davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Jon Almaas

Jon Almaas (født 1967) er en norsk programleder som ledet NRKs humorprogram Nytt på nytt fra 1999 til 2016. Han har siden 2017 ledet programmet Praktisk info med Jon Almaas på TVNorge. Han har også spilt en sentral rolle i komiserien Side om side på NRK. Han har blitt kåret til beste mannlige programleder under Gullruten fire ganger og fikk Lytterprisen fra Riksmålsforbundet i 2002.
Slektsnavnet Almaas kommer fra Høylandet i tidligere Nord-Trøndelag. Hans halvsøster, Astrid Nylander Almaas, er lege og deltaker i Hva feiler det deg? på NRK1.
Jon Almaas gikk på Rudolf Steiner-skolen i Oslo. Han har en amerikansk bachelorgrad i international business fra 1992.
Jon Almaas startet sin TV-karriere i programmet Rik og berømt på TV3 hvor han leste kommentarene sammen med Solveig Otnes. Før det hadde han faste innslag i samlivsprogrammet Direkte sexy som gikk på NRK2 i 1998. Han begynte i NRK i 1994 som redaksjonsassistent. I NRK Troms tilbrakte han årene 1995–1997 som produsent for Ja takk, begge deler, Krakk og Helg i solnedgang. I denne perioden jobbet han også som skuespiller i produksjonene. Deretter gikk veien til NRK Marienlyst igjen, hvor han var produsent for ungdomsprogrammene Go' elg og Newton i 1997–1999.
I 1999 ble han programleder for det nystartede humorprogrammet Nytt på nytt på NRK1. Programmet oppnådde stor suksess og han ledet det frem til Bård Tufte Johansen overtok som programleder i 2017.
I 2001 var han én av to programledere for Spellemannprisen, og i 2009 ledet han Komiprisen 2009 på Edderkoppen teater.
Almaas sluttet i NRK 2016 og meldte overgang til TVNorge. Der har han blant annet ledet sitt eget program, Praktisk Info med Jon Almaas, og spørreprogrammet Alle mot alle sammen med Henriette Steenstrup (sesong 1–3) og Solveig Kloppen. I 2020 deltok han i og vant kjendisversjonen av 71° nord. Der møtte han Erik Follestad som han året etter lagde et nytt program med, Folle og Almaas bygger hus. I 2022 deltok han i 71° nord - team, en ny variant av kjendisutgaven til 71° nord. Høsten 2023 var Almaas programleder for TVNorges nye humorprogram Kamikaze.
I 2023 kjøpte han og kona Braarud gård i Nes på Romerike, og TV-serien Jon blir bonde hadde premiere februar 2025.
Bare så du vet det ble utgitt av Kagge Forlag i 2003 og er en parodi på vanlige oppslagsverk.
Erlend Mørch

Erlend Andreas Mørch (født 1994) er en norsk komiker, skuespiller, tekstforfatter og journalist fra Hellerud i Oslo.
Mørch dukket først opp som del av humorkollektivet Humornieu i 2014 med blant annet Morten Ramm, der han medvirket til produksjon av sketsjer som ble publisert på gruppens YouTube-kanal, som etter hvert fikk mye oppmerksomhet. Fra 2017 til 2020 var han ansatt i kulturavisen Natt&Dag, der han i 2017 og 2019 bidro til videoreportasjer om stortingsvalget. Mørch var sammen med Steinar Klouman Hallert manusforfattere og skapere av TV-serien Sigurd fåkke pult i 2020. For serien ble han nominert til Gullruten 2020 i klassen beste manus TV-serie sammen med Øyvind Holtmon og Klouman Hallert. I 2021 laget han YouTube-serien Erlend og Stortingsvalget sammen med Klouman Hallert og Javad El Bakali på sin egen YouTube-kanal. Sammen med Klouman Hallert ble han nominert til Gullruten 2023 i klassen beste programleder underholdning for TV-serien Erlend og Steinar hjelper deg.
Mørch kringkaster spill og annet på videostrømmingssplattformen Twitch. Mørch leder en ukentlig podcast ved navn Radio Mørch.
I juli 2023 ble det kjent at Mørch og Klouman Hallert skulle produsere innhold for NRK. Mørchs uavhengige podcast Radio Mørch ble deretter en del av NRK Radio. Høsten 2023 startet Mørch og Klouman Hallert podcasten Både Erlend og Steinar, en podcast hvor «to venner bombarderer hverandre med tankeeksperimenter. En tenketank for folk med lav intelligens». De to skapte og skrev også den animerte TV-serien Hellerudsvingen som hadde premiere på NRK TV i oktober 2024. Samme år ble Mørch ble tildelt Riksmålsforbundets lytterpris og ble kåret til Årets medienavn av Kampanje.
Prime Minister of Iceland

The prime minister of Iceland (Icelandic: Forsætisráðherra Íslands) is head of government of the Republic of Iceland. The prime minister is appointed formally by the president and exercises executive authority along with the cabinet subject to parliamentary support.
The prime minister is appointed by the president under the Constitution of Iceland, Section II Article 17, and chairs the Cabinet of Iceland:
The prime minister's office is located in the Governing Council (Stjórnarráðið), Reykjavik, where their secretariat is based and where cabinet meetings are held. The prime minister has a summer residence, Þingvallabær in Þingvellir. The prime minister also has a reception house in Tjarnargata, Reykjavik, which was the prime ministerial residence until 1943.
Political party: Home Rule Independence Conservative Progressive Independent
Political party: Independence Progressive Social Democratic Party Social Democratic Alliance Left-Green
Prime Minister of Norway

The prime minister of Norway (Norwegian: statsminister, which directly translates to "minister of state") is the head of government and chief executive of Norway. The prime minister and Cabinet (consisting of all the most senior government department heads) are collectively accountable for their policies and actions to the monarch, to the Storting (Parliament of Norway), to their political party, and ultimately the electorate. In practice, since it is nearly impossible for a government to stay in office against the will of the Storting, the prime minister is primarily answerable to the Storting. The prime minister is almost always the leader of the majority party in the Storting, or the leader of the senior partner in the governing coalition.
Norway has a constitution, which was adopted on 17 May 1814. The position of prime minister is the result of legislation. Modern prime ministers have few statutory powers, but provided they can command the support of their parliamentary party. Prime ministers control both the legislature and the executive (the cabinet) and hence wield considerable de facto powers. As of 2021 the prime minister of Norway is Jonas Gahr Støre, of the Labour Party, replacing Erna Solberg of Conservative Party, who resigned in October 2021.
Unlike their counterparts in the rest of Europe, Norwegian prime ministers do not have the option of advising the king to dissolve the Storting and call a snap election. The constitution requires that the Storting serve out its full four-year term. If the prime minister loses the Storting's confidence, they must resign.
Office of the Prime Minister (Norway)

