davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Релеф (скулптура)

Релеф е термин от изобразителното изкуство, един от основните видове на скулптурата, в която всички изображения се създават с помощта на обеми, изпъкващи или вдлъбнати на сравнително плосък фон. Пример за цилиндричен релеф е известната Траяновата колона в Рим. Релефът по такъв начин е противоположност на кръглата скулптура. Фигурното или орнаменталното изображение се изпълнява върху плоскостта на камък, глина или метал с помощта на моделиране или резбоване (гравиране).
В зависимост от предназначението се различават архитектурни релефи (на фронтони, фризове и плочки).
Барелеф (от френски: bas relief – „нисък релеф“) е термин от изобразителното изкуство и скулптурата, с който се обозначава една от разновидностите на релефа, при която формите на фигурите и предметите изпъкват над изобразителната плоскост, по правило, не повече от половината обем.
Барелефът има голямо приложение в архитектурната декорация, паметниците, а също и върху монети, медали, камеи и оброчни плочки.
Орелеф (от френски: haut-relief – „висок релеф“), при който изпъкналото изображение излиза над плоскостта на фона, по правило повече от половината обем. Най-известен пример за орелеф е Пергамският олтар. Oрелефите често се използват за украшение на архитектурни съоръжения и декоративни изделия. Те позволяват да се изобразят многофигурни сцени и пейзажи.
Контрарелеф (от френски: contra – „против“ и relief – „релеф“) – вид вдлъбнат релеф представляващ своеобразен негатив на барелефа.
Свобода или смърт (скулптура в Трявна)

„Свобода или смърт“ е статуя в Трявна, събирателен образ на българките, ушили знамената за участниците във въстанията за Освобождение на България. Свързвана е с Райна Княгиня, най-известната от тях.
Представлява скулптура на 2 женски фигури на открито, приведени над знаме с извезан надпис „Свобода или смърть“.
Няма надписи или данни да е изобразена конкретно Райна Княгиня. Никоя от фигурите не прилича на нея. При това композицията се разминава и с историческия факт, че Райна е везала сама знамето в скривалището си у дома, и то в тъмните часове на нощта.
Такава скулптура, но изработена от мрамор, има също и в Ботевград. На паметника е отбелязано, че е изработена от скулпторката Мария Гергова през 1976 г.
Култ към Слънцето

Култът към Слънцето или още и Слънчевия или Соларния култ е известен още от древността при различните народи и цивилизации.
Соларният бог при различните култури притежава различни имена: Ра в Древен Египет, Аматерасу Омиками в Япония, в българската митология е наричан Райко, Даждбог при славяните, които са имали общо двама; за зимното слънце – Хърс, както и Ярило за пролетното, Нергал в шумеро-вавилонските митове, Мардук на есенното слънце в Акад и Вавилон, Инти при инките, Уитсилопочтли при ацтеките, Хелиос в Елада, Sol Invictus в римския пантеон, както и най-вече Митра при персийците.
Мокрище

Мокрище е село в Южна България. Намира се в община Пазарджик, област Пазарджик.
Село Мокрище е разположено в Тракийската низина на 2,5 километра югозападно от град Пазарджик и на 114 километра югоизточно от столицата София. Други близко разположени селища са: Главиница (3 км), Звъничево (4 км), Алеко Константиново (5 км), Ляхово (6 км), Братаница (8 км), Паталеница (10 км).
През него минава ж.п.-линията София–Пловдив. Има ж.п.-спирка за пътнически влакове. Покрай селото минава главният път E80 София–Пловдив. В землището на селото се намират помпени станции, които снабдяват Пазарджик с питейна вода.
В землището на селото има много могили от времето на траките. През 2011 година край пътя за град Пазарджик в нива (в местността Татар мезар) са открит питос (делва за съхранение на зърно) и керамика. Находката е в Регионалния исторически музей, Пазарджик. През землището е минавал пътят от Сердика (София) за Филипопол (Пловдив) – има останки от него и от мост, останал от времето на римляните.
Самото село е основано през 1669 година и до 1934 г. носи името Ямурчево. Първоначално на това място е имало само 1 ферма за овошки и едва след това е застроено. По-късно основен поминък става отглеждането на ориз; именно заради много оризища, то е преименувано на Мокрево. И впоследствие водеща роля има земеделието; силно развити са зеленчукопроизводството и отглеждането на цветя.
През 1872 г. Васил Левски при една от своите обиколки в Пазарджишко основава революционен комитет в Мокрище. На събранието за подготовка на Априлското въстание в Оборище участват 3-ма представители от село Мокрище, но преждевременното избухване на въстанието изпреварва завръщането им в селото.
В покрайнините на селото е построен соларен парк.
По население е сред най-големите в общината, макар че спада (предполагаемо и към 2023 г.). Според някое от по-късните преброявания то е около 1800 души, докато през 2013 година жителите на селото са наброявали около 2000 души, а през 1985 година - над 2200 души.
Преимуществено (ако ли не и единствената) изповядваната религия в селото е православното християнство.
В местната, относително наскоро (20. - 21. век) построена църква, камбаната е подарък от митрополит Натанаил Неврокопски (майка му и баща му се преселват в село Мокрище през 1957 г. от село Копривлен, Гоцеделчевско).
В селото действа местно читалище - НЧ „Република – 1950“. То се гордее и със самодейния си състав за фолклорно творчество „Деница“. Самодейците са активи участници в различни конкурси и печелят ред грамоти, награди и медали от представянията си.
Фотоволтаична клетка

Фотоволтаични клетки или наричани още соларни клетки, са ключовия елемент за приемане на слънчева енергия във фотоволтаичните панели.
Шотландският учен Джеймс Максуел открива електрическата проводимост на полупроводников материал, произведени от селен, облъчени със светлина. Това откритие е направено през 1874 година. Уилоугби Смит през 60-те години на 19 век използва блокчета от селен за тестване на съпротивлението при прекарването на телеграфни кабели и открива, че той притежава фотопроводимост. Десет години по-късно британските учени Уилям Адамс и неговият студент Ричард Евън Дей започват редица експерименти със селена. Двамата учени дефинират тока, произведен от селеновия материал, като фотоелектричество.
Американският учен Чарлз Фритс създава една от първите селенови плочи които произвеждат постоянен ток. През 20-те години на XX-век учените задълбочават работата си върху фотоелектричеството. Този термин е бързо заменен с фотоволтаичен ефект, който е в основата на фотоволтаичните модули. Дарел Чапин през 1953 година, със селенова клетка, получава мощност от 4,9 вата на квадратен метър.
В зависимост от типа на клетката, размерите ѝ варират от 2-3 сантиметра до милиметри и нанометри. P и N области от силиций се нанасят върху подложка, която служи за основа. Върху тях се нанася електропроводящ слой. Накрая за изолация се поставя анти-рефликтивен слой и диелектричен слой – най-често стъкло. Диаграмата на Шотки-Куисър, дефинира ефективността на фотоволтаичната клетка.
Пейзаж с цветя

„Пейзаж с цветя“ (на словашки: Krajina s kvetmi) е картина от словашкия художник Золтан (Золо) Палугяй от 1930 г.
Картината е рисувана с маслени бои върху платно и е с размери 80 x 100 cm. Този пейзаж се смята за произведението, формиращо модерното изкуство на Словакия и една от забележителните творби на художника. Благодарение на престоя си в Будапеща, Краков, Мюнхен и Париж, се запознава с модерното изкуство и съвременните световни процеси в него. Золтан Палугяй създава баладичният образ в словашкото изобразително изкуство, повлиян от психологията на Едвард Мунк и символиката на Пол Гоген, който се откроява в пейзажите му. „Пейзаж с цветя“ се превръща в емблематичен архетип за поредица от картини през 1930-те години, най-продуктивният период на художника. Формите и цветовете се комбинират по начин, подчертаващ символичното послание на картината.
Картината е част от колекцията на Националната галерия в Братислава, Словакия.
Привечерен пейзаж

„Привечерен пейзаж“ е (на словашки: Podvečerná krajina) е картина от унгарския художник Александър Бродски от около 1850 г.
Картината е нарисувана с маслени бои върху платно и е с размери 23 x 33,3 cm. Унгарският пейзажист Александър Бродски заедно с друг пейзажист от втората половина на XIX век Антал Лигети, умее да изобрази унгарските пейзажи като им придава романтичен резонанс. Той е родоначалник на пейзажната живопис и фотографията в Унгария. Учи в Академията за изящни изкуства във Виена, а от 1845 г. живее в Мюнхен. В пейзажите му се наблюдава влиянието на Алберт Цимерман и Фридрих Волц. По-известните му пейзажи са създадени в Словакия. Успешната му творческа дейност се основава на доброто познаване на провинцията и селските райони. С важно значение е ефекта на светлината. „Привечерен пейзаж“ изобразява съчетание на светлината с природата, заедно с малка група животни. В творчеството му се наблюдава привързаност в изобразяването най-вече на дърветата.
Картината е част от колекцията на Националната галерия в Братислава, Словакия.
Чавдар (Софийска област)

Чавдар е село в Западна България. То е център и единствено населено място в община Чавдар, Софийска област.
Село Чавдар се намира в планински район.
Община Чавдар се намира в Златишко-Пирдопската котловина, в подножието на Стара планина, на 71 km от столицата София. В съседство е с градовете Златица и Пирдоп. Състои се само от едно населено място – с. Чавдар. Населението е около 1100 жители – осмата най-малка община в Република България.
До 1899 година селото се казва Коланларе, след което е преименувано на Радославово. От 5 януари 1946 година носи името Чавдар.
Още в праисторията тези места са заселени от хората. Те разполагат къщите си в близост до река Тополница, откъдето черпели необходимата им за битови нужди вода. В селищната могила край р. Тополница е открито многослойното раннонеолитно селище Чавдар изохронно на Караново I и II – 6200 г. пр.н.е. с каменни оръдия на труда и уникална рисуваната керамика. То и подобното в Кремиковци определят „Ранно неолитната култура Кремиковци–Чавдар“ – най-ранната неолитна култура в Софийското поле и в Подбалканската котловина изиграла съществена роля в изграждане на праисторическата периодизация. По време на разкопки е открит и меч от селото от IV век пр.н.е. Намерени са и множество глинени съдове и монети от по-късни епохи. Находките се съхраняват в Археологическия институт с музей при БАН в София и в Историческия музей в гр. Пирдоп.
Селището се споменава в криминална хроника от 7 март 1923 г.
Численост на населението според преброяванията през годините:
Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:
Население по възраст според преброяванията на населението през годините (в %):
Ежегоден събор на връх Света Петка. Местността се нарича така заради покровителката на селото. От върха се вижда цялата Златишко-Пирдопска котловина, дори и река Тополница. Върхът се намира на 650 м надморска височина. На това място още преди 120 години е бил поставен камъкът, с който се е почитала света Петка. На 6 февруари 2008 година започва построяването на параклис в местността. Той е напълно завършен на 2 май същата година. За толкова кратко време чавдарчени успяват да построят място за отдих, беседка и сцена. Освещаването на параклиса се осъществява на празника на селото 2 май 2008 г. от Ловчанския митрополит Гавриил. В него могат да се провеждат годежи, кръщенета и други, защото той работи всеки ден. Пътят до местността е изцяло подновен, през гората е създадена и еко пътека.
Друго ежегодно провеждано събитие е честването на Гергьовден на 6 май. То се извършва на място, където е разположен манастира „Св. Георги“. На него, както и на Св. Петка, по традиция се прави курбан от жертвени агнета.
В началото на XXI в. започва възстановяването на общината с изграждане на нови и модернизиране на някои обществени сгради и съоръжения. Читалището е напълно обновено и снабдено с нови помагала и зали. В изградения централен парк се отбелязват националните и общински празници, организират се фолклорни забави. На празници учениците от училище „Свети Свети Кирил и Методий“ подготвят програма.
Marilyn Monroe in popular culture

