har blitt hevdet som en bivirkning av vaksinasjon mot covid-19. Det er ikke vitenskapelig grunnlag for en slik sammenheng.
For å finne støtte for sin motstand mot vaksiner henvises det ofte til vitenskapelige studier som tilsynelatende går i vaksinenes disfavør, såkalt cherry picking. Et eksempel på dette er rapportene fra HPV-vaksinen i Australia der man på kort tid har sett en markant nedgang i forstadier til livmorhalskreft. Det er konsensus om kausalitet mellom forekomsten av forstadier og utvikling av kreft, men det tar mye lengre tid før man utvikler kreft til at kreftdiagnosen kan benyttes på et så tidlig tidspunkt. Nedgangen i forstadier er altså en sikker markør for en fremtidig nedgang i kreftdiagnoser. Den tyske antroposofiske legen Steffen Rabe hevder likevel at denne studien ikke beviser noen begrensing i tilfeller av livmorhalskreft.
En annen metode for å fremstille en vaksine i dårlig lys er å peke på forskningsresultater fra studier med kontrollgruppe hvor man rapporterer om bivirkninger hos dem som fikk vaksine uten å ta i betraktning at dem som fikk placebo fikk like mange bivirkninger.
Det er også vanlig at vaksinemotstandere henviser til studier på vaksinenes ingredienser uten å ta i betraktning at studiene gjelder helt andre doser og anvendelser. En annen gjennomgående tankefeil er at vaksinemotstandere sammenligner risiko ved vaksinering mot et scenario der ingen vaksinering medfører null risiko.
En rekke historieforfalskninger anvendes av vaksinemotstandere for å komplettere sin argumentasjon. Det gjengis på en rekke aktivistnettsteder at Edward Jenner (1749–1823, engelsk lege og den moderne vaksineteknikkens far) under utvikling av sin kopper-vaksine påførte sin egen sønn hjerneskade og senere død ved å teste vaksinen på ham. En av hans sønner var mentalt tilbakestående og døde i 1810, men det finnes ingen historisk bekreftelse på at dette ble utløst av vaksinen.
En historieforfalsking fra nyere tid er påstandene om at Diane Harper er motstander av HPV-vaksinen hun selv var med på å utvikle.
I 2009 ble et amerikansk marinefartøy holdt tilbake etter utbrudd av svineinfluensa. Det er blitt hevdet at disse ble smittet av vaksinen, og at to av soldatene døde. Dette skjedde imidlertid før vaksinen kom, og ingen ombord døde.
Microsoft-gründer Bill Gates har vært en pådriver for å få opp vaksinedekningen i utviklingsland gjennom organisasjonen The Bill and Melinda Gates Foundation. En utbredt misoppfatning er at Gates samarbeider med myndighetene om å redusere befolkningsveksten i disse landene ved å gi dem vaksiner som dreper eller steriliserer dem. Mens det er riktig at Gates har uttalt at vaksiner er et viktig verktøy for å få kontroll på befolkningsveksten, er dette med utgangspunkt i det faktum at redusert barnedødelighet senker fødselstallene, hvilket betyr at livreddende vaksiner gjør at familier i utviklingsland får færre barn. En annen påstand er at barna til Bill Gates ikke har blitt vaksinerte, noe som også mangler rot i virkeligheten.
Det er gjort en rekke forsøk på å forklare hvorfor vaksinemotstand er så utbredt når det knapt finnes vitenskapelige felter hvor fakta er mer innlysende. En utbredt oppfatning er at vaksinene har hatt en slik suksess at de færreste husker tilbake til tiden da barn døde eller fikk omfattende skader av sykdommer som meslinger eller polio. Denne teorien underbygges av rapporter om at helseinstitusjoner ved utbrudd og dødsfall kan oppleve en kraftig økning i pågangen fra uvaksinerte som ønsker å vaksinere seg. I tillegg er samfunnet i endring, og samfunnets borgere har mindre tillit til autoriteter og søker i større grad informasjon selv, gjerne på internett hvor det finnes mye alternative fakta og desinformasjon. I USA ser man en trend der vaksinemotstanden brer seg raskere i mer velstående strøk.