The Norwegian Office of the Prime Minister (Norwegian: Statsministerens kontor, abbreviated SMK) is a cabinet department that assists the Cabinet of Norway and the Prime Minister of Norway in the leadership of the Cabinet and Government. It has since 2021 been led by Prime Minister Jonas Gahr Støre (Labour Party). The State Secretary in charge of the office is Kristine Joy Nordenson Kallset [no]. The office has about 55 employees.
Since the establishment of the first Norwegian government, in 1814, the Prime Minister has had secretaries to help him with tasks, though these were not collectively assigned to his office until 1945. The office was given the current title in 1950, but not formally created until 1956. In 1969 the central secretariat for the entire cabinet also became part of the Office of the Prime Minister.
Deputy to the Prime Minister of Norway

The Deputy to the Prime Minister of Norway (Norwegian: Norges stedfortredende statsminister) was an office in the second cabinet of Kåre Willoch (1985-1986) and the first cabinet of Kjell Magne Bondevik (1997-2000).
From 1905 to 1985, the Minister of Foreign Affairs acted as the Prime Minister's de facto but not de jure deputy. Outside of these periods, other cabinet ministers have acted as unofficial deputies to the Prime Minister, especially from smaller parties in coalitions.
2025–26 UEFA Conference League

The 2025–26 UEFA Conference League will be the fifth season of the UEFA Conference League, Europe's tertiary club football tournament organised by UEFA.
This will be the second UEFA Conference League played under a new format involving a 36-team league phase. The new format also does not allow teams to transfer from the Europa League league or knockout phase to the Conference League knockout phase, and thus Conference League winners can no longer defend their title as the winner of the Conference League automatically qualifies for the Europa League league phase.
The final will be played at the Red Bull Arena in Leipzig, Germany. The winners of the tournament will automatically qualify for the 2026–27 UEFA Europa League league phase, unless they qualify for the 2026–27 UEFA Champions League through their league performance. In such case, the access list will be rebalanced.
A total of 167 teams from 54 of the 55 UEFA member associations are participating in the 2025–26 UEFA Conference League. The association ranking based on the UEFA association coefficients was used to determine the number of participating teams for each association:
For the 2025–26 UEFA Conference League, the associations were allocated places according to their 2024 UEFA association coefficients, which took into account their performance in European competitions from 2019–20 to 2023–24.
Apart from the allocation based on the association coefficients, associations could have additional teams participating in the Conference League, as noted below:
The following is the access list for this season.
The information here reflects the ongoing suspension of Russia in European football, and so the following changes to the default access list were made:
The labels in the parentheses show how each team qualified for the place of its starting round:
The second qualifying round, third qualifying round and play-off round were divided into Champions Path (CH) and Main Path (MP).
Note: Teams in italics may still qualify for the 2025–26 UEFA Champions League or the 2025–26 UEFA Europa League.
Notes
2025 Norwegian parliamentary election

Parliamentary elections are scheduled to be held in Norway on 8 September 2025 to elect the members of the Storting for the 2025–2029 parliamentary term.
On 30 January 2025, the Centre Party left the governing coalition over disagreements with the Labour Party on energy policy relating to the European Union, resulting in the first one-party government in 25 years. Eight cabinet ministers from the Centre Party were replaced, including Centre Party leader and minister of finance Trygve Slagsvold Vedum, who was succeeded by former Prime Minister Jens Stoltenberg.
Susu pekat

Susu pekat (Jawi: ‏سوسو ڤکت‎‎) atau Susu Kental ialah susu lembu atau susu sapi dari air telah dikeluarkan atau disejatkan. Ia merupakan susu yang sering ditemui dalam bentuk "susu pekat manis" ("SCM"), dengan tambahan gula, dan - "susu pekat" dan "susu pekat manis" sering digunakan silih berganti hari ini. Susu pekat manis adalah produk yang sangat tebal, manis, yang apabila ditinkan boleh bertahan selama bertahun-tahun tanpa penyejukan jika tidak dibuka. Susu pekat digunakan dalam pelbagai hidangan pencuci mulut di banyak negara.
Produk yang berkaitan adalah susu sejat, yang telah mengalami proses yang lebih kompleks dan yang tidak manis. Susu berair dikenali di beberapa negara sebagai susu pekat tanpa gula.
Susu sejat

Susu sejat (Jawi: ‏سوسو سجت‎‎), juga dikenali sebagai susu cair atau "susu pekat tanpa gula" di kebanyakan negara, ialah produk susu tin yang tahan karat dengan kira-kira 60% air yang dikeluarkan dari susu segar. Ia berbeza daripada susu pekat manis, yang mengandungi gula tambahan. Susu pekat yang dikandung memerlukan kurang pemprosesan kerana gula tambahan menghalang pertumbuhan bakteria.
Produk ini mengambil separuh ruang bersamaan nutrisi dalam susu segar. Apabila produk cecair dicampur dengan jumlah air yang berkadar, susu yang disejat menjadi setara dengan susu segar. Ini menjadikan susu yang disejat menarik untuk tujuan kerana ia boleh mempunyai jangka hayat bulan atau bahkan tahun, bergantung pada kandungan lemak dan gula. Ini menjadikan susu yang disejat sangat popular sebelum penyejuk sebagai pengganti yang selamat dan boleh dipercayai untuk susu segar yang mudah rosak yang boleh dihantar dengan mudah ke lokasi-lokasi yang tidak mempunyai cara pengeluaran susu atau penyimpanan selamat.
Proses ini melibatkan penyejatan 60% air dari susu, diikuti oleh penghomogenan, pengetinan, dan pensterilan haba.
Produk tenusu

Produk tenusu (Jawi: ‏ڤرودوك تنوسو‎‎) atau produk susu ialah makanan yang dihasilkan daripada susu mamalia. Produk tenusu ialah produk makanan yang biasanya menghasilkan tenaga tinggi. Sebuah kilang pengeluaran untuk pemprosesan susu dipanggil tenusu atau kilang tenusu. Selain daripada bayi yang menyusu susu ibu, penggunaan manusia terhadap produk tenusu diperoleh terutamanya daripada susu lembu, kerbau, kambing, biri-biri, yak, kuda, unta, kerbau tempatan, dan mamalia lain. Produk tenusu biasanya ditemui dalam masakan Eropah, Timur Tengah, dan India, manakala selain daripada masakan Mongoliaproduk tenusu amat jarang diketahui muncul dalam masakan Asia Timur tradisional.
Produk tenusu boleh menyebabkan masalah kesihatan bagi individu yang mempunyai ketaktoleranan laktosa atau alahan susu.
Di samping itu, produk tenusu termasuk keju, ais krim, susu, mentega, dan yogurt boleh menyumbang sejumlah besar kolesterol dan lemak tepu dalam diet. Diet yang tinggi lemak dan terutama lemak tepu boleh meningkatkan risiko penyakit jantung dan boleh menyebabkan masalah kesihatan yang serius.
Sesetengah kumpulan mengelak produk tenusu datas sebab-sebab bukan kesihatan:
Kopi putih Ipoh