American actress Marilyn Monroe's life and persona have been depicted in film, television, music, the arts, and by other celebrities.
See also: Marilyn in Art Roger Taylor (Ed.), Chaucer Press (2006), ISBN 1-904957-02-1, 978-1-904957-02-7
See also: Elvis + Marilyn: 2x Immortal Geri DePaoli (Ed.), Rizzoli (1994), ISBN 0-8478-1840-3
See also: Marilyn in Fashion: The Enduring Influence of Marilyn Monroe by Christopher Nickens and George Zeno, Running Press (2012), ISBN 0-762445-10-6, 978-0-762445-10-3
See also: Mondo Marilyn: An Anthology of Fiction and Poetry Richard Peabody and Lucinda Ebersole (Eds), St. Martin's Press (1995), ISBN 0-312-11853-8, 978-0-312-11853-2
See also: Marilyn: Shades of Blonde Carole Nelson Douglas (ed.), Tor Books (1997), ISBN 0-312-85737-3, 978-0-312-85737-0
See also: Marilyn Monroe by Eve Arnold, Harry N. Abrams (2005), ISBN 0-8109-5933-X, 978-0-8109-5933-0
See also: Marilyn Monroe and the Camera by Georges Belmont, Te Neues Publishing (2000), ISBN 3-8238-5467-4, 978-3-8238-5467-8
See also: Marilyn by André de Dienes Steve Crist (Ed.), Taschen (2002), ISBN 3-8228-1199-8, 978-3-8228-1199-3
See also: LIFE: Remembering Marilyn (2009), ISBN 1-60320-079-7, 978-1-60320-079-0
See also: The Last Sitting by Bert Stern
See also: Marilyn: Norma Jean by Gloria Steinem with George Barris
By Arthur Miller, Monroe's third husband:
Plays and musicals based on Monroe's life or with Monroe as a central character:
Plays and musicals with Monroe as a minor character or referenced to:
Elvis has left the building

"Elvis has left the building" is a phrase that was often used by public address announcers at the conclusion of Elvis Presley concerts in order to disperse audiences who lingered in hopes of an encore. It has since become a catchphrase and punchline.
The phrase was first used by promoter Horace Logan on December 15, 1956, at end of Elvis’s last appearance on Louisiana Hayride. In order to accommodate a larger crowd the show was moved from the Municipal Memorial Auditorium in Shreveport, Louisiana, to the then-new Hirsch Memorial Coliseum on the grounds of the Louisiana State Fair. Presley had appeared in the middle of the night's lineup, and Logan needed to quiet the audience so that the remaining performers could play. The full quotation was:
"Elvis has left the building" is also heard at the end of Presley's March 1961 Pearl Harbor Memorial benefit concert, after he exits at the end of "Hound Dog" and a short coda from the band.
Throughout the 1970s, the phrase was captured on record several times, spoken by Al Dvorin. In later years the phrase would be spoken by some of Presley's backup singers to calm down the audience after concerts.
The phrase has since become a catchphrase and punchline, used to refer to anyone who has exited in some sense (even death). For instance, it might be used when someone makes a dramatic exit from an argument, to relieve tension among those who remain. Baseball broadcasters on radio or television sometimes use the phrase as a humorous way to describe a home run, which is typically hit over the outfield fence, leaving the field of play. Other examples or variants include:
Bucătăria tătarilor crimeeni

Bucătăria tătarilor crimeeni este bucătăria tradițională a tătarilor din Crimeea, care trăiesc în Peninsula Crimeea. Bucătăria tradițională a tătarilor din Crimeea are asemănări cu cea a grecilor, italienilor, popoarelor balcanice, nogailor, popoarelor caucaziene și tătarilor din Volga, deși unele mâncăruri naționale și obiceiuri alimentare variază între diferitele subgrupuri regionale ale tătarilor din Crimeea; de exemplu, peștele și produsele sunt mai populare printre mâncărurile Yaliboylu și Tat, în timp ce carnea și lactatele sunt mai răspândite în bucătăria tătară de stepă. Multe preparate uzbece au fost încorporate în bucătăria națională tătară din Crimeea în timpul exilului în Asia Centrală din 1944, iar aceste feluri de mâncare au devenit răspândite în Crimeea de la întoarcere. Samsa uzbecă, laghman și plov (pilaf) sunt vândute în majoritatea cafenelelor tătare de pe marginea drumurilor din Crimeea ca mâncăruri naționale. La rândul lor, unele mâncăruri tătare din Crimeea, inclusiv șuberec, au fost adoptate de popoare din afara Crimeei, cum ar fi în Turcia și Caucazul de Nord.
Amnar

Amnarul (din latină ĭgniarium: „materie inflamabilă”/ latină manuale: „de mână” >a+mânar(e)>amânar>amnar) este o bucată de oțel care se folosea în vechime la aprinderea focului, împreună cu o bucată de cremene (silex) și cu o fâșie de iască uscată.
Acțiunea de a produce scântei prin lovirea cremenei cu amnarul se numește „a scăpăra”.
În legenda Piatra Teiului, Alecu Russo descrie ținuta tradițională a țăranului român, care purta și Un chimir lat de piele de căprioară, cuprinzând tot ce este trebuincios munteanului: un cuțit frumos, o lulea, o pungă și un amnar lung legat de cingătoare c-o curelușă ori un lănțujel de fier.
Amnarele moderne, folosite de militari și turiști, nu mai sunt din oțel ci dintr-un aliaj special de 6 metale, cu magneziu, care dacă este lovit sau zgâriat cu un obiect ascuțit, produce o scânteie foarte fierbinte, de aproximativ 3000 °C, care este suficientă pentru a aprinde un foc în cele mai extreme condiții.
Sos bearnez

Sosul bearnez (în franceză sauce béarnaise) este un sos franțuzesc inventat de bucătarul șef francez Collinet și servit prima dată în 1837. El este o variantă de sos olandez, pe baza unei emulsii de unt și gălbenuș de ou, completat cu verdețuri asortate. Se potrivește la pește fript, carne friptă la grătar ori în tigaie (de exemplu chateaubriand), dar și la rasol de pește sau sparanghel.
Acest sos nu provine, cum s-ar putea crede din cauza numelui, din regiune franceză Béarn din sud-vestul Franței în zona munților Pirinei, ci a fost creat prin întâmplare în ziua de 24 august 1837 de bucătarul șef al hotelului „Pavillon Henri IV”, Maître Collinet, în Saint-Germain-en-Laye aproape de Paris. El a denumit sosul așa pentru că el însuși se trăgea de acolo. După altă teză, Collinet a dat numele în onoarea regelui Henric al IV-lea al Franței, un bearnez de origine.
În fiecare caz, sosul bearnez a avut după numai scurt timp mare succes.
Ingredientele necesare pentru 4-6 porții:
Timpul necesar pentru preparare: 25 minute.
Se aleg după posibilitate șalote și se toacă foarte mărunt. La fel se toacă și frunzele de tarhon și pătrunjel. Cepele cu sare se fierb înăbușit în ceva unt timp de cel puțin cinci minute pe foc mic. Apoi se adaugă oțetul, piperul și jumătatea verdețurilor. Lichidul se fierbe până este redus la o cantitate de două lingurițe. Acum se introduc gălbenușurile, bătându-le permanent și majorând căldura. În sfârșit se adaugă sub bătut untul rece, bucățică cu bucățică. Emulsia se strecoară printr-o sită fină într-un recipient. Se amestecă restul de verdeață. Sosul poate fi ținut la cald într-o bain-marie.
Sosul bearnez ar trebui să fie mai gros decât cel olandez, pe de altă parte, el poate fi întins cu sos de unt, pierzând însă în acest caz la calitate.
Stuffed clam

Stuffed clams (or stuffies) are popular in New England, especially in Rhode Island, and consist of a breadcrumb and minced clam mixture that is baked on the half shell of a quahog hard shell clam. Other ingredients typically found in the basic breadcrumb mixture are: meat such as sausage, bacon or chouriço (Portuguese sausage), chili pepper, lemon juice, bell peppers, celery, onion, garlic, spices and herbs. There are many different recipes for stuffed clams; many restaurants in New England have their own variety, as do many home cooks.
波罗蜜

波罗蜜（学名：Artocarpus heterophyllus），在廣州及其他粵語地區稱為大樹菠蘿；在广西等地称为木波罗；滇西地区称牛肚子果，是桑科波羅蜜屬常绿乔木，另外還有一種名稱相似的植物小波罗蜜。英文名「Jack Tree」是馬拉雅拉姆語Tsaka（Chakka）轉為葡萄牙語 Jaca，再變成英語，因為17世紀時，葡萄牙人引進巴西，再移至牙買加種植而命名。
原产於印度、东南亚，隋唐时传入中国，《通典》称为“婆那娑”（梵文 पनस Panasa 对音），又稱頻那挲。宋代改稱波羅蜜，沿用至今。现在波罗蜜盛产于中国岭南、福建、云南和印度、中南半岛、南洋群岛、孟加拉国和巴西等地。
波羅蜜樹高可達20公尺以上，體液乳白色。葉互生，長橢圓形或倒卵形，革質，全緣，幼株葉片偶有淺裂。頭狀花序，幹出或腋出。聚合果卵狀橢圓形或長圓筒形，常著生於樹幹，未熟果呈綠色，成熟呈黃或黃褐色，果面有小六角形龜甲狀突起。
波羅蜜是一種可食用水果，其假種皮（果肉）呈金黃色，散發香蕉和鳳梨融合的特殊果香，鮮食綿軟香甜，亦可烹調後熟食或醃製成果脯罐头；其種子呈乳白色並狀似鵝卵石，光潔而有石頭樣花紋，種仁肉質硬度如木，但尚可嚼動及食用。生食或有微毒，可引起輕微頭痛、噁心和嘔吐等症狀，故不建議；熟食可口，煮熟味如菱角，烤熟味如板栗，炒熟則味似花生。明代鄭和下西洋，隨鄭同行的馬歡所著的《瀛涯勝覽》即有記載：「其波羅蜜如冬瓜之様，外皮似川荔枝，皮內有雞子大塊黃肉，味如蜜甜。中有子如腰子樣，炒吃味如栗子。」。
波羅蜜木材常用來製造南洋各地的樂器。
[在维基数据编辑]
番荔枝