Et annet spørsmål er hvorfor de som er skeptiske til vaksiner ikke lar seg overbevise når de blir imøtegått av vitenskapen. Humanist-redaktør Didrik Søderlind mener at man har overvurdert menneskets rasjonelle evner når man ensidig har formidlet tørre fakta, og at vaksinemotstanderne får gjennomslag fordi de bedre evner å appellere til folks følelser. Psykologer har pekt på at mange av vaksinemotstanderne har narsistiske trekk, og at de derfor konkluderer irrasjonelt om vaksiner. En studie utført i 2015 fant at nettsteder som formidler vaksinemotstand appellerer til personlige valg, frihet og individualitet.
En studie publisert i 2018 av amerikanske forskere viste at vaksinemotstandere i større grad enn gjennomsnittet vurderer å ha mer kunnskap enn leger og forskere, samtidig som den reelle medisinske kunnskapen er tilsvarende lavere enn gjennomsnittet. Dette fenomenet kalles for Dunning-Kruger-effekten og brukes for å påpeke en sammenheng mellom vaksinemotstand og overdreven tro på egen kunnskap.
Vaksineskeptikere støtter ofte andre konspirasjonsteorier. Mange av de aktive motstanderne kan tildels ha anti-semittiske holdninger. I en rapport som Politiet i Oslo fremla i 2012 ble det anført at flere av aktørene i dette miljøet hadde psykiatriske diagnoser. I USA har Paul Offit mottatt drapstrusler for sin innsats for å avlive mytene om vaksiner.
Selv om internett spiller en stor rolle i formidling av desinformasjon om vaksiner påvirker også nyhetsmediene utbredelsen av vaksinemotstand. I flere tilfeller er pressen blitt beskyldt for å praktisere falsk balanse ved å presentere vaksinemotstanderes meninger som gyldige motargumenter mot det som er bred vitenskapelig konsensus om.
Media har særlig måttet tåle kritikk for slepphendt omtale av den diskrediterte forskeren Andrew Wakefield. I Norge sendte TV2-programmet Rikets tilstand en dokumentar der hans funn ukritisk ble formidlet og hvor faglige motforestillinger ikke ble sluppet til. Dokumentaren resulterte i et betydelig fall i vaksinedekningen.
I Danmark har det vært særlig stor medieoppmerksomhet rundt mistenkte bivirkninger av HPV-vaksinen. Etter press fra pasienter som hevdet seg rammet av slike bivirkninger nedsatte EU i 2015 en kommisjon som skulle gå gjennom vaksinens sikkerhet på nytt. I kommisjonens rapport ble de innrapporterte bivirkninger utelukket å ha noen sammenheng med vaksinen, men pasientgruppen som hadde presset frem gjennomgangen godtok ikke resultatet. Blant dem som nektet å akseptere vitenskapens konklusjoner var politikeren Liselott Blixt, leder for Folketingets helsekomité. Som en følge av medienes brede formidling av den irrasjonelle motstanden mot HPV-vaksinen falt vaksinedekningen på tre år fra 90 % til 24 %. Nedgangen vil på sikt bety et stort antall ekstra dødsfall av HPV-relatert kreft.
Media har også fått kritikk for å videreformidle subjektive oppfatninger om sammenheng mellom vaksinasjon og bivirkninger eller dødsfall før dette er verifisert. Et eksempel på dette er Meredith Prohaska som døde 6 timer etter at hun fikk HPV-vaksine. Når patologiske undersøkelser etter hvert avviser en slik sammenheng får ikke avkreftelsen tilsvarende medieoppmerksomhet, og vaksinemotstanderne fortsetter å ta historien til inntekt for sitt syn.