Kopi putih Ipoh ialah kopi minum yang berasal dari Ipoh, Perak, Malaysia, menjadikan Ipoh yang dinamakan salah satu daripada tiga bandar-bandar kopi teratas oleh Lonely Planet. Biji kopi dipanggang dengan marjerin minyak kelapa, dan kopi ini disajikan dengan susu pekat manis.
Café au lait

Café au lait ([ka-fé o lé], istilah bahasa Perancis untuk "kopi susu") ialah kopi yang dicampur dengan susu panas. Ia berbeza dengan kopi putih, iaitu kopi yang dicampur dengan susu sejuk atau pemutih lain.
Jika anda melihat rencana yang menggunakan templat {{tunas}} ini, gantikanlah dengan templat tunas yang lebih spesifik.
Kapucino

Kapucino (bahasa Itali: cappuccino, disebut [kapputˈtʃiːno] bermaksud "Capuchin" secara harfiahnya "topi kecil") ialah minuman berasaskan kopi yang berasal dari Itali yang disediakan daripada kopi espresso, susu panas, dan buih susu yang telah diwapkan. Nama ini diambil daripada para biarawan Capuchin merujuk pada warna jubah mereka.
Kopi cappuccino berbeza daripada caffé latte dari segi bahawa ia disediakan dengan kurang susu kukus atau susu bertekstur, dengan kopi ekspreso dan susu/busa berjumlah lebih kurang 5-6 auns (148-177 ml).
Cappuccino adalah kopi yang dihias buih susu yang halus. Ia dibuat menggunakan mesin espresso yang menghasilkan wap. Espresso dituang kedalam cawan diikuti susu panas dan buih susu dengan nisbah lebih kurang 1:1:1 dan kebiasaannya dihiasi lukisan pada buih susunya. Cokelat kukur, butir-butir gula, kayu manis atau rempah-rempahan lain juga boleh ditabur. Cappuccino dihidangkan dengan camca.
Cappuccino tradisional, seperti yang dihidangkan di Eropah dan kedai-kedai kopi seni di Amerika Syarikat, dihidangkan dengan ukuran kepenuhan di antara 150mL sehingga 180mL. Manakala rantaian kedai-kedai kopi komersial dengan ukuran 360mL.
Cappuccino dihidangkan dengan menggunakan cawan porcelin kerana porselin lebih berupaya mengekalkan haba berbanding kaca mahupun kertas. Buihnya juga bertindak sebagai penebat dan membantu mengekalkan haba minuman lalu memanjangkan tempoh kepanasannya.
Segitiga Kopi

Wilayah kopi Colombia (Sepanyol: Eje Cafetero), juga dikenali sebagai Segitiga Kopi (Sepanyol: Triángulo del Café) adalah sebahagian daripada Wilayah Paisa di kawasan luar bandar Colombia. Ia terkenal kerana menanam dan menghasilkan sebahagian besar kopi Kolombia. Terdapat empat jabatan di kawasan itu: Caldas, Quindío, Risaralda dan Tolima. Bandar yang paling banyak dilawati ialah Manizales, Armenia, Pereira dan Ibagué.
Lapan belas penempatan bandar merentasi enam tapak dalam paksi kopi dan memanjang ke selatan ke jabatan Valle del Cauca telah tercatat pada UNESCO Senarai Warisan Dunia pada tahun 2011 sebagai Landskap Budaya Kopi. Tapak ini mewakili keseluruhan paksi kopi, memelihara pelbagai bentuk penanaman kopi tradisional yang berbeza, di samping budaya rantau ini dan lokasi beberapa festival unik. Tapak Warisan Dunia terdiri daripada banyak pusat bandar di rantau ini, termasuk Armenia, Calarcá, Salamina, Pereira , dan Riosucio, serta bandar yang lebih kecil dan kawasan ladang kopi luar bandar di sekitarnya.
Kopi dalgona

Kopi dalgona (Korea: 달고나커피, rumi: dalgona-keopi, Bahasa Cina: 手打咖啡; Jyutping: sau2 daa2 gaa1 fe1 "kopi pukul") ialah sejenis minuman berasaskan kopi dibuat dengan cara mengadunkan kopi segera, gula dan air panas pada nisbah sama sehingga menjadi krim mengembang lalu ditambah pada susu sejuk atau panas. Kadang-kadang, ia dihiasi dengan serbuk kopi, koko, biskut, atau madu. Tidak mungkin membuat kopi dalgona menggunakan biji kopi tanah; kopi segera mencipta topping padat dan berbuih dan sebab ini mempunyai banyak kaitan dengan proses pengeringan granul kopi.
Minuman itu sendiri mirip seberapa minuman bancuhan yang ada seluruh dunia seperti kopi kocak (फेंटी हुई कॉफ़ी) dari Rajasthan, India.
Minuman ini dicatatkan datang dari seorang pekedai dan bekas tukang kapal bernama Leong Kam Hon di warung ‘Hon Kee’ (漢記) di daerah Coloane, Macau; menurut beliau, minuman ini pertama kali dibuat daripada permintaan sepasang suami isteri pelancong yang mengunjungi kedainya pada tahun 1997. Beliau kemudiannya terdorong membuat air ini semula pada 2004 untuk rombongan mengiringi Chow Yun-fat yang mengunjungi kedai tersebut. Minuman ini mendapat pujian dari Chow sendiri sehingga air "kopi Chow Yun-fat" menjadi tarikan kedai Hon Kee.
Pada tahun 2020, Jung Il-woo, seorang pelakon Korea Selatan yang berkunjung ke kedai sama ini dalam penggambaran rancangan TV Stars' Top Recipe at Fun-Staurant ("신상 출시 편 스토 랑") untuk KBS di mana beliau dihidangkan minuman serupa yang mengingatkannya kepada gula-gula dalgona.
Di bawah tanda pagar #dalgonacoffeechallenge, versi kopi dalgona buatan sendiri mula disiarkan di saluran YouTube Korea Selatan sebelum menjadi tular di TikTok.
Minuman