番荔枝（學名：Annona squamosa），又稱釋迦、佛頭果、佛果、释迦果、亚大菓子（指其果实）、亚大树（指果树）、林檎（广东潮汕地区）、唛螺陀（广西）、洋菠萝（广西龙州）、假菠萝（广西凭祥，因其外形与结构都酷似广西盛产的菠萝蜜）、番鬼荔枝（廣東粵語區、香港、澳門）、麻窝楂（云南德宏）或蜜檎（印尼西加里曼丹省）等，为番荔枝科番荔枝屬多年生半落葉性小喬木植物。多种植做经济作物，果肉白而甜。
原產於熱帶美洲的釋迦，屬半落葉性小喬木，习性喜光、喜溫暖乾燥之氣候，土壤以排水良好之砂質壤土最適合，生育溫度以15～32℃間最佳，秋、冬季易結霜的地區，不適宜栽植。
釋迦樹莖高3—5公尺，枝葉細密且低垂。單葉，互生無托葉，葉子正面深綠色反面為灰綠色。花通常著生於側枝頂端或基部，單花著生或一至五朵簇生於葉腋，4至9月開放，花瓣3枚呈橢圓長形，顏色淡綠花身下垂，散發濃厚的果香。番荔枝是兩性花，但雌雄異熟，尤以雌蕊先熟，影響自花授粉與著果甚鉅，且果實是聚合果，自然授粉著果率偏低，畸形果率高。
果實為聚生果，果皮表面呈圓形、心臟形、橢圓形或圓錐形，未熟果表為深綠色，成熟果實呈現淺綠色或綠黃色。釋迦種子為黑褐色橢圓形狀，光滑堅硬；果肉雪白口感綿密，香甜又帶點微酸。 常見病害有立枯病（包括褐根立枯病、根朽病、青枯病），主要影響夏期果的果疫病與黑腐病，以及七到十月中溫高濕度氣候容易發生的炭疽病。主要害蟲有薊馬、班螟蛾、介殼蟲、果實蠅等。
釋迦可以其它同属物种杂交栽培，如鳳梨釋迦（学名：Annona × atemoya）就是本种与秘鲁番荔枝（A. cherimola）的雜交種。
釋迦適宜生長在砂質土、壤土或構造及排水良好的粘質壤土，因其根比一般果樹為淺，但土壤深度在１公尺左右最為理想。釋迦的理想酸鹼度（pH）為6.0-6.5之間，在此範圍內，土壤中有效性營養元素最容易被植物利用。由於釋迦喜愛溫暖乾燥的環境，秋冬低溫容易下霜雪處就不適合栽培釋迦且不利果實的產期調節；且釋迦根淺且枝葉較脆弱，容易因強風吹動使植株搖動，引起根部的損傷，忌諱栽種於向風及海邊風大處。。
目前全世界臺灣栽植最多。在臺灣，釋迦大多分佈於東部及南部，尤其以臺東所種植的釋迦最多。據農業年報統計，2020年，番荔枝（大目種）台灣栽植面積為2,750.63公頃，其中臺東縣為2,529.10公頃。。
釋迦於臺東縣栽植風土適應性良好，採集約經營，利用修剪及栽培管理技術之改進，矮化樹型及產期調節技術之開發與應用，使產期調節為一年兩收，供果時期延長，生產量增加，果形大，品質好，成為臺東縣特產經濟果樹。自2005年開始，中國大陸開放台灣水果外銷，釋迦一直是台灣外銷中國大陸的第一名，但主要出口者為鳳梨釋迦。
釋迦硬熟期適時採收的標準，須檢視果實表面的鱗目、色澤及鱗溝展開程度來判定。當鱗溝展開，呈現奶黃色時，表示已可採收。如果實成熟度不足便採下，釋迦果會無法正常軟熟，反而變黑而無商品及食用價值。
釋迦果實為高呼吸率（呼吸率高的水果儲存期較短），採收下的釋迦果建議保存在涼快、遮蔭、通風處，於室內室溫下可軟熟，但如置於PE塑膠袋密封或10℃以下（如放入冰箱冷藏），將變成啞巴果變黑變硬。如欲加速軟熟，可嘗試以報紙包裹。
長程運輸需以冷藏保持12℃或以乙烯吸收劑保鮮，可維持10—15天（鳳梨釋迦溫度可降至5℃以上）。
當釋迦果實開始變軟即可食用，最適食用的軟熟度為用手可輕易對半剝開，果肉乳白而綿軟；如過熟果肉將過於液化，口感不佳。已軟熟的果實存放在冰箱冷藏可延長保存時間，亦可將果肉冷凍成釋迦冰食用。
釋迦含有碳水化合物、蛋白質、維生素C、維生素B1、維生素B2、維生素B6、維生素C、鈉、鉀、鈣、鎂、磷、鐵、鋅、鐵等，熱量為94至105.35 kcal/百公克。但因其糖分極高，糖尿病或顧慮熱量攝取者可徵詢專家意見。
釋迦種子、葉片、樹皮均含有生物鹼，可治療赤痢。釋迦種子含有黃色乾性油，可以用來殺蝨洗髮。葉片磨成粉末可治療癬疥及做為拔膿劑。 但是，根據台灣學者的研究，若食用種子、葉片、樹皮等Acetogenin（英语：Acetogenin）含量多的位置，可能會導致非典型巴金森病，此種物質會造成粒線體斷裂與細胞凋亡。
原產於熱帶美洲的釋迦，根據臺灣府誌記載是由荷蘭人引種入臺栽培，至今有400多年以上的歷史。最初試種於台南做為庭院果樹，但因幼果外表頗似荔枝，又因為自「番邦」引入，故又稱為「番鬼荔枝」。因果實似釋迦牟尼佛頭飾物，所以又俗稱釋迦。但釋迦之名也可能是來自印尼語srikaya，可能是臺灣人以音譯稱呼此一由荷蘭人自印尼引進的水果。
[在维基数据编辑]
小波罗蜜

小波蘿蜜（学名：Artocarpus integer）又名榴梿蜜、小菠蘿，在新马一带常称为尖不辣（馬來語：cempedak），为桑科波罗蜜属下的一个种。分布于东南亚、新几内亚等地。
本種之果散發濃香，入面有極黏的物質，肉形似同屬的菠蘿蜜，但更甜、核小，且口感軟滑。
菠蘿蜜 (電影)

《菠蘿蜜》（英語：Buoluomi）是一部2019年劇情長片。本片描述馬來西亞僑生與來自菲律賓的移工，兩人在台灣打工相識的故事。本片由廖克發、陳雪甄執導，吳念軒、Laila Ulao主演。
本片在第56屆金马奖入圍最佳新导演提名，並與2020年1月3日在台灣上映。
為了逃避父子關係，馬來西亞大學生一凡，來台灣打工尋找新機會。為了菲律賓家人的生計，萊拉從菲律賓來台非法打工。同為異鄉人的两人相遇和相愛，但他们还是走上了分離。一凡自己也有一段半世紀前禁忌的家族歷史，他的爸爸是1950年代馬來亞共產黨逃犯的孩子。當時躲在森林裡的共產黨，打了數十年的游擊戰，為了出生的小孩能生存，會把嬰兒偷偷放在菠蘿蜜裡送出去。一凡的爸爸便是如此。一凡和萊拉兩人在台灣的故事將何去何從？
本片的前名為《波羅蜜的愛》、《菠萝蜜漫长的飘香等待》。
本片改編自成長於馬來西亞的導演廖克發的童年經歷與家族故事。本片因涉及马共的敏感题材，以及片尾曲《月光》含有国歌元素，以及片头叙述不符国家政策并诬衊国家主权等因素，被大马电检局要求删减27刀，最后以「如果删减了以上片段，本片将无法完整叙述故事，因此全片不准播放，以免伤害种族和谐」为由，禁止在大马电影院公开放映。
該片入選第24屆釜山國際電影節「亞洲新潮流」競賽單元，並與2019年10月4日在影展上首映。本片也於2019年高雄電影節和金馬國際影展上播映。
酸酸甜甜愛上你

《酸酸甜甜》（韓語：새콤달콤，英語：Sweet & Sour，港澳台译《酸酸甜甜愛上你》），是一部2021年上映的Netflix原创韓國爱情片，改編自日本作家乾胡桃所著的小說《愛的成人式》，由《Luck Key》、《加油，李先生（朝鲜语：힘을 내요, 미스터 리）》的導演李桂碧（朝鲜语：이계벽）執導，張基龍、蔡秀彬和鄭秀晶主演。劇情大綱講述了一對情侶試圖維繫遠距離戀愛，現實的機會和挑戰卻接踵而至，為兩人感情帶來高低起伏。於2021年6月4日通過Netflix在全球上映。
灯笼果

灯笼果（学名：Physalis peruviana），又称姑娘果、菇娘儿、錦燈籠、秘鲁苦蘵，是茄科灯笼果属的一种多年生草本植物，其种加词“peruviana”意为“秘鲁的”。植株高0.5-2.0米。果子是一个套着灯笼型荚子的小圆果，比拇指大一点，里面有很多小籽。成熟的果实是亮黄色，味道酸甜，可生食，也可以用来烤果饼、做果酱。
灯笼果原产秘鲁和智利，但是并不是什么重要的产品。当地人随便吃一点，偶尔也在菜市场看到。但是被广泛的引入各处热带和亚热带地区，所有番茄可以存活的地方都可以种。1807年以前，好望角居民就已经培养燈籠果。在南非有商业果园，果酱和罐头是居民的常用品，也经常出口。中部非洲国家，如加彭，也有小型果园。
好望角种活之后，灯笼果很快传到澳大利亚，是新南威爾士州居民早期食用的水果之一。现在已经有多处大型果园，也有很多野生果树，传遍昆士蘭州、维多利亚州、南澳大利亚州、西澳大利亚州和塔斯曼尼亞州北部。它还盛产于新西兰。
覆盆子

覆盆子（學名：Rubus idaeus）是薔薇科懸鉤子屬的木本植物，其果实味道酸甜，植株的枝干上长有倒钩刺。
覆盆子有很多別名，例如： 茥（音同“圭”）、紅桑子、 覆盆、覆盆莓、托盘（东北）、饽饽头（东北）、公饭（广东）、野莓、野草莓、乌藨子、小托盘、竻藨子、花蜜托盘、桑莓、紅莓、缺盆草 、公公帽（温州）、妙儿 (浙西)、猫眼子(山东)、拖鞋。
覆盆子的果實是一種聚合果，有红色、金色和黑色。
覆盆子在日本、南韓、歐美等地是常見水果；在中国大量野生分布，江南梅雨季节后，既有当野果采摘食用的传统；市场上有作时令野果销售；也有少量地区种植。
覆盆子油屬於不飽和脂肪酸，可促進前列腺分泌荷尔蒙。由於覆盆子也是低升糖指數（GI值）的水果，可以延緩體內血糖上升值，加上富含高纖維，讓人不容易感到飢餓，更能幫助維持體重。
紅色覆盆子葉具有香草的養生功能，也可搭配香草使用。一般來說覆盆子常拿來做為甜點或果醬食用，朝鮮半島則會將覆盆子發酵後作為酒類飲用。
金酸莓獎（英語：Golden Raspberry Awards）原意为“金覆盆子奖”。
[在维基数据编辑]
联合果品公司