Aktive vaksinemotstandere markedsfører ofte sine egne produkter som alternativ til vaksiner. Den amerikanske osteopaten Joseph Mercola selger alternative remedier for rundt ti millioner dollar årlig, samtidig som han er blant de mest sentrale sprederne av vaksinemotstand på internett og sosiale medier. I 2009 kom det frem at Kjetil Dreyer som var hovedpersonen bak aksjonen mot svineinfluensaen samtidig solgte kolloidalt sølv som en alternativ kur mot influensa. Noen har funnet ut at bøker med konspirasjonsteorier om vaksiner selger godt, mens andre satser på salg av alternative produkter og behandlinger som skal bøte på angivelige vaksineskader. I Danmark har legen Stig Gerdes stilt seg kritisk til HPV-vaksinen samtidig som han tilbyr kostbar intravenøs behandling med C-vitaminer mot bivirkningene han mener HPV-vaksinen gir.
Den amerikanske vaksinemotstanderen Leonard Horowitz selger en rekke alternative produkter som anbefales i stedet for vaksiner, blant annet kapsler av organisk kylling.
Alvorlige bivirkninger er generelt meget sjeldne, men det er likevel tilfeller der man har sett dette i større omfang. Selv om bivirkningene også i de fleste av disse tilfeller veies opp av fordelene ved vaksinen, har disse historiene medført økt frykt for vaksiner.
Det mest kjente tilfellet er svineinfluensavaksinen i 2009 som trolig forårsaket narkolepsi hos et større antall nordmenn. Denne vaksinen møtte på forhånd stor skepsis, men ingen vaksinemotstandere hadde nevnt narkolepsi som mulig konsekvens. Likevel ble dette en «seier» for vaksinemotstanderne som tilsynelatende hadde rett da de advarte mot vaksinen selv om ingen av konsekvensene de advarte mot slo til.
Mellom 1955 og 1961 ble viruset SV40 benyttet i poliovaksinen, men metodene man brukte for å inaktivere viruset ble senere funnet å være mangelfulle. Det var imidlertid ikke før i 1997 man fikk bekreftet at det fantes aktive virus i vaksinen da det dukket opp vaksiner som hadde blitt oppbevart i 40 år. En undersøkelse i Tyskland fant da at 12 % av de vaksinerte hadde antistoffer mot viruset, og man fryktet at mange av disse hadde fått smitten via poliovaksinen. SV40 har vært mistenkt for å kunne forårsake kreft hos mennesker, men i epidemiologiske studier er det ikke funnet noen sammenheng.
I 1976 ble flere hundre pasienter i USA diagnostisert med Guillain-Barré syndrom etter å ha blitt vaksinert mot influensa. Man vet fortsatt ikke sikkert om det var noen sammenheng fordi man fra før ikke hadde pålitelig statistikk for utbrudd av sykdommen, samt at man ikke kunne finne noen overhyppighet ved å studere statistikk fra europeiske land. Man startet da en nøye overvåking av vaksineringen for å kunne avdekke en eventuell sammenheng mellom influensavaksinen og denne auto-immune sykdommen, men man har ikke kunnet påvise dette. Mistanken ble også plantet i 2009 i forbindelsen med vaksinen mot svineinfluensa, men en sammenheng er ikke blitt påvist. Gjennomgått influensasykdom ga derimot en femdobling av risikoen.
I 2011 ble Osama bin Laden drept i Pakistan av amerikanske spesialsoldater, og det ble etter hvert kjent at CIA hadde iscenesatt en fiktiv vaksinasjonskampanje for å spore bin Laden. Denne manøveren forsterket konspirasjonsteoriene om vaksiner og har blant annet medført at poliovaksineringen i Pakistan har fått ytterligere utfordringer, og aksjonen har mottatt skarp kritikk for dette.
I 2014 døde en rekke syriske barn like etter vaksinering. Det viste seg at helsearbeidere ved en feil hadde injisert muskelavslappende stoff i stedet for vaksinen. Hendelsen førte til at en vaksinasjonskampanje ble stanset, og ga også grobunn til konspirasjonsteorier om at Assad-regimet hadde forgiftet vaksinene.
I 2017 døde 15 barn i Sør-Sudan etter at meslingevaksinen de fikk var infisert etter å ikke ha blitt oppbevart riktig, samt at helsearbeiderne i strid med instruksene hadde brukt samme sprøyte på 300 barn.