Minuman merujuk kepada barang cair yang boleh diminum. Hampir semua minuman terdiri daripada air pada sebahagian besarnya. Air adalah penting untuk hidup, dan adalah lebih penting berbanding makanan. Kematian akan terjadi selepas satu minggu tanpa sebarang air tetapi manusia telah diketahui dapat hidup tanpa makanan selama beberapa bulan.
Sesetengah minuman boleh juga digelarkan makanan kerana dimakan dengan sudu, bergantung kepada kandungan pepejal dan pekatnya, serta pilihan peribadi seseorang:
Minuman panas seperti kopi boleh mengakibatkan luka terbakar jika diminum sebelum sejuk, atau tertumpah. Sila lihat kes kopi McDonald.
Templat:Cookbookpar
Susu kocak

Susu kocak ialah sejenis minuman manis dan sejuk yang diperbuat daripada susu, aiskrim atau ais susu, dan perasa atau pemanis seperti sirap buah atau sirap coklat.
Restoran khidmat lengkap, kaunter minuman dan gerabak makan minum biasanya menyediakan dan membancuh susu kocak sendiri menggunakan pengisar atau pembancuh minuman. Manakala kedai makanan segera lazimnya menggunakan mesin susu kocak automatik yang membeku dan menyediakan campuran susu kocak segera. Terdapat pelbagai perisa susu kocak, yang popular ialah coklat, strawberi dan pisang.
Kategori berkenaan Susu kocak di Wikimedia Commons
Bajigur

Bajigur (tulisan Sunda: ᮘᮏᮤᮍᮥᮁ ) adalah minuman tradisional khas orang Sunda dari Jawa Barat, Indonesia. Bahan utama adalah gula Melaka dan santan. Untuk menambah kenikmatan, mereka juga dicampur dengan sedikit halia, garam. Bajigur dibuat dalam bentuk segera dalam bentuk serbuk yang hanya perlu dituangkan menggunakan air suam, sehingga dapat dinikmati hampir setiap saat.
Sujeonggwa

Sujeonggwa adalah sejenis minuman tradisional Korea. Ia terbuat dari buah pisang kaki yang telah dikeringkan, kayu manis, dan halia, dan seringkali dihiasi dengan kacang pain. Rasa sujeonggwa adalah agak panas dan pedas, dan pada masa yang sama manis. Minuman ini disajikan sejuk, dalam mangkuk, dan berwarna coklat kemerahan gelap.
Sujeonggwa biasanya disajikan pada acara-acara khas seperti perkahwinan. Minuman ini biasanya digunakan sebagai sajian penutup atau manisan, sama seperti sikhye.
Minuman ini juga banyak terdapat dalam bentuk tin yang dijual secara komersil.
Bandrek

Bandrék (tulisan Sunda: ᮘᮔ᮪ᮓᮢᮦᮊ᮪ ) adalah minuman tradisional orang Sunda dari Jawa Barat, Indonesia, yang diminum untuk meningkatkan kehangatan badan. Minuman ini biasanya disajikan dalam cuaca sejuk seperti ketika hujan atau pada waktu malam.
Bahan asas yang paling penting untuk bandrék adalah halia dan gula Melaka, tetapi di kawasan tertentu biasanya menambah rempah mereka sendiri untuk menguatkan kesan hangat yang diberikan oleh bandrék, seperti serai, lada, pandan, telur ayam kampung, dan sebagainya. Susu juga boleh ditambah bergantung pada rasa hidangan. Banyak orang Indonesia percaya bahawa bandrék dapat menyembuhkan pelbagai penyakit ringan seperti sakit tekak, batuk, dan sebagainya. Di Bandung, penjual biasanya menambah secubit kelapa untuk menambah selera Bandrek. Bandrek biasanya dimakan dengan kacang rebus, ubi keledek rebus , dan juga makanan goreng.
Sungnyung

Sungnyung adalah minuman tradisional Korea yang dibuat dari kerak nasi yang direbus.
Minuman ini biasanya diperbuat daripada nurungji, atau panggang (tetapi tidak hangus) kerak nasi yang terbentuk pada bahagian bawah periuk selepas memasak nasi. Air mendidih dituangkan pada kulit perang, periuk ditutup, dan dibenarkan untuk masak perlahan.
Minuman ini biasanya dibuat menggunakan periuk tradisional (dari besi yang berat, seperti ketuhar Belanda), kerana pemasak nasi elektrik moden umumnya tidak meninggalkan lapisan kerak selepas nasi dimasak.
Dengan munculnya pemasak nasi elektrik moden, sungnyung telah kehilangan popularitinya dari masa ke masa dan sekarang dianggap nostalgia. Namun, pada akhir abad ke-20, makanan ini mulai mendapatkan populariti dan banyak lagi pemasak nasi elektrik sekarang datang dengan kemampuan untuk memasak sungnyung. Di beberapa pasar raya, serbuk nurungji boleh dijumpai, yang dapat digunakan untuk melakukan sungnyung dalam jumlah masa yang singkat hanya dengan menambah air panas.
Untuk beberapa orang Korea yang tidak memiliki selera makan pada pagi hari, sungnyung digunakan sebagai pengganti untuk sarapan biasa. Namun biasanya, minuman ini biasanya disajikan setelah makan.
Sarsaparilla (minuman ringan)

Sarsaparilla atau sarsi adalah minuman ringan, asalnya dibuat daripada tumbuhan Smilax regelii, tetapi kini kadang-kadang dibuat dengan perisa tiruan.
Sarsaparilla tidak mudah didapati di kebanyakan negara, walaupun banyak pub dan kebanyakan rangkaian pasar raya utama di Filipina, Taiwan, Malaysia, dan Australia mempunyai minuman ringan berperisa sarsaparilla, dan sarsaparilla masih boleh didapati di United Kingdom sebagai warisan daripada gerakan kesederhanaan. sarsaparilla Australia mempunyai rasa yang berbeza dari rutbir Amerika atau sarsaparilla. Bundaberg membru sarsaparilla dari "akar sarsaparilla sebenar, akar likuoris, kacang vanila, dan sirap pekat."
Sarsi adalah minuman popular berasaskan sarsaparilla di Asia.
Sarsi (minuman)