联合果品公司（英語：United Fruit Company，1899年－1970年）是過去的一家美国公司，現金吉達品牌國際公司的前身。公司主要收购第三世界国家种植园的热带水果（特别是香蕉和鳳梨），并销往美国和欧洲。
在20世纪的大部分时间里，联合果品公司控制了拉丁美洲的香蕉出口。因为在一些区域拥有大量土地，且垄断了香蕉贸易，公司对多个拉美国家的经济和政治有着很大的影响，实际上成爲这些国家的深層政府。其经营方式被人批评为新殖民主义，也是跨国公司干涉国际政治的原型。這些拉美國家也因高度依賴於水果出口被称为“香蕉共和国”。
公司领导也与美国外交有着密切的联系，比如艾倫·杜勒斯任美国中央情報局局长前，曾任联合果品公司董事，约翰·福斯特·杜勒斯在任美国国务卿前，曾为联合果品公司律师。托马斯·达德利·卡伯特（英语：Thomas Dudley Cabot），在联合果品长期担任总监身份，最终担任执行长，他其后于美国国务院工作；1953年，中情局在危地马拉策划政变的期间，约翰·摩尔·卡伯特（英语：John Moors Cabot）任国务院泛美事务助理国务卿。
1970年联合果品与AMK公司合并，更名为联合品牌公司（United Brands）。1984年更名为如今的金吉达品牌国际公司。
番木瓜

番木瓜（學名：Carica papaya）通稱木瓜，也叫“萬壽果”，熱帶和亞熱帶小喬木，葉大掌狀，大多為雌雄異株，花黃色，果实长圆形，果肉厚味甜。木瓜的乳汁含木瓜蛋白酶，是製作鬆肉粉的主要成分。
中國古代即有“木瓜”，《詩經·衛風·木瓜》所稱之“木瓜”是貼梗海棠的果實，而番木瓜約在17世紀引進中國大陸，約在清朝末年再引入台灣。
木瓜一般高2－3米的大型灌木，因為其不堅實所以亦有人認為是草本植物。其樹幹直立，底層分枝較少，主要在頂部生長。樹葉大，葉柄也長；花乳白色，有雌花、雄花和兩性花。雄花的花型小，花瓣基部筒狀；兩性花按雌蕊、雄蕊發育的情況又分爲雌型兩性花、雄型兩性花和長圓形兩性花等3種，以長圓形兩型花發育的果實最好。因花性的不同，植株可分單性株和兩性株，雌株只開雌花，花性穩定，如有兩性株的花粉授粉，結果力強，亦有天然單性結實現象。兩性株開各種類型的花，往往受外界條件影響，花性不穩定，結出不同的果實，稱異型果現象。
果實長圓形、卵形或洋梨形，單果重1－2.5千克，成熟時果皮由綠變黃，肉厚、肉質軟滑，為橙黃色或紅色。種子未成熟時白色，成熟時黑色，外種皮有皺紋，種皮外有一層透明膠質的假種皮包圍。
木瓜原產熱帶的美洲，在墨西哥已種植了幾個世紀。現時木瓜普遍在熱帶地區都有種植，例如印度、菲律賓、台灣、巴西和南中國等地。而亞洲又以廣東一帶和台灣栽培最多。
番木瓜有40多個品種。較重要的有：
果實含有豐富木瓜酶，維生素C、B及鈣、磷及礦物質，營養豐富，果實含大量豐富的胡蘿卜素、蛋白質、鈣鹽、蛋白酶、檸檬酶等。
成熟果實可以作為水果食用或做成果乾、蜜餞等，在原產地墨西哥常做為水果沙拉在早餐食用。在台灣以其果汁做成木瓜牛奶。在泰國和寮國，以未熟果做成青木瓜沙拉。果實中含有木瓜蛋白酶，可做成鬆肉粉用來軟化肉類，亦有做成保健食品。木瓜種子有辛辣味，可作為胡椒之代用品。
木瓜葉在印尼料理中作為一種蔬菜食用。
中醫認為，木瓜果消食，驅蟲，消腫解毒，通乳，降壓。治消化不良，蟯蟲病，癰癤腫毒，跌打損傷，濕疹，蜈蚣咬傷，潰瘍病，產婦乳少，痢疾，高血壓症，二便不暢；根、葉、花治骨折，搗敷潰瘍。
此病使瓜肉成輪點狀斑，有異味，由蚜蟲傳佈。台灣由農試所雜交成功的｢台農五號｣是專針對此病。
木瓜蛋白酶

木瓜蛋白酶（英語：papain），或簡稱木瓜酶、木瓜酵素，又称嫩精或木瓜粉，是存在于番木瓜果实中的一种半胱氨酸蛋白酶。木瓜蛋白酶对于嫩化肉类起着重要作用，市面上更多稱為鬆肉粉或嫩肉粉。
木瓜蛋白酶由212个氨基酸残基组成，并含有3对二硫键。它的三维结构是由两个不同的结构域所组成，两个结构域之间形成一个缝隙；缝隙内含有酶的活性位点，包括一个与胰凝乳蛋白酶中所含的相似的催化三联体。木瓜蛋白酶中的催化三联体由25位的半胱氨酸（Cys-25）、159位的组氨酸（His-159）和158位的天冬酰胺（Asn-158）这三个氨基酸所组成。
木瓜蛋白酶的剪切肽键的机制包括：在His-159作用下Cys-25去质子化，而Asn-158能够帮助His-159的咪唑环的摆放，使得去质子化可以发生；然后Cys-25亲核攻击肽主链上的羰基碳，并与之共价连接形成酰基－酶中间体；接着酶与一个水分子作用，发生去酰基化，并释放肽链的羰基末端。
木瓜蛋白酶主要被用于将硬的肉纤维（蛋白质组成）切断，并且该用途已经被南美洲的土著居民使用了数千年。该酶是嫩肉粉（在大多数的超级市场都可以买到）的成分之一。由于可以降解生物毒液中的蛋白毒素，木瓜蛋白酶可以在家庭治疗被水母、蜜蜂、黄蜂等蛰伤或被魔鬼鱼刺伤的情况。它也是在澳大利亚流行的急救药“Stop Itch”和“Stop Itch Plus”中的主要成分。
木瓜蛋白酶在准备細胞培養的第一步中被用于分离细胞。用酶处理小组织块10分钟后，就可以将连接细胞的细胞外基质打断；然后再用蛋白酶抑制剂来停止反应，防止木瓜蛋白酶进一步裂解细胞本身；最后用Pasteur pipette将组织块打散为单细胞悬浮液。
木瓜蛋白酶被用于多种清創手術的准备中，可用于清除伤口上的死亡组织。
它也是一些牙膏或薄荷类糖的成份之一，有助于牙齿亮白。因为这些产品中的木瓜蛋白酶浓度都很低，而且还会被唾液进一步稀释，因此这种亮白效果比较小，需要长时间使用才能见效。
木瓜酵素對敏感性或乾性肌膚可能有刺激性，但低於鳳梨蛋白酶引起之程度。
此外，亦有新聞指若氣喘患者食用嫩精，可能會影響健康。
通常木瓜蛋白酶是以粗制品形式被生产，主要来源是从木瓜树的果实中提取乳液（latex）后制成的干货。乳液是通过割果实的颈部进行收集，或直接在果实上风干，或滴入容器中。风干后的乳液就是木瓜蛋白酶的粗制品。若需对其进行进一步的纯化以除去杂质，就要先溶解粗制品，并用一个标准的过程（政府注册）进行提纯。纯化后的木瓜蛋白酶可以制为干粉或液体。
在免疫学中，木瓜蛋白酶可被用于将免疫球蛋白（即抗体）的Fc片段（可结晶）和Fab片段（抗原结合）切割开。
在《食品添加物使用範圍及用量標準》裡面，屬於第十七類（其他）之第六項『酵素製劑』。
曾有網路謠言流傳，認為嫩精會致癌。
贴梗海棠

貼梗海棠（學名：Chaenomeles speciosa）又名皱皮木瓜、铁脚梨，为蔷薇科木瓜海棠属落叶灌木。花美丽，供观赏。果实古称“木瓜”，如《詩經·衛風·木瓜》：「投我以木瓜、報之以瓊琚。」是貼梗海棠的果實，可食用、可入药，以宣城产者为最佳，称为宣木瓜。
其种加词“speciosa”意为“外表美丽的”。
海棠

海棠最初是海棠花的别名，后来一些形似海棠花的植物也冠以“海棠”之名，其中最著名的有西府海棠、贴梗海棠、垂丝海棠、木瓜海棠，并称海棠四品。在分类学上，这些海棠属于不同的科或属，有草本的，也有木本的，有灌木的，也有乔木的。
在唐朝之前，文史资料中只有“棠”而无“海棠”一词。
“棠，牡曰棠，牝曰杜。从木尚聲。” “艸木有牡者、謂不實者也。小雅云。有杕之杜。有皖其實。此牝者曰杜之證也。陸機詩疏曰。赤棠與白棠同耳。但子有赤白美惡。子白色爲白棠、甘棠。少酢滑美。赤棠子澀而酢無味。俗語云。澀如杜是也。依陸說是棠杜皆有子。然種類甚多。今之海棠皆華而不實。葢所謂牡者曰棠也。”
“蔽芾甘棠 :甘棠，今棠梨一名杜梨，赤棠也，与白棠同耳，但子有赤白美恶。子白色为白棠，甘棠也，少酢滑美；赤棠子涩而酢，无味，俗语云“涩如杜”是也。赤棠木理韧，亦可以作弓干。” 一般认为“棠”是指蔷薇科梨属（Pyrus）的杜梨（Pyrus betulifolia），杜梨并非不结实，但果小涩而难食所以称其为“棠”。
段成式的《酉阳杂俎》载“嘉州海棠，色香并胜。”
南唐徐锴《方舆记》载：“海棠，嘉州出者香。”
据明代《群芳谱》记载：海棠有四品，皆木本。包括西府海棠、垂丝海棠、木瓜海棠和贴梗海棠。
孙长明的《海棠记》记载乐山海棠的品种和特点：“棠有甘棠、沙棠、棠梨，皆非海棠也。又有黄海棠，色黄；贴干海棠，花小；垂丝海棠，花粉红色，皆无子，亦真海棠也。海棠盛于蜀中，二月开花，五出，初如胭脂点点燃，开则渐成缬晕，落则有若宿妆淡粉，其蒂长寸许，淡紫色，或三萼五萼成业。其蕊如金粟，中有紫须，花落结子，如梨，名海红。然蜀中亦为嘉州者有香而朵大。”
海棠多未香味，石崇見著海棠，嘆說：「若使海棠能香，當鑄金屋以藏。」。宋朝彭淵材平生有五恨：「一恨鰣魚多骨（刺），二恨金橘（桔）太酸，三恨蓴菜性冷，四恨海棠無香，五恨曾子固不能作詩。」。张爱玲在《红楼梦魇》提及“海棠无香，鲥鱼多刺，红楼未完”，以此为三大恨事。郭沫若《忆嘉州》诗第一句：“海棠香国荔枝湾，苏子当年寓此间”。
海棠根据不同的植物分类主要有五种：
[在维基数据编辑]
糖水