I juli 2018 døde to barn på Samoa etter at to sykepleiere hadde forvekslet vaksinen med et anestetikum. Begge ble idømt noen måneders fengselsstraff, men den virkelige prisen skulle landets yngste betale. Hendelsen skapte nemlig en frykt for vaksinen i befolkningen slik at vaksinedekningen sank dramatisk. Vaksinemotstandere fra vestlige land utnyttet situasjonen til å spre myter om MMR-vaksinen, noe som bidro til å øke frykt og forvirring. I september 2019 oppsto et voldsomt utbrudd av meslinger i den lille øystaten, og det ble satt i gang en storstilt kampanje for å få økt vaksinedekningen. I desember ble det innført ytterligere tiltak i forsøket på å begrense smittespredningen. Den lokale naturmedisineren og vaksinemotstanderen Edwin Tamasese ble arrestert og anklaget for å sabotere den statlige informasjonskampanjen om vaksinasjon, og risikerte inntil ti års fengsel. Ved utgangen av 2019 hadde mer enn 80 personer dødd av meslinger på Samoa, de fleste av disse var uvaksinerte småbarn. Rundt 2 prosent av befolkningen hadde blitt smittet i utbruddet. Samtidig kunne myndighetene konstatere at man hadde klart å øke vaksinedekningen til 94 prosent i befolkningen. Saken mot Tamasese ble senere henlagt.
En av de viktigste årsakene til den utbredte oppfatningen av at alternativ behandling virker er manglende evne til å skille mellom korrelasjon og kausalitet, altså forskjellen mellom to hendelser som inntreffer i rekkefølge og to hendelser der den ene inntreffer som følge av den andre. Ettersom de fleste mennesker mottar et tosifret antall vaksiner i løpet av livet er det statistisk betinget at noen vil oppleve at alvorlige helseplager inntreffer like etter vaksinering. Vaksinen får da gjerne skylden for de inntrufne helseplagene, og slike historier blir også ofte gjengitt ukritisk i media. Dette kalles for anekdotisk bevisføring.
Påvisning av bivirkning vil kun være reell dersom man ser en statistisk opphopning etter vaksinering i forhold til hva man ellers kunne forvente.
Frykt for vaksiner kan også utløse noceboeffekt, altså at pasienten føler seg syk grunnet redsel eller forventning om å bli syk.
Generelt er det blant alternative behandlere sterke motforestillinger mot legemiddelindustrien, og vaksiner rammes også av denne motstanden. For noen behandlingsmetoder er vaksinasjon i konflikt med det alternative synet på helse, og for enkelte retninger er vaksinemotstanden nedarvet fra behandlingsmetodens grunnlegger.
De homøopatiske organisasjonene har stort sett en offisiell linje hvor vaksiner mot barnesykdommer anerkjennes som nødvendige. Det finnes imidlertid mange homøopater som er motstandere av vaksiner og som promoterer homøopatisk behandling som alternativ immunisering, såkalt homøoprofylakse. En undersøkelse fra Østerrike viste at bare 28 % av homøopatene betraktet vaksiner som et viktig verktøy i forebygging av sykdom, og en undersøkelse fra Australia viste at 87 % av homøopatene anbefalte ikke sine pasienter å la seg vaksinere. I 2019 gjennomførte britiske journalister en runde hos homøopater hvor de med skjult kamera utga seg for å være foreldre med spørsmål om vaksinasjon. Flere av disse anbefalte å unngå vaksiner.
I Norge har homøopaten Gro Lystad blitt møtt med sterke reaksjoner for å ha anbefalt foreldre å aktivt utsette sine barn for meslingesmitte, samt uttalt at de barn som vil dø av disse sykdommene fra før er svekkede individer. Den norske homøopaten Rolf Erik Hanssen var sammen med Kjetil Dreyer i 2009 initiativtaker til aksjonen mot svineinfluensavaksinen, og han har også utgitt bok med påståtte farer ved vaksiner. Homøopat Atle Johan Løvaas har anbefalt C-vitaminer som alternativ til influensavaksine.
