Летище Варна

Летище Варна (на английски: Varna Airport, IATA: VAR, ICAO: LBWN) е международно летище в България. Намира се на 9 km от град Варна, на 431 km от най-натовареното летище в България – Летище София, на 129 km от второто най-натоварено – Летище Бургас и на 372 km от четвъртото по тази класация – Летище Пловдив.
Летището е разположено западно от центъра на града, на територията на 2 общини (Варна и Аксаково).
Летище Варна разполага с 5 пътеки за рулиране и 24 самолетни стоянки за машини с код Е, D, C, C-1 и C+1. Площта му е 2414 декара, а пистата е с дължина 2500 m и ширина 55 m.
Кацането по писта 09 (от запад) може да се осъществява в условията на намалена видимост по първа категория CAT I.
Най-големият тип самолет, който летището обслужва, е „Боинг 747“. За първи път такъв тип самолет каца през лятото на 2008 г., а обслужващата го авиокомпания е руската Transaero. Няколко години по-късно с „Боинг 747“ лети и Vamos. През лятото на 2023 г., след големите вълни на COVID-19, най-големият самолет, който е обслужен, е „Еърбъс A330“ на Sunclass Airlines от Осло.
На 24 декември 1919 г. във Варна каца първият транспортен самолет по линията София-Варна, носещ пощенски пратки. Тогава летището се нарича „Тихина“ и се намира край квартал Аспарухово, на запад от Аспахуровия мост, и има площ от 1000 – 1500 декара. Тази линия просъществува само за един месец. Едва през 1947 г. между Варна и София е открита постоянна въздушна линия. На 2 август същата година на летище „Тихина“ каца първият Junkers 52. По време на този полет пътниците са четирима, а до края на годината на летището кацат само шест самолета с общо 23 пътници.
Първите хидроплани пристигат във Варна през 1915 г. Мястото за кацане и излитане е районът на днешния квартал „Чайка“. Година по-късно е направена писта и са построени хангари за малки самолети. Четири години по-късно лети първият транспортен самолет между София и Варна.
През 1946 г. комисия търси място за изграждане на ново летище и през декември същата година е решено то да бъде построено край Аксаково. На 9 май 1948 г. е открито новото летище на Варна, което се намира на сегашната площадка. В 10.40 ч. на същия ден каца първият самолет, превозващ официалните гости от София. Полетът трае два часа и половина и отново е изпълнен с Junkers 52.
През 1961 г. е завършена новата, вече бетонна писта. Дълга е 2500 m с дебелина от 24 до 26 cm. Към нея е изградена светлинна система, улесняваща нощните полети.
През 1967 г. са завършени разширението на стоянката за паркиране на самолети, като са изградени 4 нови рульожни пътеки.
На 25 септември 1972 г. е открита новата приемна сграда (терминал) на летището. Тя има три блока – „Административно-технически“, „Вътрешни линии“ и „Външни линии“. Изграден е голям паркинг за автомобили.
Заради все по-големите самолети, които пристигат във Варна, както и повишеното движение, се стига до решението за удебеляване на пистата през 1974 г.
На 7 юни 1978 г. летището посреща своя 10-милионен пътник.
Директор на Летище Варна от 1963 до 1986 г. е полковник Христо Георгиев. Под негово ръководство са построени сградата и пистата на летищния комплекс, които са в експлоатация.
От края на 2006 г., по силата на договор с българското правителство, Летище Варна е отдадено на концесия за срок от 40 години на германо-българския консорциум „Фрапорт Туин Стар Еърпорт Мениджмънт“ АД. През 2008 г. българският съсобственик – „БМ Стар“, продава своя дял от 40% на „Химимпорт АД“.
На 15 октомври 2011 г. летището е затворено заради планов ремонт – поставяне на нова асфалтова настилка на пистата с дебелина 30 cm, разширяване на полосата с 10 m, нова маркировка, изграждане на нови системи – дренажна и осветителна. Ремонтът приключва през януари 2012 г., последван от изпитателни полети с калибровъчен самолет „Фалкон 2000“ на авиоотряд 28 в продължение на 12 летателни часа. Стойността на ремонта на полосата е 40 млн. лв.
На 9 ноември 2011 г. е подписан договор за строителство на нов терминал.
На 16 юни 2023 г. на Летище Варна, „Фрапорт Туин Стар Еърпорт Мениджмънт“ АД официално откри напълно реновираната пътека за рулиране (ЕКО).
Построен е през 1972 година, като през годините няколко пъти е разширяван. От 27 август 2013 г. Терминал 1 е затворен след 41 години работа.
От 27 август 2013 година на летище Варна всички пътници се обслужват на Терминал 2. Общата стойност на инвестицията на концесионера на летището за терминала и свързаната с него инфраструктура е над 75 млн. лв.
Новият терминал е разположен на площ от около 20 000 m², което е около 3 пъти по-голяма площ за обслужване на пътниците от закрития вече Терминал 1.
Новият терминал разполага с 25 гишета за регистрация, обширни зони за пристигащи и заминаващи пътници, съвременни системи за обслужване на пътници и багаж, търговски зони и удобни открити пространства.
За да стигнете от и до Летище Варна с обществен транспорт, използвайте автобус № 409, който минава на всеки 15 минути и спира пред Терминал 2, Пристигащи. За по-малко от 20 минути можете да стигнете до центъра на града и за около 45 минути до к.к. Златни пясъци.
Таксиметровите услуги на Летище Варна са на разположение 24 часа в денонощието. Площадката за таксита се намира пред Терминал 2, Пристигащи на летището.
Пред Терминал 2 има паркинг със съответните зони за почасов, дневен или дългосрочен престой.
Похитителите са наивни и не пращат никого в пилотската кабина. Започва да се стъмва, което прави заблудата по-лесна. В 18:25 на Летище Варна разбират за случващото се. Електричеството в целия град е спряно, за да не се види морето. Стюардесата Марта Константинова и Стоян Милков са единствените на летището, които говорят перфектно немски. Те се преобличат в импровизирани униформи на австрийски граничари. Планът е когато самолетът кацне, командоси, владеещи карате, да обезвредят похитителите. През това време самолетът кръжи 40 минути над Варненския залив. Самолетът каца във Варна в 19:55. Лъчезар вижда Милков и казва: „Не виждате ли, че това е яке от България?“. Валентин се заключва със стюардесата в тоалетната и вика, че ще я убие, защото са ги излъгали. Тогава командосите влизат и залавят похитителите. Стюардесата е ранена леко в ръката и в шията, и е откарана в болница „Св. Анна“. Няколко дни по-късно екипажът получава ордени, а похитителите са откарани в София със самолет на командосите. Случаят остава известен като „Варненската Виена“ или „Как Варна стана Виена?“