糖水，广东土话。又稱甜羹。因為地域問題，廣東廣府民系一般稱糖水，廣東潮汕民系則稱為甜湯，是一種甜品，帶甜味的羹湯，種類十分多樣。起源於嶺南地區，現在流行於廣東、廣西、香港、澳門等地，糖水一般煮得較稠，部份會加上不同食材在內，因此粵語一般稱「食糖水」，而不會稱「飲糖水」。
糖水一般被視作飯後的甜品，或是在晚餐過後作為宵夜來享用。電影《胭脂扣》就有一幕要吃宵夜，於是用燒紙幣來煲紅豆沙來鬥富的故事。
糖水可熱食亦或是凍食，款式按時令而改變，如夏天食綠豆沙可清熱，冬天則可食芝麻糊暖身。而不同糖水也有不同療效，紅豆沙就有補血養顏功效，绿豆汤亦有清热解毒之疗效。
傳統醫學認為糖具有祛濕功效，因嶺南地區處於瘴熱地帶，而廣東地處南粵，氣候悶熱潮溼，容易潮濕上火，加上珠三角地區是亞熱帶地區，盛產甘蔗，有豐富的糖資源，所以這些地區的人有「煲糖水」的風俗，習慣吃碗糖水滋潤。
糖水源頭已不可考究，追溯廣州自有史以來就有。不過有研究指在宋代的「涼水」，可能是糖水的雛型，周密《武林舊事》載，當時南宋市集上有售的涼水有：「甘豆湯、椰子酒、豆兒水、鹿梨漿、鹵梅水、薑蜜水、木瓜汁、茶水、沉香水、荔枝膏水、苦水、金橘團、雪泡縮皮飲（宋刻「縮脾」）、梅花酒、香薷飲、五苓大順散、紫蘇飲。」
糖水由某些藥材、豆類、水果、麪製食品加上糖經煲製而成，有清潤消暑、生津益身之功效。糖水款式也按時令更改，會根據不同季節，調製出各種滋潤養生的糖水，夏天喝綠豆沙、馬蹄爽解暑氣；秋天燉煮百合糖水、南北杏甜湯潤肺；冬天的黑糯米、紅豆沙則有補血、益氣功效。
有傳糖水來源自古代王公貴族宴會後端上的一碗甜湯，以調和食氣，幫助消化。清代後宮佳麗吃一碗糖水，因材料不同而提醒身份不同。一碗好的糖水不僅能滿足人們食不厭精的口舌之欲，更能「夏秋去暑燥，冬春防寒涼」。
唐有「冰蓮百合」，宋有「赤豆糖粥」，在清朝大行其道的「酸梅湯」也已經流傳至今。而素被稱為「氣候惡劣」的南粵氣候瘴氣濕熱，為了養生，人們放棄了燥熱的藥補，雞、鴨、魚、肉加上各種蔬菜水果，搭配上或溫性或涼性的中藥材，並製成了老火湯保健身體，防病於未然。後來，廣東人慢慢將煲湯的滋補觀念延伸，發展出琳琅滿目的糖水。
在風俗上也有糖水出現，廣東地方成親時，在拜完天地後，新郎新娘並坐在床沿，主婚人請「好命婆」將親友送到房裏的紅綠筷子，向帳前帳頂撒去；又由「好命婆」手捧蓮子羹，分餵新郎新娘，以代表「連生貴子」的意思。
糖水的做法分為燉（即隔水慢火煮）、煲和煮三種，所用的材料以豆類、水果、藥材為主，雞蛋、腐竹等百搭材料的身影也常常出現。總體來說，性味平和的食材還是主流，像夏天會有清熱下火的清補涼糖水，秋天會有止咳去秋燥的雪耳燉雪梨，冬日則是暖胃的糊類和紅豆沙。
煲糖水根據所用材料的不同，會用到三種不同的糖。煲豆類糖水，像豆沙、芝麻糊和杏仁糊一類，會用白砂糖或片糖，因為豆類有豆香，無需借助糖香。加入了薑、藥材一類的「重口味」糖水或是需要增色的糖水，則要下紅糖，因蔗糖香濃烈，可以與薑等濃味香料藥材並駕齊驅。燉雪蛤膏、燉雪耳、燉燕窩等味道清甜的糖水，則要用冰糖，能使糖水顏色清亮。
糖水的最初並沒有現在表現出來的這樣五花八門，而只是單純以各種豆類、牛奶和生果為原料，加入黃冰糖，通過文火慢調而成的糖水和燉品。傳統的如芝麻糊、番薯糖水等。後來經過改良，加入了各種新鮮生果和椰子汁、芒果汁、海底椰、西米露等。
現今糖水品種名目繁多：豆類的有紅豆沙、綠豆沙、眉豆沙；果仁類的有芝麻糊、杏仁糊、花生糊、合桃糊；米類糖水如：麥米粥、紫糯米；藥材類的有百合糖水、蓮子糖水、清補涼糖水；還有蔬果類糖水如：番薯糖水、木瓜雪耳糖水等等。
目前較流行的糖水包括紅豆沙、綠豆沙、芝麻糊、花生糊、杏仁糊、栗子糊、馬蹄露、西米露、紫米露、合桃露、麥米粥、紫糯米、木瓜雪耳糖水、腐竹糖水、清補涼、喳咋、番薯糖水、桑寄生蛋茶及腐竹雞蛋糖水等。較新式的有各種加入生果和蔬菜的西米露（如芒果西米露和南瓜西米露）、西米撈以及楊枝甘露等。
木瓜牛乳

木瓜牛乳是在台灣廣受歡迎的一種飲料之一，堪稱經典台灣味之一，不僅深受台灣人的喜愛，也是許多觀光客來台灣必喝的调饮，由木瓜、牛乳等主原料，與水及砂糖甚至碎冰等副原料製成。不僅在便利商店與超級市場中皆有工廠生產的盒裝木瓜牛乳，在許多路旁或夜市中的飲品店也可買到現打的木瓜牛乳。
台農一號，據說是園藝試驗所特別培育的加工用品種，個頭大果肉多滋味豐美，冰菓室買一粒抵兩粒，可說是為了木瓜牛奶而開發的品種，由此細處，推知木瓜牛奶在台灣受到的重視。
木瓜牛乳的起源眾說紛紜，根據時序分別包含開設於1966年的「高雄牛乳大王」是木瓜牛奶故鄉的說法；又一說為1968年彰化市孔廟對街、中華路由盧信彰開設的「彰化木瓜牛乳大王」為始祖；此外台灣飲料調製協會的說法為則為1971年在台中市中華路夜市經營飲品攤販的陳宏宗先生，在比較各種水果與牛乳調配口味後，發現木瓜最為適合與牛乳混合而販售。 如果是自製或在飲品店買現打木瓜牛乳，一般需在短時間內飲用完，如果現打的木瓜牛乳放置超過一段時間，很可能會因為木瓜本身的酵素分解蛋白質而產生苦味，造成變質。
番茄紅素

番茄紅素（Lycopene、分子式 C40H56），又稱茄紅素。是親脂性亮紅色的類胡蘿蔔素色素，属于四萜，无维生素A活性；存在于番茄和其它紅色果实与蔬菜中，如：西瓜、葡萄柚、木瓜、胡萝卜等。
番茄紅素是人體最常見和是最有力的類胡蘿蔔素抗氧劑之一。它的英文名Lycopene是從番茄的種類分類茄屬Solanum lycopersicum中而來得。
番茄紅素的顏色是由於碳的共軛雙鍵（即單鍵及雙鍵交互出現的結構）。其中的雙鍵降低了電子躍昇到高能階所需的能量，使分子吸收更長波長的可見光。番茄紅素吸收大多數的可見光，因此是紅色。
番茄紅素不溶於水，可做為食物色素。多孔材料（包括多數塑膠）很容易被番茄紅素染色。
若紡織品剛剛沾到番茄汁液，可以輕易的清除。但若塑膠被番茄紅素染色，番茄紅素會擴散到塑膠內，無論用熱水、肥皂、清潔劑都無法清除（不過用漂白水可以破壞番茄紅素的結構）。
番茄紅素含量高的水果和蔬菜有番茄、西瓜、葡萄柚、芭樂、木瓜、紅椒。不同品種的番茄和番茄的成熟度也會影響蕃茄中番茄紅素的含量。據統計番茄和各類番茄製品佔了85%的日常生活番茄紅素攝取量。
不同於其他的營養素，例如維生素C，會在烹煮的過程中流失。番茄的食品加工，反而會提高番茄紅素的生物利用度。番茄醬中的番茄紅素的生物利用度比生鮮番茄高了四倍。這是因為番茄紅素不溶於水，但是溶於油，而且緊密地結合在植物纖維裡，所以烹煮、打碎番茄和加入油脂，可以大大提高消化系統吸收番茄紅素的能力。因此加工過的番茄製品像是番茄汁、湯、醬反而有比較高的生物利用度。
木瓜糖

木瓜糖（西班牙語：Dulce de lechosa）是委內瑞拉的傳統甜食，傳統上在聖誕節和復活節製作，主要材料為木瓜。起源於塔奇拉州聖拉菲爾德爾皮尼亞爾。
將木瓜果肉切成薄片(切口的大小和形狀因地區而異)。後撒上少許小蘇打，然後靜置數個小時。隨後，將其與木瓜或糖、丁香和少許水一起放入一個大鍋中，用文火慢燉，直到木瓜結晶變軟。一旦冷卻下來，就可以將其放入玻璃容器中，其中的果膠和糖可確保長時間保存。
葉子楣