Det er også motstand blant homøopater til HPV-vaksinen, og i tidsskriftet Naturmedisin som utgis av Norsk Homøopatisk Pasientforening er det gjengitt påstander om at HPV-vaksinen har tatt over 100 liv og ført til mange alvorlige bivirkninger. Også på organisasjonens nettsted spres konspirasjonsteorier om vaksiner.
Homøopater hevder ofte å kunne behandle vaksineskader ved hjelp av det de kaller homøopatiske vaksiner.
Daniel David Palmer var grunnlegger av kiropraktikken, og mente at det var «toppen av absurditet å prøve å 'beskytte' en person fra kopper eller annen sykdom ved å inokulere dem med skitten gift fra et dyr». Han var av den oppfatning at sykdommer ikke skyldtes mikroorganismer, men feilstillinger i ryggsøylen. Med dette som utgangspunkt ga vaksiner heller ingen mening, hevdet han. Som alternativ mente han at spinalmanipulering ville helbrede pasienten og gi dødsstøtet til svindelen med de giftige vaksinene. Dagens kiropraktikere har i stor grad distansert seg fra hypotesen om at all sykdom skyldes feilstillinger i skjelettet og de anerkjenner vaksiner som viktig for folkehelsen. Dette innrømmes også av den amerikanske kiropraktoren Tim O'Shea som selv er aktiv vaksinemotstander og som har holdt foredrag om vaksiner for norske alternative behandlere. American Chiropractic Association har også endret sin offisielle holdning til å støtte individets rett til å velge mellom vaksiner og andre alternativer. En undersøkelse fra Canada i 2002 viste at 27,2 % av kiropraktorene frarådet sine pasienter å vaksinere seg selv eller sine barn, og at studentenes oppfatning av vaksiner ble trukket i negativ retning i løpet av sine studier i kiropraktikk. Mange av de vanlige konspirasjonsteoriene og mytene om vaksiner formidles også av kiropraktorer. Organisasjonen International Chiropractors Association har også fått kritikk for å selge Viera Scheibners bok om vaksiner som konkluderer med at de mangler dokumentert effekt og at de er farlige.
Blant naturmedisinere er meningene om vaksiner delte. Mange mener at vaksiner representerer noe unaturlig, og at det vil være bedre å styrke immunforsvaret gjennom naturlige tilskudd. Den kjente amerikanske naturmedisineren Andrew Weil anbefaler å følge statlige vaksinasjonsprogram.
Svært mange kosttilskudd markedsføres med påstander om å kunne styrke immunforsvaret, noe som faglig sett er en meningsløs påstand. Det er altså ikke slik at man gjennom kostholdet kan opparbeide en ekstra motstandsdyktighet mot smittsomme sykdommer som f.eks. meslinger eller røde hunder.
De fleste osteopater har utdannelse innen fysioterapi eller annen vitenskapsbasert profesjon, og det er kanskje årsaken til at vaksinemotstand er lite utbredt blant osteopater. Det amerikanske forbundet American Osteopathic Association har også en offisiell linje der det anbefales sterkt å følge statlige vaksineprogram. Det finnes imidlertid unntak også blant disse, og den amerikanske osteopaten Sherri Tenpenny har skrevet bok om sine motforestillinger mot vaksiner. Hun mener blant annet at det er svært dårlige grunner til å vaksinere mot kikhoste når bare ett av tusen barn dør av sykdommen. Landsmannen Joseph Mercola er også osteopat og vaksinemotstander.
Dersom bare svært få lar være å vaksinere seg vil det ha beskjeden betydning. Hver sykdom har imidlertid en praktisk grense for hvor stor andel av befolkningen som må være vaksinert for å oppnå flokkimmunitet. Dersom vaksinasjonsdekningen faller under dette nivået, vil de uvaksinerte ikke bare sette seg selv i fare for å bli smittet. Individer som ikke er immune fordi de er blant de få som ikke oppnår full immunitet av vaksinen eller som av forskjellige grunner ikke kan vaksineres, vil da ikke lenger være beskyttet av flokkimmuniteten. Blant de individer som ikke er immune tilhører mange risikogrupper, eksempelvis for tidlig fødte barn eller pasienter som har gjennomgått kreftbehandling. Disse er prisgitt at menneskene rundt dem er blitt vaksinert, og smitte hos disse kan få langt større konsekvenser enn hos en frisk uvaksinert person.