Sarsi adalah minuman ringan sarsaparilla, serupa rutbir, boleh didapati di kebanyakan negara-negara Asia Tenggara. Di Filipina dan Malaysia, Sarsi dikenali sebagai jenama yang dikaitkan dengan minuman.
Di Filipina, Sarsi adalah nama jenama untuk minuman sarsi (sarsaparilla) dikeluarkan oleh Cosmos Bottling Corporation, sebuah syarikat tempatan yang kini merupakan anak syarikat Coca-Cola Bottlers Philippines, Inc. Cosmos Bottling Corporation telah ditubuhkan pada tahun 1918, mula-mula dikenali sebagai Syarikat Air Berudara Manila. Dahulunya dipanggil sebagai Cosmos Sarsaparilla sehingga tahun 70-an, yang kini dikenali sebagai Sarsi, yang merupakan nama pendek untuk sarsaparilla.
Rasa yang unik yang membezakannya daripada minuman ringan berdasarkan Sarsaparilla lain (rutbir) adalah disebabkan oleh penggunaan pengganti gula, sakarin walaupun pada formula "biasa" mereka mengandungi (Sirap Jagung Tinggi Fruktosa) HFC atau tebu.
Di Malaysia, F&N Sarsi (asalnya dijenamakan sebagai Sarsi) adalah nama jenama untuk minuman sarsi dihasilkan oleh F&N Group. Ia tidak berkaitan dengan jenama yang ditubuhkan di Filipina.
Di Hong Kong, Sarsae (沙示) adalah jenama minuman sarsi yang paling popular. Ia dihasilkan dan diedarkan oleh A.S. Watson Group, yang menjadi perintis dalam minuman berkarbonat di Hong Kong. Minuman itu adalah pusat peranti plot sebuah filem 1985 dipanggil It's a Drink, It's a Bomb (dibintangi George Lam, John Sham dan Maggie Cheung), tentang bom tangan yang disamar sebagai cola Sarsae. Kuasa letupannya diaktifkan sebaik sahaja cincin pembukanya ditarik.
Di China, pengenalan minuman ini boleh dikesan kembali ke tahun 1920-an, apabila A.S. Watson mula mengeluarkan sarsi di Shanghai dan bandar-bandar lain di China. Dalam tahun 1930-an, Li Zhiyang (李智扬), Li Guanling (李冠玲), Huang Youtong (黄油桶), Liang Hanqi (梁汉奇), dan Wang Zhensan (王震山) adalah antara sebelas orang yang pernah bekerja di Watson Canton dan mengasaskan Waters Asia di Guangzhou untuk terus menghasilkan Sarsi di sana dan di lokasi tanah besar China yang lain. Sebahagian daripada ini telah dijual kepada Hong Kong dan Macau juga. Asia Waters kini jarang menghasilkan minuman sarsi.
HeySong Sarsaparilla (黑松沙士) adalah jenama minuman sarsi yang paling popular di Taiwan. Ia dihasilkan oleh HeySong Corporation.
Ia boleh didapati dalam tiga jenis:
Di Vietnam, minuman itu adalah salah satu perisa (Xá Xị) dijual di bawah jenama Mirinda, dibotolkan dan diedarkan oleh Suntory-PepsiCo Vietnam Beverage (dahulunya, PepsiCo Vietnam).
Terdapat dua jenama tempatan yang menawarkan minuman sarsi mereka sendiri:
Hi-Mark oleh Green Spot, adalah satu-satunya minuman sarsi yang diketahui di Thailand.
Di Kemboja, minuman itu adalah salah satu perisa yang dijual di bawah jenama Fanta, dibotolkan dan diedarkan oleh Cambodia Beverage Company Ltd., sebuah unit Kumpulan Coca-Cola SABCO Group.
Tuak

Tuak (Jawi: ‏تواق‎‎) merujuk kepada sejenis minuman beralkohol tradisi yang popular dalam kalangan masyarakat asli atau "bumiputera" kawasan Nusantara dari Indonesia dan Malaysia. Minuman ini pada asasnya hasil pemeraman bahan tertentu tergantung kepada perolehan suku kaum yang menghasilkannya.
Bagi masyarakat Kelantan dan Terengganu pula, perkataan tuak merujuk kepada nira iaitu minuman yang dihasilkan daripada mayang kelapa yang kandungan gulanya belum bertukar kepada alkohol.
Di Malaysia terdapat tiga jenis tuak yang diketahui, iaitu tuak beras, tuak kelapa dan tuak nipah.
Tuak beras lazim minuman masyarakat kaum Iban dan Dayak di Sarawak dan Kalimantan sejak masa dahulu. Biasanya Tuak diperbuat daripada sejenis beras khas iaitu beras pulut. Beras tersebut akan direndam bersama air dan ragi dalam suatu tempayan. Proses "tajau" ini akan mengambil masa sekurang-kurangnya dua minggu sebelum ia boleh diminum dan beras tersebut juga akan menjadi sejenis makanan dipanggil "nasi tapai". Namun pada masa kini proses pembuatan tuak berlainan sedikit iaitu selain dibuat menggunakan beras pulut, ia juga dicampur dengan gula pasir supaya rasanya manis.
Biasanya tuak akan dihidangkan pada perayaan tertentu seperti perayaan Gawai Dayak, Gawai Hantu, Gawai Burung dan sebagainya. Selain daripada masyarakat Iban, terdapat juga masyarakat lain seperti Bidayuh, Orang Ulu juga membuat tuak dengan cara mereka sendiri. Tuak juga boleh membawa kesan yang mudarat seperti mabuk, khayal, muntah sekiranya diminum berlebihan.
Tuak nipah, tuak nira atau tuak kelapa) merupakan sejenis minuman kaum asli. Biasanya tuak ini dihasilkan dengan menyadap mayang pohon kelapa, enau atau nipah. Mayang ini sekiranya dibiarkan akan menjadi buah. Ia akan dipotong dan air manis yang menitik dari tandan yang dipotong itu akan dikumpulkan dalam bekas, biasanya bekas buluh. Air ini dikenali sebagai air nira yang boleh diminum tanpa kandungan alkohol. Selepas itu air ini akan diperam sehingga kandungan gula di dalamnya bertukar menjadi alkohol melalui proses proses penapaian selama beberapa hari. Tuak kelapa/nipah ini akan diminum selepas beberapa hari. Begitulah proses pembuatannya.
Biasanya tuak jenis ini akan dihidangkan pada perayaan tertentu seperti pesta atau majlis perkahwinan dan sebagainya. Sekiranya tuak kelapa/nipah ini dibiarkan terlalu lama, ia akan menjadi masam dan lama-kelamaan bertukar menjadi cuka secara semulajadi tanpa perlu mencampurkan bahan asing.
Kopi filter India

Kopi filter India ialah kopi minum yang berasal dari India Selatan. Ia ialah minuman kopi yang dibuat dengan mencampurkan susu panas dan gula dengan infusi yang diperolehi oleh membancuh serbuk kopi yang dikisar halus dengan Cikori dalam penapis tradisional India.
Ia dinamakan salah satu daripada tiga kopi terbaik di dunia oleh FoodAtlas..
Secara tradisinya, kopi penapis India dibuat dengan biji kopi arabika atau Peaberry. Biji kopi dipanggang gelap, dikisar dan dicampur dengan Cikori
Lemonade

