davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Trollpikken

«Trollpikken» er en fallosformet steinformasjon beliggende i Eigersund kommune mellom Kjervall og Veshovda. Formasjonen er enkel å finne og lokale turistbedrifter håpet forsommeren 2017 at den skulle bli like populær som den mer kjente Trolltunga.
Om morgenen 24. juni 2017 ble fjellformasjonen rapportert ødelagt ved hærverk i løpet av natten. Vandalismen ble møtt med bestyrtelse lokalt og nasjonalt, «avkappingen» fikk bred mediedekning godt hjulpet av kreative ordspill, og saken vekket raskt stor nasjonal og senere internasjonal medieoppsikt.
Politiet åpnet etterforskning i saken, og avhørte 26. juni en mistenkt for ødeleggelsen. 28. juli ble det kjent at minst en person er siktet for hærverket.
Det ble satt i gang en kronerulling for å gjenreise Trollpikken, og på under et par uker var målet på 200 000 kroner nådd. Gjenreisningen av «Dalanes stolthet» ble igangsatt 6. juli ved hjelp av en lokal entreprenør, noe som fikk stor oppmerksomhet og ble direktekringkastet i en rekke medier, deriblant NRK.
Den ca 12 tonn tunge falne steinfallosen lå i en uskadet del på bakken nesten rett under «basen», rullet over på siden. Gjennom steinen ble det borret tre hull, som det senere skulle tres jernstenger gjennom. Det ble så festet stropper rundt steinen, som den senere ble heist opp etter. Foran festepunktet ble det satt opp en ti meter høy og 2,2 tonn tung steinbukk i stål. Steinen ble møysommelig heist på plass ved hjelp av taljer og muskelkraft. Med steinen på plass ble det boret videre inn i basen, og tre 4 meter lange jernstenger ble ført gjennom fallosen og inn i basen. Bruddflaten ble så forsterket med herdende epoxy.
Rett før kl. 17:00 fredag 7. juli var Trollpikken gjenreist.
Steinformasjonen var inspirasjon for Tone Myklebust sin barnebok Gutten med trollpikken.
Trollpikken figurerer også i romanen Krepsens regnskap. Her avslører forfatter Erik Meling Sele hvem som ødela steinformasjonen, og hva som var vandalenes motivasjon.
Odda (kommune)

Odda er en tidligere kommune i Hordaland fylke, som i forbindelse med kommunereformen i 2020 ble slått sammen med Jondal og Ullensvang kommuner til nye Ullensvang kommune i Vestland fylke fra 1. januar 2020. Odda kommune grenset i nord mot Ullensvang, i øst mot Vinje, i sør mot Suldal og Sauda, og i vest mot Etne og Kvinnherad.
Industriarven i Odda-Tyssedal ble i 2009 oppført på Norges tentative liste til UNESCOs verdensarvliste, sammen med Rjukan–Notodden industriarv.
I 1913 ble Odda egen kommune, skilt ut fra Ullensvang herad. I 1964 ble Odda slått sammen med Røldal kommune. Fra 2020 blir Odda, Ullensvang og Jondal en kommune under navnet Ullensvang.
I forkant av feiringen av årstallet 2000 ble kommunens tusenårssted bestemt - Tyssedal kraftanlegg (som er fredet).
Kommunestyret hadde 27 representanter. I perioden 2015-2019 var syv partier representert. Roald Aga Haug (AP) var ordfører og Linda Haugland Jondahl (AP) varaordfører.
Odda kommunes rådhus lå i byen Odda. Dette rådhuset sto ferdig i 1957. Bygningen er også byens bibliotek og kino. Kunsten som smykker rådhuset er utført av Herborg Kiberg, Ragnar Grønsdal, Olav Holm, Arne Breidvik og Kristi Meland.
Odda var kjent som en industrikommune, med bedrifter som Odda Smelteverk, Boliden Odda (tidl. Norzink) og Tinfos Titan & Iron (TTI). Våren 2003 gikk Odda Smelteverk konkurs, og kommunen gikk inn i en omstillingsperiode for å skape ny sysselsetting. Det var ved Odda Smelteverk at Oddaprosessen ble utviklet.
Folketallet i Odda kommune var på sitt høyeste i 1965 da kommunen hadde 10 481 innbyggere. Befolkningsutviklingen har siden vært negativ. Pr. 1. oktober 2017 har kommunen 6 855 innbyggere.
Odda var involvert i den tidlige turisttrafikken i Norge. Buerbreen, Låtefossen og de andre fossen i dalen var populært reisemål for engelske og tyske turister som besøkte Odda på 1800-tallet. For å komme til fossen ble turistene skysset med hest og karjol fra fjorden og opp langs Sandvinvatnet og videre opp Oddadalen. Det var også en kafe på en knaus ved Låtefossen, denne kafeen er det bare ruiner av. Før industrialiseringen var hele Odda involvert i turistnæringen knyttet til fossene og Buerbreen. I 1905 hadde Odda 10 hoteller. Omkring 20.000 utenlandske turister besøkte Norge på den tiden og omkring halvparten av disse var innom Odda. Industrialiseringen medvirket til nedgangen i reiselivet i Odda. Samtidig kom Bergensbanen som overtok mye av transporten over fjellet mellom øst og vest. Hesteskyssen opp dalen fortsatte til første verdenskrig i 1914.
Låtefossen og Folgefonna er populære attraksjoner som mange besøker. Trolltunga har fra 2010 hatt mye besøk, og gir en utsikt mot blant annet Folgefonna. Kapasiteten på parkering og toalettforhold er svært underdimensjonert. Turistkontor i Skjeggedal er åpent i sommerhalvåret.
Fylke