Den påfølgende konsekvensen av at flokkimmuniteten svekkes er at det oppstår utbrudd av sykdommer som tidligere var eliminert av høy vaksinedekning. Eksempler på dette er utbrudd av meslinger i vestlige land som er en direkte følge av synkende vaksinedekning.
I Spania var difteri regnet som utryddet, men i 2015 døde en uvaksinert spansk gutt av sykdommen. Foreldrene hadde blitt overbevist av vaksineskeptikere om å ikke vaksinere sønnen. Også i Latvia har vaksinemotstanden demonstrert sin dødelighet ved at lav vaksinedekning har medført at difteri på 15 år har krevd 20 menneskeliv.
Grunnet irrasjonell frykt for thiomersal i vaksiner er dette tatt ut av nesten samtlige lands programmer for barnevaksinasjon. En konsekvens av dette er at man ikke kan distribuere vaksinene i flerdoser, men må begrense det til enkeltdoser. I vestlige land medfører dette kun beskjedne følger for distribusjonen, men i fattige land med dårlig utbygd infrastruktur medfører dette betydelige forsinkelser i distribusjonen av vaksiner. Dette kan da medføre lavere vaksinedekning som gir direkte utslag på sykdomstilfeller og dødelighet.
En konsekvens av at sykdommer utbres unødvendig som følge av manglende vaksinedekning, er høyere forbruk av antibiotika i befolkningen. Dette er en alvorlig trussel mot folkehelsen ved at det utvikles bakterier som er resistente mot antibiotika.
Det finnes eksempler på at vaksiner har blitt trukket tilbake fra markedet grunnet irrasjonell aktivisme og mytespredning om farlige bivirkninger til tross for at de er bevist effektive og ufarlige. Når utvikling av vaksiner fra før er forbundet med lav lønnsomhet vil slike hendelser tas i betraktning og potensielt forsinke utviklingen.
Statlige vaksineprogram utgjør en betydelig kostnad i seg selv, men disse må ses i forhold til hvilke kostnader samfunnet sparer på å vaksinere befolkningen. Uten vaksiner måtte sykehusene ta imot store bølger av unge pasienter med komplikasjoner fra barnesykdommer. I tillegg ville epidemier av barnesykdommer ført til en kraftig økning i sykefravær, og mange ville ha blitt varig uføre i ung alder av komplikasjoner fra sykdommer man i dag vaksinerer mot. Grunnet synkende vaksinedekning ser man allerede slike økonomiske konsekvenser i vestlige land.
En direkte økonomisk følge av aktivismen mot vaksiner er at det må brukes store summer på studier for å tilbakevise myter og rykter som vaksinemotstandere har satt ut i befolkningen. Det er eksempelvis brukt flere hundre millioner kroner på studier for å bli sikker på å kunne tilbakevise Andrew Wakefields hypotese om at autisme skyldes MMR-vaksinen.
I noen få tilfeller har vaksineskepsis også ført til fysiske angrep mot personer eller institusjoner, eller trusler om dette. I desember 2021 gikk tysk politi til aksjon mot et høyreekstremt miljø som planla å drepe en delstatsminister. Motivet for dette var den pågående vaksinasjonskampanjen mot Covid-19. Ved å infiltrere gruppen klarte politiet å avverge attentatet, og det ble ved razzia funnet en rekke våpen hos aksjonistene. Like før hadde en tysk lærer som ble avslørt i å produsere falske koronapass skutt og drept sin kone, tre barn og seg selv i frykt for at barna ville bli tvangsvaksinert dersom foreldrene ble arrestert og fratatt omsorgen for barna. Gjerningsmannen var svært aktiv i det mest ekstreme miljøet for konspirasjonsteorier om vaksiner.