Lemonade [lé-mo-néd] atau lemoned merujuk kepada minuman manis yang bercirikan rasa limau utama.
Minuman ini berbeza mengikut jenis kejernihan yang tampak pada produk akhir selepas ia dihasilkan:
Terdapat sejenis lemoned yang kelihatan berwarna kemerahjambuan (pink lemonade) hasil pencampuran dengan buah beri tertentu sebagai bahan pewarna seperti raspberi, strawberi dan ceri.
Terdapat suatu jenis minuman seumpama di Bangladesh yang menggunakan garam dan jus halia sebagai penambah perisa.
Di beberapa negara Timur Tengah tertentu seperti Israel, Jordan, Lebanon dan Syria, daun pudina digunakan sebagai bahan perisa membuat limonana. Ramuan air mawar turut ditambah untuk membuat cherbat yang didapati di Afrika Utara.
Vietnamese iced coffee

Vietnamese iced coffee (Vietnamese: cà phê đá, lit. 'iced coffee') is a traditional Vietnamese coffee recipe. It is created using coffee roasted between medium and dark. The drink is made by passing hot water through the grounds into a cup that already contains condensed milk. To serve the drink cold, ice is added to the cup.
Variations involve additions of ice, sugar or condensed milk. A popular variation is cà phê sữa đá (or nâu đá in the North), which is iced coffee served with sweetened condensed milk. This is done by putting two to three teaspoons or more of condensed milk into the cup prior to the drip filter process. Other variations include:
Coffee was introduced to Vietnam in 1857 by a French Catholic priest in the form of a single Coffea arabica tree. The beverage was adopted with regional variations. Because of limitations on the availability of fresh milk, as the dairy farming industry was still in its infancy, the French and Vietnamese began to use sweetened condensed milk with a dark roast coffee.
Vietnam did not become a major exporter of coffee until the Đổi Mới reforms and opening of the economy after the war. Now, many coffee farms exist across the central highlands. Vietnam is now the largest producer of the Robusta variety of coffee and the second largest producer of coffee worldwide.
Cookies and cream

Cookies and cream (or cookies 'n cream) is a variety of ice cream, milkshake, and other desserts that includes chocolate sandwich cookies, with the most popular version containing hand or pre-crumbled cookies from Nabisco's Oreo brand under a licensing agreement, or else, containing crumbles of a similar cookie of a different brand or private label. Cookies and cream ice cream generally mixes crumbled chocolate sandwich cookies into vanilla ice cream, though variations exist which might instead use chocolate, coffee or mint ice cream.
There are competing claims as to who first invented and marketed cookies and cream ice cream.
In 1983, cookies and cream became one of the top five best-selling flavors of ice cream.
MS «Borgen»

MS «Borgen» ble i 1975 satt inn på overfarten Kristiansand-Hirtshals for rederiet Fred. Olsen & Co. etter en skipsdåp gjennomført av den norske artisten Wenche Myhre. I 1990 ble skipet overtatt av Color Line og omdøpt til MS «Skagen». Skipet har i Color Lines tjeneste både trafikkert overfarten Moss-Hirtshals, Kristiansand-Hirtshals og Larvik-Hirtshals/Frederikshavn. Fra 2001 ble skipet omklassifisert som lasteskip og samtidig markedsført under navnet Color Line Transporter. MS «Skagen» ble i 2004 solgt til Bouda Marine Co SA (El Salam Shipping, Egypt) med hjemmehavn i Panama. I 2005 ble hun solgt til Jordan og het da «Shehrazade», i 2011 ble hun skrotet i India som «Shehrazad».
Color Air

Color Air var et virtuelt flyselskap som drev med salg av billetter på innenriksruter i Sør-Norge, og til noen få destinasjoner i Europa. Det var et søsterselskap av Color Line. Selskapet startet 6. september 1998, men ble slått konkurs 1. oktober 1999. Selskapet disponerte en flåte med tre Boeing 737-300-fly med plass til 142 passasjerer hver. Selskapet hadde ikke egne godkjenninger, men kjøpte tjenesten fra britiske Air Foyle. Selskapet var således ikke et flyselskap, men var godt i gang med arbeidet for å skaffe seg egne tillatelser da de slo seg konkurs.
Color Air startet med flyvninger fra Oslo til Ålesund, og fulgte opp med flyvninger til Bergen og Trondheim. Selskapet opererte også en daglig flygning til London og en ukentlig flyvning til Alicante
Før 1998 var det norske innenriksmarkedet dominert av SAS og Braathens, mens Widerøe hadde monopol på kortbanenettet. Men med åpningen av den nye hovedflyplassen på Gardermoen den 8. oktober 1998, kom det en enorm kapasistetsfrigjøring på det norske innenriksnettet. Denne nye kapasiteten ønsket skipsreder og eier av Color Line Olav Nils Sunde å utnytte ved å starte et innenriks lavprisselskap etter mønster fra utlandet.
Flyselskapet klarte ikke det knallharde konkurransen med SAS og Braathens. De to gamle duopolistene satte kraftig ned prisene for å presse Color Air ut av markedet. Det er antatt at Color Air tapte en halv milliard kroner i de 13 månedene de opererte. Den sterke lojaliteten fra bedriftskundene til SAS og Braathens, spesielt gjennom bonusprogrammene deres, påpekes av de fleste analytikerne å være en av årsakene til at selskapet gikk under. I tillegg er det påpekt at operasjonen var for liten til å bli lønnsom, de startet med for få fly. I motsetning til mange andre lavprisselskaper i utlandet, som eksplisitt satser på privatmarkedet, prøvde Color Air å ta markedsandeler av bedriftsmarkedet, blant annet med reklamekampanjer rettet mot bedriftsmarkedet, men feilet. Samtidig matchet i stor grad SAS og Braathens prisene til Color Air, slik at det ikke ble de store besparelsene. Color Air drev bare et knapt år, før selskapet slo seg selv konkurs i 1999.
Color Air var første flyselskap til å ta av fra den nyåpnede Oslo lufthavn, Gardermoen i 1998.
Color Air administrerte en flåte bestående av følgende fly:
MS «Jupiter» (1973)

MS «Jupiter», opprinnelig MS «Bolero», ble i 1973 levert rederiet Fred. Olsen & Co. I de påfølgende årene ble skipet benyttet i trafikk på ulike linjer i flere verdensdeler. Fra 1986 til 1990 trafikkerte skipet Newcastle i Storbritannia fra ulike havner i Norge, blant annet Bergen, Ålesund og Molde. MS Bolero seilte også mellom Kristiansand og Hirtshals med Fred. Olsen-flagg fra 1986 til 1990.
Skipet ble 15. desember 1990 overtatt av Color Line og omdøpt til MS «Jupiter», hvoretter det blant annet trafikkerte overfarten Oslo-Hirtshals og Kristiansand-Hirtshals. Etter ulike chartere, eierskifter og konkurser ble skipet i 2004 overtatt av rederiet Isramco, Inc og samtidig omdøpt til «Mirage I» med hjemmehavn på Bahamas. Skipet lå i opplag.
Rederiet gikk konkurs i 2011. Skipet ankom Aliaga i Tyrkia i mars 2012 for opphugging.
Ola Johansen

