Сотир Цацаров

Сотир Стефанов Цацаров е български юрист. Той е председател на Пловдивския окръжен съд през 1999 – 2012 година и главен прокурор през 2012 – 2019 година.
Цацаров е първата номинация за нов главен прокурор на България в края на 2012 г., след изтичането на мандата на Борис Велчев. Номинацията е издигната от седем членове на Висшия съдебен съвет и е подкрепена от премиера Бойко Борисов и министъра на вътрешните работи Цветан Цветанов. Сочен за фаворит, Цацаров бива избран за главен прокурор на 20 декември 2012 г. с 18 гласа „за“, три „против“ и трима въздържали се. На следващия ден президентът Росен Плевнелиев подписва указ за назначаването му. Процедурата по избора му е разкритикувана от мнозинството опозиционни парламентарно представени партии, неправителствени организации и др.
След края на мандата му като главен прокурор през 2019 – 2022 година Сотир Цацаров е председател на Комисията за противодействие на корупцията и за отнемане на незаконно придобитото имущество, а след това е прокурор във Върховната касационна прокуратура.
Сотир Стефанов Цацаров учи в Езикова гимназия „Пловдив“ и право в Юридическия факултет на Софийския университет. Член на БКП в казармата още преди да започне обучението си по право университета. Семеен, с едно дете. Владее английски език.
От 1 октомври 1992 г. става съдия в Районен съд – Асеновград, а след четири години – от 1 март 1996 г. – и негов председател. На 1 октомври 1998 г. встъпва в длъжността заместник-председател на горестоящата инстанция, Окръжния съд – Пловдив, наказателно отделение, без да е бил редови съдия в този съд. От 21 януари 1999 г. до 2012 г. Цацаров е председател на Окръжния съд – Пловдив. Два пъти е бил на обучение по съдебна администрация в САЩ. Участвал е като експерт в мисии по проекти на Европейската комисия за реформа на съдебната система в Хърватия, Черна гора, Македония и Албания.
Сотир Цацаров като съдия и председател на Пловдивския окръжен съд е член на Съюза на съдиите в България.
На 8 ноември 2012 г., след като Висшият съдебен съвет (ВСС) приема противоречиви промени в процедурата по избор на нов главен прокурор на Република България, седем от членовете му номинират Сотир Цацаров за поста. Спорният характер на процедурата е припознат и от самия Цацаров, който близо две седмици по-късно депозира искане за промяна на правилата. Номинацията на Цацаров получава и политическата подкрепа на премиера Бойко Борисов, определящ го като „най-добрият окръжен съдия, с когото съм работил като главен секретар на МВР“, и министъра на вътрешните работи Цветан Цветанов, който през 2010 г. оценява Цацаров като „стабилен съдия“, и по повод номинирането му – като притежаващ „безупречна репутация в Пловдив“.
Две седмици след номинацията на Цацаров, в които той е единствен номиниран, и в последния възможен ден за номинации, пред ВСС са издигнати две нови кандидатури – на заместник-главния прокурор Галина Тонева и Борислав Сарафов, бивш прокурор във Върховната касационна прокуратура и действащ председател на Специализираната апелативна прокуратура. Цацаров бива избран за главен прокурор на 20 декември 2012 г. с 18 гласа „за“, три „против“ и трима въздържали се.
Както номинацията, така и изборът му са посрещнати с критики и огласяване на компрометиращи данни, свързани с наказателната практика на ръководения от него съд, укриване на данъци и имотни сделки. Както спорната процедура по избора му, така и самият избор, са разкритикувани от мнозинството опозиционни парламентарно представени партии, изявления на Европейската комисия пред български медии и членът на ВСС Калин Калпакчиев. (Вж. Критики и противоречия)
Въпреки това в деня след избора му, на 21 декември 2012 г. президентът Росен Плевнелиев подписва указ за назначаването на Цацаров на поста главен прокурор. Единствената друга възможност за оспорване на назначението на Цацаров остава правото на другите номинирани за поста кандидати да сторят това пред Конституционния съд, който обаче към тази дата не работи. След официалните коледни празници през декември 2012 г. президентът Плевнелиев излиза с позиция относно избора на Цацаров, в която декларира, че му гласува доверие, но оценка може да се направи само въз основа на делата му.
С встъпването си в длъжност Сотир Цацаров назначава за заместник главни прокурори четирима, а не трима прокурори, както до този момент – Галина Тонева и Борислав Сарафов (другите двама кандидати за поста главен прокурор), Пенка Богданова от Пловдивската апелативна прокуратура и окръжният прокурор на Шумен Ася Петрова. Изборът на Ася Петрова е обоснован от Цацаров с успешната ѝ работа, но в същото време изборът ѝ е сочен от различни медии като жест към тогавашния вътрешния министър Цветан Цветанов. На 19 март 2013 г. по повод предсрочните парламентарни избори в България, предизвикани от оставката на правителството на Бойко Борисов след антимонополни протести в началото на годината, е подписана съвместна заповед между главния прокурор Сотир Цацаров, служебният министър на вътрешните работи Петя Първанова и председателя на ДАНС Константин Казаков, с която се определят всички необходими мерки за законността при провеждането на изборите. Подобен документ се подписва преди провеждането на всички избори и с него се уреждат взаимодействието между институциите. Националното междуведомствено звено, което ще следи за върховенството на закона по време на изборите, бива оглавено от Ася Петрова.