葉子楣（英語：Amy Yip，1966年7月10日—），原名葉蘇群，外號「波霸」，香港女演員及歌手，1980至1990年代知名情色片演員，港產電影的主要性感象徵之一，憑一双爆奶在香港三級電影熱潮中奠定艷星席位。
葉子楣的父母1959年由大陆过境抵港，居住在葵涌石籬邨第一座。父亲在石籬街市开了一家理发店，名為「為群理髮」，母亲在家带孩子。四个孩子中，叶子楣排行最小，上有两兄一姐。大哥在大陆由叔叔抚养成人后才到香港团聚；二哥叶苏明在大陆出生；姐姐叶斯云在香港出生。葉子楣曾就讀麗澤譚肇康紀念學校，小學畢業後升讀李求恩紀念中學。
葉子楣於1985年畢業第三期亞洲電視（亞視）訓練班（一年制），成為亞視基本藝員（两年合同），曾演出《三世人》、《胭脂淚》等亞視劇的三线小配角。1988年約滿後，她加入嘉禾電影公司，憑著名三級片《玉蒲團之偷情寶鑑》走紅，成為紅極一時的三級片艷星。1990年代中期，她與脊骨神經科醫生呂錫照認識後，開始淡出影壇。
葉子楣並非香港首位艷星，但她卻是唯一一位能擁有長期曝光率，在香港電影業步入1990年代的黃金時代時，多套電影均可看見她的演出，雖然角色多為二線，但其形像仍傳遍兩岸的華人社會，開啟了當時的艷星之風，亦反映華人社會在色情電影解禁初期，對胸部的追求和審美眼光。
2023年葉子楣開始復出，開始出席各種活動，接受電視台和電台採訪，上綜藝節目等等，並表示如果有好劇本願意出山演戲，但希望以演技為主。
2003年，葉子楣在一次簡單訪問中曾說：「我煩透了以前那種總是要露胸部的日子，現在的生活簡直就是完美，不用趕通告，不用熬夜，不用飛來飛去，讓我很享受。」據她自稱，在澳門有飲食和金融方面的生意，不愁經濟。
葉子楣息影多年，但她的名字仍時有所聞。香港歷史上其中一套最賣座情慾片《玉蒲團之偷情寶鑑》，葉子楣與藝人徐錦江於水桶一幕戲，據說至今也在風月場所多作引用，有風塵女士向報章說：「『落缸』服侍客人前必要參考一下，加上《肉蒲團》本是中國情色文學，記載了很多古代的性風俗和玩意，看罷此片更加獲益良多呢！」
人们有說她的上圍為36F，另有文章則說她38吋，但由於缺乏第一手的驗證資料，因此難以考據。但葉子楣就曾介紹，多飲木瓜奶，是她健美的秘方；她亦不時提及青木瓜燉鮮魚的健美功效。有評論卻指葉氏的比例誇張嚇人，對她的胸脯的真實性時感疑惑。
在《女机械人》拍摄之初，叶子楣在英国伦敦的保险公司为自己的豪乳投保二百万港元保险，创下了香港自开埠以来破天荒的第一宗“人体保险”。
據傳，有次毛舜筠与葉子楣合作，收工时两人在更衣室换衣服，葉子楣把外衣连内衣一起脱了，让毛舜筠“大饱眼福”。有指葉子楣曾施隆胸手术，胸前留有疤痕。事后，许多人追问毛舜筠，葉子楣身上是否有疤痕，毛舜筠機靈地表示，她非常感谢导演请她拍这套电影，令她看到珍贵的“八百万”。
2011年9月6日，香港三级片一哥曹查理受訪時指出：「葉子楣很聪明，她知道她在电影里面一定要标榜出个人的特色，所以她就把自己塑造成波霸形象，当时没有人这样，所以她红了。她只是卖弄身材，但是不能脱，因为她的胸部是假的。」
自從1992年與醫生呂錫照交往後，葉子楣逐漸淡出影圈，專心在家當少奶奶，每日定時在寓所樓下放狗，生活簡單寫意。
2018年11月，與她同居多年的呂錫照搭乘飛機赴美國途中，突然心臟病發死亡。
在台灣，近年亦有「誰發明波霸奶茶」之爭，波霸奶茶即珍珠奶茶，有說1986年台灣光復節，台南一間叫翰林茶飲店就開始將粉圓加在紅茶裡，當時因為加的是白粉圓，狀似珍珠，才會取名珍珠奶茶。到了1988年，台南海安路一家叫「草蜢」的小販，有感當時女星葉子楣的名氣，於是把內有很多小波波的奶茶取名為「波霸奶茶」，自此傳遍全國、甚至風行美國和加拿大。
由於波霸奶茶名字不雅，在台灣被「珍珠奶茶」取代，但80年代末到北美洲的台灣新移民仍以「波霸奶茶」作號召，加州各地就如雨後春筍般出現「BOBA Tea House」、「BOBA Planet」、「BOBA World」等等茶坊，現時非華裔居民也滿口「BOBA」。他們會用英語向櫃枱的服務生說：「Give me latte, and add some BOBA in, please.」（給我一杯拿铁咖啡，加點「波霸」），波霸成為粉圓的代名詞。
在马来西亚则有「葉子楣大包」，位于吉隆坡蕉賴的葉子楣大包，体积是寻常大包的兩至三倍大。老板劉財旺说，他所制作包点的最大卖点是特大号，有饱足感。
新加坡的「葉子楣大包」曾經惹起「大包鬧雙包」事件，有兩家店舖均堅稱自己才是「正宗葉子楣大包」。有趣的是，「葉子楣」已成為公用名字，普遍認為難以追溯源頭。
薜荔

薜荔（學名：Ficus pumila）是桑科榕屬的植物。種子浸出的黏液可製造涼粉及清涼飲料。可入藥。也稱為木蓮。
常綠蔓莖灌木，枝叶折断后有白色乳汁。幼枝细，以气根匍匐于树干、石面或墙壁；老枝直立坚硬，无气根，节明显，有点状皮孔。长椭圆形或倒卵形叶片互生；初夏开花，花多而小，单性，隱於花托中，梨形花托单生于老枝的叶腋；隐花果。
多攀附於樹木或岩石上。性喜溫暖潮濕的氣候，廣泛分佈於亞洲地區，如中國江西南部、臺灣、日本、印度等地。
薜荔的别名：木蓮(植物名實圖考，1670年)、石壁蓮——因薜荔的果實像蓮藕，且攀附在樹木及岩石上，因而得名。風不動——當風吹過薜荔時，它的葉子好像不會隨風飄動。木瓜藤。木饅頭。壁石虎。鬼饅頭。文頭郎。
薜荔種子的别名：文頭米，廣東王不留行殼。
薜荔的變種有：
由於愛玉與薜荔在台灣原生分布區域重疊，且兩者在分類學上本為同種，因此雜交具可育性，因此在野外可見葉果等特徵性狀介於愛玉與薜荔兩者之間的個體植株。
乳汁含橡胶成分。薜荔可食用的部分為其果實(隱花果)，薜荔果含有蛋白质、碳水化合物、多种维生素、矿物质。其中成熟種子(瘦果外覆之膠狀物)含溶於水的果膠，易形成半透明狀，或淺黃色的凝膠，但其果膠酯酶之活性及含量植株個體差異極大，常見有種子洗出液因果膠酯酶活性或含量低而有不凝結之狀況(愛玉也有個體會有這種情況但相對較少見，常見於野生植株)，但也有個體的果膠酯酶之活性及含量高於一般之愛玉子（Ficus pumila var. awkeotsang）者，因此也能製成如愛玉凍般之凝結凍狀食品。實際上在臺灣市售愛玉子原料成品中也有混有甚至全為薜荔子的狀況。一般而言，薜荔所結之隱花果體型小於愛玉之隱花果，單一隱花果種子總數亦相對較低，單一隱花果能取得之果膠總量也因此相對較低。由於薜荔子或愛玉子果膠中所含的凝結酵素(果膠酯酶)穩定性高，耐儲藏，即使經過多年常溫存放亦不會滅失減損其凝結為成凍之能力，實際驗證有存放超過十年以上仍能正常凝膠的案例。由於愛玉子為台灣特有變種僅產於臺灣，因此除臺灣外，其他各地此類凍狀物食品(如赤花籽、木蓮豆腐、薜荔凍、文頭雪等)皆由薜荔子所製成。以中國的文獻紀載(植物名實圖考，西元1670年)，在中國食用薜荔子製成之凝結凍狀食品已超過300年。
根據分析，薜荔的食用價值如下：
民间食疗方
一、原料： 1.主料：薜荔果4 枚，猪前蹄1 只。 2.调料：料酒、精盐、味精、葱段、姜片。 二、制法： 1.将猪蹄去杂洗净，入沸水锅焯段时间，捞出洗净。薜荔果洗净。 2.锅内加适量水，放猪蹄煮沸，改为文火炖烧至熟，加入料酒、精盐、葱、姜烧至入味，放入薜荔果烧至猪蹄熟烂，点入味精，出锅即成。 按：此菜是薜荔果配以补血、通乳、托疮的猪蹄烹制而成。民间用以治疗乳汁不下。还可用于贫血、痈疽、疮毒等病症。
一、原料： 1.主料：薜荔果5 枚。 2.调料：白糖。 二、制法： 将薜荔果洗净切片，放入铝锅加适量水煮沸，加入白糖煮段时间即成。 按：薜荔果具有壮阳道的功效，民间用以治疗乳糜尿，并对乳汁不下、遗精、久痢、淋浊等病症有一定疗效。
根、茎、叶、果药用，有祛风除湿、活血通络、消肿解毒、补肾、通乳的功效。性味酸平，具有壮阳固精、止血、下乳的功效。治遗精、阳痿、久痢脱肛、乳汁不通等病症。《本草纲目》载“壮阳道尤胜。固精消肿，散毒止血，下乳。治久痢肠痔”。
薜荔在中國古代的醫學文獻上（《中草求源》、《醫貫》、《景岳全書》等）已有記載，能有利尿、清热降火、解毒、去暑、去风湿痛、治淋病、补肾固精、活血通络、除疝气、通络下乳、固涩止泻等療效。
其攀爬的特性適合在園藝造景中用來覆蓋地面、牆壁或樹幹。此植物生長快速、照顧簡單。
[在维基数据编辑]
青糰