Ola Andreas Johansen (født 10. januar 1949) er en norsk musiker, perkusjonist, munnspillspiller, låtskriver, lydtekniker og plateprodusent. Han har hatt teknisk ansvar på samtlige norske og svenske plateutgivelser som produsent, lydtekniker og masterer deriblant Tramteatret/Pelle Parafins Bøljeband, ZOO, Prima Vera, Aage Samuelsen, Sverre Kjelsberg, Asbjørn Krogtoft, Ivar Medaas, Vazelina Bilopphøggers, Gluntan, Lillian Askeland, Ottar «Big Hand» Johansen, Claudia Scott, Casino Steel, Höglund Band, Hanne Krogh, Inger Lise Rypdal, Stein Ingebrigtsen, Øystein Sunde, Trond Granlund, Marie Bergman, Banana Airlines, Per Asplin og Sissel Kyrkjebø.
Eliteserien i fotball for menn 2017

Eliteserien i fotball for menn 2017 var den 73. sesongen av den norske eliteserien i fotball og den niende sesongen på rad med 16 deltakende lag. Ligaen bestod av de 13 beste lagene fra Tippeligaen 2016, de to beste lagene fra 1. divisjon 2016 samt vinneren av kvalifisering til Eliteserien 2017.
Rosenborg vant sitt 25. seriemesterskap, mens Molde og Sarpsborg 08 tok henholdsvis sølv- og bronsemedaljer. De to nederste lagene, Aalesund og Viking, rykket ned til 1. divisjon 2018, mens Sogndal som endte på 14.-plass fikk en plass i kvalifiseringen til Eliteserien 2018.
TV-rettighetene til Eliteserien 2017 var eid av Discovery Networks Norway og kampene ble vist på TVNorge, MAX og Eurosport Norge.
Terminlisten ble offentliggjort 19. desember 2016. TV-tidene for de 17 første rundene ble offentliggjort samtidig.
MS «Color Hybrid»

MS «Color Hybrid» er en passasjer- og bilferge bygget for og eid av Color Line. Jomfruturen gikk i 2019. Det er verdens største hybridferge og trafikkerer strekningen Sandefjord-Strømstad.
Skipet er 160 meter langt og 27,1 meter bredt med en kapasitet på 2000 personer og 500 personbiler. Fremdriften er kombinasjon av batterier og diesel. Batteripakken har en kapasitet på 4,7 MWh. Skipet ble designet av Fosen Yards og ferdigstilt ved Ulstein Verft. Batteriene kan lades fra land og har nok kapasitet til 30 minutters seilas. Skipet har et varmegjenvinningssystem der blant annet varme fra eksos blir lagret i vanntanker om bord.
Skipet ble tildelt prisen «Ship of the Year» 2019 av Skipsrevyen.
MS «Christian IV»

MS «Christian IV» var et skip i eie av Color Line, som trafikkerte ruten Oslo – Hirtshals (1991–1994), Kristiansand – Hirtshals (1994–2008) og Larvik – Hirtshals (2008). Skipet ble den 20. mai 2008 solgt til Stella Navis Russia, og ble overtatt av de i begynnelsen av juli 2008. Selskapet gikk konkurs kort tid etter de hadde kjøpt MS «Christian IV». Skipet ble deretter i 2012, registrert med britisk flagg, hjemmehavn London og bar navnet «Wind Perfection» fram til 17. desember 2015.
Fra og med juni 2016, skal «Christian IV» trafikkere Nice-Bastia for Moby Lines, under navnet «Moby Zaza». Moby Zaza er det første fartøyet til Moby s.p.a til å trafikkere Frankrike og Italia. Overfartene vil trafikkeres hele året, med natt- og dagseilinger på mellom 7,5 og 9 timer.
Skipet ble bygd som MS «Olau Britannia» av AG Weser Seebeckswerft, Bremerhaven, Tyskland i 1982 og ble levert til Olau Line Ltd samme år. Skipet ble da satt i rute mellom engelske Sheerness og nederlandske Vlissingen sammen med søsterskipet «Olau Hollandia». I 1989 ble begge skipene solgt fordi Olau bygde to nye og større skip til denne ruten. «Olau Britannia» ble solgt til Fred. Olsen & Co mens søsterskipet ble solgt til Nordström & Thulin Ab. 21. mai 1990 hadde skipet sin siste overfart mellom Sheerness og Vlissingen og fortsatte til Hamburg etter det.
Ved Blohm & Voss verftet i Hamburg fikk skipet nye farger og ble døpt om til «Bayard». I juni 1990 ble skipet satt inn i rute mellom Kristiansand og Hirtshals i sommehalvåret og Oslo og Hirtshals i vinterhalvåret. Samme året ble skipet solgt til Color Line A/S.
I 1991 ble skipet levert til Color Line og fikk navnet «Christian IV». Skipet ble da innsatt i rute mellom Oslo og Hirtshals. I 1994 byttet skipet rute ettersom den nyere og større MS «Color Festival» skulle ta over Oslo-Hirtshalsruten. «Christian IV» gikk da tilbake til ruten Kristiansand – Hirtshals. I 1999 fikk skipet flere restauranter og større konferanserom ved Fredericiaverftet i Danmark. Skipet ble også ombygget ved Remontowaverftet i Gdańsk, Polen i 2005. «Christian IV» ble den 13. mars 2008 erstattet av den nye og større fergen MS «Superspeed 1», som tilhører den nye Superspeed-klassen til Color Line. Etter at MS «Superspeed 2» ble forsinket, måtte MS «Christian IV» vikariere for MS «Peter Wessel» på ruten Larvik – Hirtshals frem til MS «Superspeed 2» kom i juni 2008.
Den 8. desember 2015, ble det offisielt bekreftet av nederlandske hotellskipeieren C-bed, at MF «Wind Perfecion» (eks. «Christian IV») hadde blitt solgt til Moby S.p.a. Fartøyet hadde blitt erstattet av et nybygg, med navn «Wind Innovation». Hun forlot Fayard skipsverft i Danmark og ble derfra overlevert til Moby Lines. Wind Perfection skal skifte navn til «Moby Zaza» og kommer til å bli ombygget. Fra og med juni 2016, skal «Moby Zaza» trafikkere Nice-Bastia, med nye fasiliteter og et Looney Tunes dekorert skrog. «Moby Zaza» har blitt omregistrert til italiensk flagg, av de nye eierne.
MS «Hardangerfjord» (1959)