В средата на март 2013 г. Цацаров предлага за дисциплинарно наказание градския прокурор на София Николай Кокинов. Предложението е в отговор на установено нарушение на случайния принцип за разпределение на делата в прокуратурата. Нарушението е извършено по дело срещу длъжностни лица от Националната електрическа компания за продажба на ток на чуждо дружество на занижени цени.
Една от първите инициативи на Цацаров в първите шест месеца от мандата му като главен прокурор е кампания за наказателно преследване на умишлена безстопанственост в сферата на енергетиката. Така още през февруари 2013 г. екипи от прокурори и данъчни инспектори са изпратени в трите енергоразпределителни дружества ЧЕЗ Разпределение България, ЕВН и „Енерго-Про Мрежи“; в Държавната комисия за енергийно и водно регулиране; започната е проверка по сигнал на доскорошния енергиен министър Делян Добрев за нередности при сключени договори между НЕК и електроцентралите ТЕЦ „Ей И Ес Марица Изток I“ и ТЕЦ „Марица-изток 3“. Образуваните досъдебни производства са общо 12. През ноември 2015 г. е оповестено, че прокуратурата е прекратила делото срещу енергийния бос Богомил Манчев, собственик на „Риск Инженеринг“. Той е разследван за длъжностно присвояване на 8,657 млн. лева. Това е първото от т.нар. 12 мегадела в енергетика, което се проваля официално. Така три години след старта на кампанията на Цацаров нито един от случаите срещу „енергийната мафия“ не е внесен в съда.
Под ръководството на Сотир Цацаров българската прокуратура на няколко пъти провежда разпити на журналисти, които получават широк медиен отзвук.
През август 2014 г. Софийска районна прокуратура разпорежда проверка срещу управляващия редактор на Капитал Алексей Лазаров и редактора на вестника Николай Стоянов. Поводът е статия на Стоянов във връзка с банковата криза в България през същата година, в която той отразява факта, че строителната компания „Водстрой 98“ – фирма, свързвана с депутата Делян Пеевски – е изтеглила всичките си активи от Първа инвестиционна банка. Изпълнителният директор на фирмата, Момчил Борисов, подава сигнал до прокуратурата, в който иска да се провери дали не е налице престъплението вредителство (чл. 107 от действащия Наказателен кодекс) и подаване на неверни повиквания или заблуждаващи знаци за помощ, злополука или тревога (чл. 326 от НК). В коментар пред журналисти Цацаров обяснява, че прокуратурата не е разпореждала разпити на журналисти, но че прокуратурата е задължена „при всяко постъпило съобщение за извършено престъпление, да се проверява налице ли са достатъчно данни за престъпление от общ характер“, като единственият начин това да стане е „извършването на проверка“, „част от [която] е и събирането на свидетелски показания“.
По време на изслушването си като кандидат за главен прокурор на 20 декември 2012 г. Цацаров е попитан за някои от изнесените срещу него компрометиращи твърдения и факти.
В началото на ноември 2015 г. в платформата за анонимно споделяне Болканлийкс са публикувани записи на разговор между съдийките Румяна Ченалова и Владимира Янева, скандала става известен като „Яневагейт“. Съгласно записите, пред Ченалова Янева твърди, че лично се е срещала с главния прокурор Сотир Цацаров, за да обсъдят подготвя нейното отстраняване заради нарушенията при даването на разрешения за СРС; както и че Цацаров признал пред нея, че върху него е оказван натиск да „опраска“ Янева от самия премиер Бойко Борисов, който на свой ред бил признал пред Цацаров, че върху него е оказван натиск в тази посока от Цветан Цветанов. Впоследствие Цацаров отрича достоверността на тези твърдения. В излязла по-късно част от записите става ясно, че два дни преди заседание на ВСС, на което Янева бива отстранена, Цацаров е организирал тайна среща с част от членовете на ВСС, на която е бил поканен и председателят на ВАС Георги Колев, който обаче не взел участие в срещата. Пред присъствалите членове на ВСС Цацаров също разкрил, че премиерът Борисов му оказва директен натиск за отстраняване от длъжност на съдията Янева. На запитване относно скандала от страна на Медиапул от Европейската комисия изпращат писмо с позиция, съгласно която всички замесени в скандала, включително Цацаров, би следвало да се оттеглят от разследването на случая. На 26 ноември 2015 г. Ченалова разкрива пред журналисти, че Янева ѝ е предложила пари, за да не говори срещу главния прокурор, че Цацаров и Янева са упражнявали контрол по определени търговски дела, както и че тя самата е била използвана в тази връзка. Съобщава още, че пред дома ѝ напоследък имало „съмнителни автомобили с пловдивска регистрация“. Впоследствие Ченалова разкрива още, че депутатът от ДПС Делян Пеевски е ходатайствал пред главния прокурор и премиера Янева да не бъде отстранявана.