青糰，閩南、潮汕稱為草仔粿，客家人稱為艾粄，香港稱為清明仔或雞屎藤茶粿，是中國南方部分地区與台灣清明節、寒食節、中元節的米食之一，因為其外皮中使用了青草汁液，故色澤為青綠色，所以叫做青糰。傳統為甜鹹兩種口味，甜的包棗泥、豆沙等，鹹的包豬肉、竹筍等；現代出現印上卡通圖案或者添加一些夾心軟糖。創新口味有巧克力味、各種水果味，甚至燕窩味等等，餡料出現猪油筍子、金针鲜肉、金華火腿、雞湯鮑魚等口味。有些甚至包著冰淇淋，或是變成西餐後的甜點。
食用的習俗最早可在周朝找到線索，於是百姓熄炊而“寒食三日”。寒食三日充饥傳統食品中有一種“青精飯”。
因為清明節與寒食節合二為一，所以有些地方有吃冷食的習俗，寒食節有上墳和墓祭之俗，後來和三月上巳招魂續魄的習俗逐漸定在寒食上祭。由於清明節氣在寒食第三日隨著時間轉移，寒食的習俗移到清明之中。宋朝以後寒食掃墓的習慣也遷到清明中。
宋朝時叫做“粉糰”，掃墓祭拜或踏青時食用，到了明清開始流行於江浙，清明節從普通的的農業節氣晉升為重大節日，寒食的影響消失無蹤，但飲食民俗卻以變形的方式傳承下去，並保存在清明節裡。如今清明節也不如以往，現代人以應令嘗鮮為主，青糰的祭祖功能逐漸淡薄。
早期為掃墓時攜帶的點心，現在主要被人們用來當春天的時令點心來食用，也可以饋贈或款待親友。青糰內餡濃密，外皮鬆軟，不甜不膩，味道清香，有青草香氣，有點黏但不會黏上牙齒，青糰的夾心有兩種，甜的多為豆沙。
以新鮮的艾草汁和糯米一起舂合讓米粉與汁融合所以為青色，包上豆沙、棗泥等內餡，蘆葉墊在青團下面放到蒸籠內，熟了後抹上麻油。
青糰上色用的材料叫“青”，浙江省临海市的青為鼠麴草，蘇州、杭州一般用用青菜汁、嫩丝瓜叶汁增色，將“青”煮熟搗成汁與糯米粉和在一起。临海青糰的馅料有鹹、甜兩個樣式，鹹的是豆乾、笋丁、肉丁、咸菜等，而甜的多為豆沙，為了能兩種樣式分清，一般將而鹹的包成餃子狀，甜的包成圓的。用楮树叶垫底下，用蒸籠蒸15分钟完成。
草仔粿（台羅： tsháu-á-kué，方音： ㄘㄠˋ ㄚˋ ㄍㄨㆤˋ），又稱青草粿、草粿、挹墓粿（台羅：ip-bōng-kué 或 ip-bōo-ké、方音：ㄧㆴㆠㆲ˫ ㄍㄨㆤˋ 或 ㄧㆴㆠㆦ˫ ㄍㆤˋ），流行於閩南與台灣等地的傳統食物，因攙入可食用草類而得名。早年是中元普渡和掃墓祭拜之食品，外有印龜紋，現為日常可見之小點心。
外型扁平約巴掌大小，內以蘿蔔切絲剁碎為包餡，味道鹹，綠色外表，以香蕉葉、月桃葉等為墊。閩南地區主要只有鹹的餡料，臺灣受到客家庄的影響，也流行甜餡，食用芝麻、花生餡的吃法。
因使用材料的差異而有不同稱呼，較常見的為使用鼠麴草或鼠麴舅製作的鼠麴粿（臺羅：tshí-khak-kué 、方音：ㄘㄧˋ ㄎㄚㆶㄍㄨㆤˋ 或 ㄘㄨˋ ㄎㄚㆶㄍㆤˋ；客家語：田艾粄）、使用艾草製作的艾粿（臺羅：hiānn-kué，客家語：艾粄，ngie55ban31）。除此之外，常用來製作草仔粿的材料尚有青苧麻葉、大葉田香草、桑葉、香蘭葉、雞屎藤等。
客家青糰，又稱青粄、清明粄，是以糯米粉與「青草」为主要原料制作成的一种粑粑，它是客家人传统的小吃。早年在贛南客家人、广东客家人地区，是中元節祭祀，清明节掃墓時攜帶的必备食物。随着商业化的发展，已走出中元節與清明節，隨時在城乡的糕点摊档、酒楼食肆都可以见到其身影，以綠豆沙为馅者最受歡迎。
客家青糰要用到时令的青草如苎麻草，艾草、白头翁、苧麻叶、鱼腥草、鸡矢藤和使君子等。有特殊的青草芳香。根据放入的草种不同，可以起到一定的药用保健功能。若用的是艾草，就叫艾草粄、艾糍粑、艾糍、艾角、艾粄，用苎麻草则是苎麻粄，若用「狗贴耳草」（魚腥草）則叫狗貼耳粄。
客家青糰主要成分是糯米粉（或加粘米粉）。制作时先将所用的青草去梗后洗净，放入开水中煮熟，然后捞起，滤水，用清水浸泡。将草用菜刀剁碎后，加入米粉和糖水一同捣烂，做成粘度、韧度适中的粉团，最后用模子压制成型或用手搓成型，最后放入蒸笼蒸熟即可。有些地方是将艾草晒干，磨成粉，将艾草粉与糯米粉加水和好（做甜艾糍最好适当加点糖）；再像包饺子、汤圆一样放入馅料包好並蒸熟，年輕人更喜歡放入油锅中炸。
水果列表

水果列表以生物學上的種（含雜交種，如鳳梨釋迦、葡萄柚、香蕉）為基本單位，列舉人類常直接生食或加工成果乾、果醬、釀酒等方式利用之植物果實，真果、假果均包含在內，並涵蓋具有柔軟果肉之漿果、柑果、核果、梨果、瓠果等各種類型；且除了全球性、商業性種植之常見水果外，亦收錄各大洲地域性的水果。
下列情形則不為本表所收列：
以下按照水果之學名首字母排序，羅列其學名、中文名、栽培品種或變種名、參考圖片及中英文名稱對照等資訊。
健康食平D

《健康食平D》（英語：Good Cheap Eats 9）是香港電視廣播有限公司拍攝製作的飲食節目食平D系列之一，由肥媽、陸浩明擔任主持。於香港時間2020年4月13日起，逢星期一至五22:30－23:00在翡翠台、myTV SUPER播出，並於myTV SUPER提供節目重溫。
食好D 食平D

《食好D 食平D》（英語：Good Cheap Eats 7 & 8）是香港電視廣播有限公司拍攝製作的飲食節目食平D系列之一，共二輯，由肥媽、陸浩明擔任主持。第一輯於香港時間2018年5月7日起，逢星期一至五22:30－23:00在翡翠台、myTV SUPER播出，並於myTV SUPER提供節目重溫（集數上傳7天後會刪除）。
第二輯於2019年4月1日播出。
魔法水果籃

《魔法水果籃》（日語：フルーツバスケット）是高屋奈月創作的日本漫畫作品。於1998年在白泉社的雙週刊《花與夢》開始連載，直自2006年結束；總計8年又4個月。單行本全23卷；全球銷量達3000萬冊，為金氏世界纪录上畅销的日本少女漫画之一。2015年9月4日開始，後傳作品的次世代篇《魔法水果籃another》開始於花與夢官方網站上連載。曾被改編製作成電視動畫、動畫電影和2009年上演的舞台劇。
電視動畫方面，2001年7月至12月在東京電視台播出，由STUDIO DEEN製作。2018年11月20日宣布再度電視動畫化，第1季已於2019年4月至9月、第2季已於2020年4月至9月在東京電視台播放，由TMS Entertainment製作。第3季完結篇已於2021年4月至6月播放。動畫電影《魔法水果籃 -前奏曲-》由與電視動畫相同的團隊製作，於2022年2月18日在日本上映。
積極又樂觀的女高中生本田透是一位心地善良的少女，小透小時候因父親病逝所以跟母親一起相依為命，直至母親因遭遇車禍意外過世後，小透因而由祖父所收養。但由於祖父家的房子要改建的緣故，小透只好以到朋友家住的名義暫時到森林裏搭起帳篷居住；而她居住的地方卻是家世顯赫的「草摩一族」的森林裏，小透結識班裏英俊的“王子”草摩由希和個性魯莽的草摩夾，也接觸到草摩家背後不可告人的秘密。草摩家的每個人由於被詛咒的命運各自都有背負著悲痛的過去，心地善良的小透的出現給草摩家帶來希望並且幫助他們找尋解開詛咒的方法。
據說海原高中有半數的女生都加入「由希王子」。乍看之下是由希粉絲的後援會，其實是為了互相監視和防止有人偷跑而創立的團體。
2001年7月5日到同年12月27日於東京電視台進行放送。動畫內容為漫畫版的一到五冊。
作詞、作曲、演唱皆由岡崎律子負責。「For フルーツバスケット」與「小さな祈り」兩首歌，之後堀江由衣將此歌翻唱為「フルーツバスケット―風色― Song for Yui Horie」。
2018年11月20日宣布全篇動畫化，共分成3季在東京電視台播出。第1季已於2019年4月5日至9月21日播放，第2季已於2020年4月6日至9月21日播放，第3季完結篇已於2021年4月6日至6月29日播放。
这部作品曾经3次廣播劇化。
由于是在作品动画化以前发表的，部分声优与动画版不同。
“花与梦”的附录CD收录了多个作品的Drama CD，其中一个是水果篮子的漫画原作故事“学园防卫队”。由于是在动画版播放以后（2005年）发表，担当声优与动画版相同。学生会成员在其中初次登场。
2005年5月25日由マリン・エンタテインメント发行的CD Drama。原作中的剧中剧“有点像灰姑娘的故事”与“学园防卫队”（与上面所表述的相同）一并收录。
CD资料
水果冰淇淋

《水果冰淇淋》（英語：Fruity Ice Cream）是公共電視文化事業基金會製作播出的長壽兒童節目，專門為幼兒設計，在公視試播時期（中華民國公共電視台籌備委員會時期）開播至今，是臺灣電視史上最長壽的兒童節目。在公視試播時期，有兒童合唱的片頭曲，無真人主持人，只有兩個香蕉布偶「淇淇、琳琳」充當主持人；1998年7月2日公視開播後，增設趙自強男扮女裝的水果奶奶擔任真人主持人，也增設水果奶奶主唱的片尾曲。每天都有不同故事吸引小朋友注意及學習，並且搭配兩個（之後增至四個）香蕉布偶以顯示出說話及其他動作。前期亦搭配時事告知兒童重要性，例如腸病毒預防、COVID-19、發燒、感冒及人身安全等。
2001年7月30日，中國電視公司星期日綜藝節目《台灣歡樂窩》裡扮演房東的趙自強，因忙著《水果冰淇淋》錄影而從第四集後消失。
2004年8月，《水果冰淇淋》與漢聲廣播電台全國調頻聯播網兒童節目《快樂小圈圈》合作，《快樂小圈圈》播放《水果冰淇淋》節目內容。2008年3月3日，《水果冰淇淋》首播時間改為星期一至五17點整至17點30分，重播時間改為星期一至五8點30分至9點整。
2015年4月4日，《水果冰淇淋》於臺北市立兒童新樂園如果兒童劇場舉行兒童節特別節目《水果冰淇淋～創意表演Show》全球首映會，水果奶奶主持，《水果冰淇淋》製作人林瓊芬出席，表演來賓有鍾欣凌、那維勳、譚艾珍。
2019年因應公視台語台開台，《水果冰淇淋》推出臺灣閩南語配音版本，並在公視OTT服務平台上架。
2024年8月20日，因應小公視開播，《水果冰淇淋》改為小公視首播，時間為星期一至五18點至18點30分。
美國太平洋時間每週一至週五08:30-09:00於KTSF播出。
在2008年以後至今製作的新內容中沒有再登場。
基礎上有三個固定的小單元。
以水果奶奶主動放置在桌子的噴水鯨魚上的閱讀貓音樂盒模型為開頭（2010年新內容以前為經由水果奶奶在後方布景內遙控出現的故事小兔子、2010年至2014年之間為隨機出現的故事機器人），每一回播出本節目自製(少數由肯特動畫公司等外包製作)隨機的短篇故事小動畫。2017年起的新內容新增台灣原創動畫的閻小妹和小貓巴克里系列的番外小短篇動畫，2019年7月起新增九藏喵王國合作共演系列。一部分小動畫並非單一故事情境而是複數以上（大部分沒有正式名稱），含有連載且有標註名稱的小動畫目前已知的有：
水果奶奶的好友美人魚所主持的潛艇音樂點播站，在2008年早期全新播映的內容中初次於片頭曲背景內登場，在用一條河豚接待員亮亮通知水果奶奶和播完專用主題歌後用提線人偶的方式來表現與互動，2010年至2017年間除了背景改成歌劇院外一般以日常對話的方式表達，說完話接著向水果奶奶點播音樂MV。自2017年後的新內容開始以另外自製的三個潛艇過場動畫和固定對話來表現，跟過去不同新內容中以音樂魔鏡來隨機點播本節目自製的音樂MV。
以滴答兔的三種冒險故事情境做為開頭、來讓報名參加的小朋友於錄影當日的布景中闖三關、取得指定道具或滿足相關條件來拯救他。比較早期的闖關內容情境分別為【星際奇兵】、【海盜船】，【森林王】和 【飛寶大冒险】，在2014年開始的新內容以後至今全新追加的情境分別為【勇闖侏儸紀】、【音樂迷宮】和【牧場大挑戰】這三個。
※另外該節目基本上中途沒有廣告時間（一年兩度的公視捐款宣傳、少數幾年的兒童節特別節目和海外播出的版本，如Astro小太阳马来西亚频道除外），休息時間的過場只有本節目自製隨機的短篇故事小動畫。以下是目前已知曾播映過的小動畫：
Living with the Land