MS «Hardangerfjord», senere «Firda», er et motorskip bygget i 1959. Skipet gikk i rutefart med gods og passasjerer for Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap (HSD) frem til 1982, og så for Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane til 1989.
Skipet ble noe bygget om vinteren 2006 i Rijeka i Kroatia og gitt navnet «Darli». Det har gått i cruiserute i Adriaterhavet fra 2006. I 2013 har skipet blitt observert i Kasakhstan hvor det skal bli brukt som hotellskip for oljenæringen.
Skipet byttet senere navn, og heter i dag «Dicle». I mai 2019 ble skipet lagt ut for salg.
MS «Sea Diamond»

MS «Sea Diamond» var et cruiseskip operert av Louis Hellenic Cruise Lines. Skipet sank 6. april 2007 etter å ha grunnstøtt nær den greske øya Santorini dagen før.
Skipet het opprinnelig MS «Birka Princess», bygd av det finske selskapet Valmet og levert i 1986 til det Ålandske rederiet Birka cruises. I februar 2006 ble hun solgt til det Kypros-baserte selskapet Louis Cruise Lines for 35 millioner amerikanske dollar. Et nytt svømmebasseng ble installert og soldekket ble utvidet før skipet begynte å gå i rute på Middelhavet. Etter salget ble hun registrert i Valletta, Malta, men da hun sank var hun eid av Elona Maritime Co. og registrert ved Piraeus, Hellas.
To personer ble savnet etter havariet.
Color Line Stadion

Color Line Stadion er den norske fotballklubben Aalesund sin hjemmebane. Arenaen, som ble åpnet 16. april 2005, ligger i byen Ålesund i Møre og Romsdal.
Color Line Stadion har kunstgress, og anlegget erstattet Aalesunds gamle bane Kråmyra foran 2005-sesongen. Tilskuerkapasiteten er 10 778, og tilskuerrekorden er 10 903 mot Hamarkameratene den 3. august 2005. Den første kampen ble spilt mot Odd Grenland, og det første målet på arenaen ble scoret av Olivier Occean. Den første Aalesundspiller som scoret på banen var Lasse Olsen.
Aalesund FK var ivirige etter å sikre seg FIFAs tostjerners-sertifikat, og få banen godkjent til internasjonale kamper. Det ville bety at det kunne arrangeres internasjonale kamper på Color Line stadion. Men da FIFA inspiserte banen høsten 2006, strøk Color Line i den såkalte «ball-testen». Balltesten går ut på at en rullende fotball blir sendt av gårde med en viss hastighet, og skal stoppe etter et visst antall meter. Etter FIFAs vurderinger rullet ballen litt for langt, og dermed strøk Color Line stadion «FIFA-testen». Begrunnelsen var at friksjonen var for svak. Banen fikk dermed ikke FIFAs godkjennelse. Dekket ble skiftet foran 2008-sesongen, og er nå godkjent.
MS «Color Magic»

MS «Color Magic» er et cruiseskip med bildekk som trafikkerer strekningen Oslo–Kiel for Color Line. Skipet tok over for «Kronprins Harald» på denne ruten 15. september 2007, og hun er verdens største bilferje. MS «Color Fantasy» er 129 BT mindre.
Skipet har 1 016 lugarer med til sammen 2 975 køyer.
MS «Color Fantasy»

MS «Color Fantasy» er en bilferge som er eid av Color Line, og som trafikkerer strekningen Oslo–Kiel. Skipet tok over for selskapets tidligere flaggskip, «Prinsesse Ragnhild», på ruten Oslo-Kiel 10. desember 2004 og er regnet som den største bilfergen i verden. Nest størst er søsterskipet MS «Color Magic» som ble sjøsatt 2007. MS «Color Fantasy» har 966 lugarer, som gir plass til 2 750 passasjerer.
Color Line (ferry operator)

Color Line AS is a Norwegian shipping company that is the largest cruiseferry line operating on routes to and from Norway. The company is also one of the leading operators in Europe. Color Line provides transportation for people and cargo, hotel accommodation, shopping, restaurants and entertainment. The company currently employs 3500 people in four countries.
Color Line's main office is in Oslo, but the company also has Norwegian offices in Kristiansand, Sandefjord and Larvik, in addition to international offices in Kiel, Hirtshals and Strömstad.
Color Line has roots in the ferry business that go back more than 100 years. The company was established in 1990 when two Norwegian shipping companies, Jahre Line and Norway Line merged. Jahre Line had operated ferries between Oslo and Kiel since 1961, while Norway Line had operated ferries between Bergen and Newcastle since 1986. During 1990 Color Line also took over the Fred. Olsen Lines cruiseferry operations, thereby expanding the traffic area of the new company to Norway–Denmark routes.
During the first half of the 1990s Color Line expanded its tonnage by lengthening its existing ships or by acquisition of larger second-hand ships. The company began operating fast ferries between Norway and Denmark during the summer of 1996. Initially the operations were in collaboration with SeaContainers, but were run without them from 1997 onwards. In October of the same year Color Line took over the operations of Larvik Line, its competitor in the Norway—Denmark traffic. In September 1998 Color Line acquired both the Color Hotel Skagen and Scandi Line, which operated two ferries on the short routes connecting Norway and Sweden. In the end of 1998 the Norway–United Kingdom operations were sold to Fjord Line. For the 1999 summer season the (former) Scandi Line ships received new Color Scandi Line liveries. They were fully incorporated into the Color Line fleet in 2001.
During the 2000s Color Line begun investing heavily in new tonnage, with MS Color Fantasy, MS Color Magic, MS Superspeed 1 and MS Superspeed 2 supplanting much of the older tonnage between 2004 and 2008. In April 2008 the company announced the closure of the Oslo—Hirtshals service from 6 May 2008 onwards.
In January 2017, Color Line announced that it had signed a letter of intent with the Ulstein Verft shipyard to build a new ferry with a hybrid drivetrain for the Sandefjord–Strömstad route, with delivery expected in 2019. The keel was laid in April 2018 in Poland and the ship was launched in November 2018.
In November 2022, Color Line announced that Color Carrier and Color Viking will end operations.
MS Color Magic

MS Color Magic is a cruiseferry owned and operated by the Norway-based shipping company Color Line on its route connecting Oslo, Norway, with Kiel, Germany. She was built at Aker Finnyards Rauma Shipyard, Finland in 2007 and has been the largest ferry in the world ever since.
Color Magic is a sister vessel of MS Color Fantasy, delivered to Color Line in 2004. The ship has over 1000 cabins and 54 suites. Unlike her sister, Color Fantasy was built in Turku. Color Magic has 89 more cabins than Color Fantasy, as well as larger conference facilities, making it slightly larger in terms of gross tonnage.
Media related to IMO 9349863 at Wikimedia Commons