Living with the Land (originally Listen to the Land) is a slow-moving boat ride consisting of a dark ride and greenhouse tour located within The Land, a pavilion at World Nature at the Epcot theme park at the Walt Disney World Resort in Bay Lake, Florida. The focus of the ride is on agriculture, especially new technology to make agriculture more efficient, sustainable, and environmentally friendly.
The dark-ride portion of this attraction opens with a scene of a deciduous forest in the middle of a thunderstorm. This illustrates how the forces that shape the land can appear destructive to us. The boat then sails through artificial biomes representing a tropical rainforest, a desert and the American prairie. Some of the Audio-Animatronic figures in this section were originally created for the never-built Magic Kingdom attraction, Western River Expedition. The biomes feature sound and lighting effects, in addition to heat, wind and mist, to simulate real conditions. The boats float through a small theater that illustrates the relationship between humans and the environment, and the ways that we have been modifying the land to better serve our purposes.
The second part of the attraction takes place in The Land's "Living Laboratory", which showcases ideas about the future of agriculture. All of the plants in this section are grown through various methods of hydroponics. Plants are grown in sand, perlite, coconut coir and rockwool.
There are five distinct areas of the "living laboratory", which are:
Additionally, the Living Laboratory contains:
The ride concludes with a lighted collage of people and produce from all over the world, along with a projection of Earth as seen from space.
During the EPCOT International Festival of the Holidays, the attraction is transformed into "Living with the Land - Glimmering Greenhouses". While the dark-ride portion of the attraction remains unchanged, the greenhouses are enhanced with holiday lighting and decorations, and the narration is updated to describe how the foods produced in the greenhouses are used in holiday celebrations around the world.
Living with the Land is an updated version of a previous attraction, Listen to the Land. Very little was changed between the two versions of the attraction. The opening scene, the "Symphony of the Seed", which provided a stylized look at the growth of a plant, was replaced by the opening storm scene. Also, the Biotechnology lab was relocated from the exit tunnel to the Creative Greenhouse. The Integrated Pest Management Lab is now housed in the space formerly occupied by the Biotechnology Lab. The ride has been updated to use an automated narration on each boat, instead of a Cast Member on each boat providing live narration.
Also, the theme song "Listen to the Land" is no longer used in the attraction, though an instrumental version can still be heard in The Land's exterior background music loop as well the music loop played inside the Garden Grill. They are currently using portions of various other pieces, including "Rain Forest Rhapsody" and "Dawn of a New Day".
Media related to Living with the Land at Wikimedia Commons
Ginataang mais

Ginataang mais is a Filipino sweet corn and rice gruel. It is also known as lugaw na mais (Kapampangan: lelut mais). It is a type of dessert lugaw and ginataan. It is eaten warm in colder months, but may be eaten cold during summer. Ginataang mais means "corn in coconut milk" in Filipino.
Ginataang mais is made by boiling glutinous rice (malagkit) until almost done. Sweet corn, coconut milk (gata), and sugar are then added and the heat lowered shortly before the rice is fully cooked. In some recipes, coconut milk is added after cooking. Evaporated milk may be used in place of coconut milk. Other ingredients may be added including latik (coconut caramel), pinipig (pounded young rice kernels), jackfruit, fresh grated coconut, butter, and vanilla.
Black pepper crab

Black pepper crab is one of the popular ways that crab is served in Singaporean cuisine. It is made by frying hard-shell crabs with black pepper. Unlike the other popular chilli crab dish, it is not cooked in a sauce and therefore has a dry consistency. It is becoming very popular to mix the pepper crab with a fresh jackfruit sauce.
The creation of Singapore's black pepper crab is attributed to Long Beach Seafood Restaurant in 1959.
Oró Sé do Bheatha 'Bhaile

Amhrán Éireannach is ea Oró, 'Sé do Bheatha 'Bhaile. Tá cáil air mar amhrán reibiliúnach.
Tháinig an t-amhrán ó am an dara éirí amach Seacaibíteach. Ba é 'Bonnie Prince Charles' an Séarlas Óg san amhrán
Scríobh Pádraig Mac Piarais véarsaí breise don amhrán.
Curfá:
Óró! 'Sé do bheatha 'bhaile Óró! 'Sé do bheatha 'bhaile Óró! 'Sé do bheatha 'bhaile Anois ar theacht an tsamhraidh
A Shéarlais Óig, a mhic Rí Shéamais 'Sé mo mhór-chreach do thriall as Éirinn Gan tuinnte bróig' ort, stoca nó leinidh Ach do chascairt leis na Gallaibh
Curfá
'Sé mo léan géar nach bhfeicim Mur mbéinn beo 'na dhiaidh ach seachtain Séarlas Óg is míle gaiscidheach A' fógairt fáin ar Ghallaibh
Curfá
Tá Séarlas Óg a' traill ar sáile Béidh siad leisean, Francaigh 's Spáinnigh Óglaigh armtha leis mar gharda 'S bainfidh siad rinnce as éiricigh!
Curfá
Curfá: Óró, sé do bheatha abhaile, Óró, sé do bheatha abhaile, Óró, sé do bheatha abhaile Anois ar theacht an tsamhraidh.
'Sé do bheatha, a bhean ba léanmhar, do b' é ár gcreach tú bheith i ngéibheann, do dhúiche bhreá i seilbh méirleach, is tú díolta leis na Gallaibh.
Curfá
Tá Gráinne Mhaol ag go duill ar sáile, óglaigh armtha léi mar gharda, Gaeil iad féin is ní Gaill ná Spáinnigh, is cuirfidh siad ruaig ar Ghallaibh.
Curfá
A bhuí le Rí na bhFeart go bhfeiceam, mura mbeam beo ina dhiaidh ach seachtain, Gráinne Mhaol agus míle gaiscíoch, ag fógairt fáin ar Ghallaibh.
Curfá agus deireadh
Camas

Baile in iarthar Chontae na Gaillimhe is ea Camus nó Camas a chiallaíonn "cam uisce" mar gheall ar chasadh an uisce sa gceantar. (Camus as Béarla). I láthair na huaire níl aon siopa ceart ann, ach tá séipéal agus dhá bhunscoil ann, maraon le hionad pobail, Tearmann na Foirnéise. Tá dhá phríomhroinn i gCamas, Camas Uachtair agus Camas Íochtair, agus tá fo-bhailte eile mar Leitir Mucú, Leitir Mór na Coille, Leac a' Dona, Scríb, Gleann Trasna, Muiceanach idir Dhá Sháile agus Cinn Mhara san áireamh freisin i ndúiche Chamais. Talamh sléibhe atá ann den chuid is mó, agus baintear móin agus feamainn ann. Sna caogaidí agus sna seascaidí shaothraigh muintir an cheantair roinnt mhaith airgid tré bheith ag baint mhóna agus í a dhíol leis an stáisiún Ginte Leictreachais i Scríb. Tá coiléar fós i mbun oibre ann.
I measc na ndaoine clúitiúla gurbh as Camus iad ó dhúchas, tá an t-úrscéalaí Colm Ó Ceallaigh. Rugadh Máirtín Ó Cadhain sa Spidéal agus chaith sé a chéad sé bliana múinteoireachta as deich mbliana múinteoireachta ag múineadh ann tráth. Tógadh scoil nua sa mbliain 1963 agus tá an Comhlachas Náisiúnta Drámaíochta anois lonnaithe sa seanscoil ina mbíodh Máirtín ag múineadh.
Tháinig Gráinne Mhaol (Gráinne Ní Mháille) thríd Camus agus stop sí ann chun urlisí troda a dhéanamh. Bhíodh Foirnéis i gCamus - sin an chúis go maireann na logainmneacha - Bóthar na Foirnéise agus droichead na Foirnéise.
Bhíodh Bruce Ismay an fear cáiliúil ar leis an Titanic ag fanacht sa teach mór i Scríb, agus bádh bean an tí céanna, Lady Dudley, sa gcladach i gCamus.
Tá dhá choláiste Gaeilge sa gceantar, Spleodar agus Coláiste Chamuis. Bunaíodh Coláiste Chamais i gCamus i 1973. Tá Gaeilge agus dúchas na hÉireann faighte ag an-chuid d'aos óg na tíre tré freastal ar an gColáiste bliain i ndiaidh bliana.
Teilifís na Gaeltachta (1987)

Stáisiún teilifíse bradach ab ea é Teilifís na Gaeltachta, a chraol i 1987, go hiomlán trí mheán na Gaeilge. Chraoladh é ó Chnoc Mordáin, Ros Muc.
Bhí sé geallta ag Rialtas na hÉireann seirbhís teilifíse a chur ar fáil do phobal na Gaeltachta ó 1969, ach, le linn na 70idí agus na 80idí, ní raibh aon cineáil seirbhís curtha ar fáil. Ag an am chéanna, bhí líon cainteoirí Gaeilge ag laghdú gan moill. Mar gheall den easpa táirgí le fáil as Gaeilge, bhí sí ag laghdú mar theanga pobail.
É sin ráite, i 1987, thosaigh grúpa gníomhaithe ag obair chun seirbhís teilifíse lán-Gaeilge a chur ar fáil don phobal. Tharraing an grúpa seo inspioráid ó Saor-Raidió Chonamara, stáisiún raidió bradach, a rinne agóid rathúil ar shon Raidió lán-Gaeilge i 1970.
Piaras Ó Gaora, Colm O Mainín, Norbert Payne, Bob Quinn, agus Joe Mac Donnacha ab iad príomh-eagraithe na agóide. B’é Norbert Payne an fear a rinne tarchuradóir an stáisiún. Bhí raon 15 míle ag an tarchuradóir.
Chraoladh an stáisiún don chéad uair ar 5 Deireadh Fómhair 1987.