Fylke (etter norrønt fylki) er en betegnelse på et undernasjonalt, regionalt geografisk område, tilsvarende amt og len. Den lokale myndigheten i et fylke betegnes fylkeskommune.
En rekke undernasjonale administrative enheter i andre land oversettes gjerne til norsk som «fylker» («Counties» på engelsk).
Til tross for at det engelske ordet «county» som regel oversettes til «fylke» på norsk, er det likevel ikke alle typer counties som kan sammenliknes med de norske fylkene. USAs fylker sammenliknes med Norges kommuner.
Frem til 2018 besto Norge av 19 fylker. Fra 2020 er antallet fylker redusert til 11. Fra 2024 er enkelte fylker som ble sammenslått i 2020 oppløst, og antallet fylker er 15. Oslo har som eneste norske enhet sammenfallende grenser for såvel kommunen som fylket, og er også det eneste fylket uten fylkesting.
Frem til Bergen ble innlemmet i Hordaland i 1972, fra 1. januar 2020 en del av nye Vestland fylke, var også Bergen eget fylke (med fylkesnummer 13).
Fylke var opprinnelig et landområde (vesentlig på Vestlandet og i Trøndelag) som sannsynligvis opprinnelig hadde vært en selvstendig stammestat og senere ble et lokalt forvaltningsområde i den norske staten. I Norge ble betegnelsen fylke brukt i vikingtiden, så delt opp i syssel, som senere ble omdannet til len. Fra 1662 til 1919 var betegnelsen amt. I 1919 tok man opp igjen den gamle norske betegnelsen fylke.
Vigdis Vandvik

Vigdis Vandvik (født 1968) er en norsk professor i samfunnsøkologi ved Universitetet i Bergen. Hennes forskning omfatter hvordan naturlige og globale endringsdrivere påvirker planter, biologisk mangfold og økosystemfunksjoner og -tjenester i ulike romlige og tidsmessige skalaer.
Vandvik tok en kandidatgrad i kvantitativ økologi fra Universitetet i Bergen i 1995 og fullførte en doktorgrad (dr.sci) i 2002. Hun begynte som nestleder ved Universitetet i Bergen i 2007, og ble forfremmet til professor i 2008.
I 2014 ble hun senterdirektør for bioCEED Center of Excellence in Biology Education, et norsk senter for fremragende utdanning.
Hun leder forskningsgruppen «Between The Fjords – Climate research in a fjord landscape».
Hun er senterdirektør for CeSAM Center for Sustainable Area Management. Hun er også siden 2017 tilknyttet Bjerknessenteret for klimaforskning.
Vandvik er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi siden 2016, Det Norske Teknologiske Vitenskaps-Akademi siden 2019), og Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab siden 2021.
Per 2023 deltar hun i FNs naturpanel.
Hun vant Olav Thon-stiftelsens undervisningspris i 2022.
Utladalen

Utladalen er en dal i Sogn, i Årdal kommune. Dalen er en to mil lang forlengelse av Sognefjorden inn i Jotunheimen og utgjør inngangen til dette fjellpartiet fra vest. Elven Utla renner gjennom dalen som er en av Europas dypeste. Langs dalsidene finnes en rekke med hengende daler som f. eks. Morka-Koldedalen med Vettisfossen som er Norges tredje høyeste fossefall, og det høyeste uregulerte fossefall i Nord-Europa.
Øvre del av Utladalen med området rundt er vernet som Utladalen landskapsvernområde. Området er på 320 km², og strekker seg fra Hjelle oppover til grensen for Jotunheimen nasjonalpark i nordvest og nordøst, og til Tyin i øst.
Landskap

Landskap (trolig fra lavtysk lantschop, jamfør norrønt landskapr, «forhold i et land, landsdel») refererer til et geografisk område. Begrepet brukes i to hovedbetydninger, en naturgeografisk og en kulturgeografisk/kulturhistorisk. Begrepet sammenfaller ikke nødvendigvis med moderne administrative grenser eller landegrenser, og de nøyaktige grensene for et landskap kan være omtrentlige. Denne betegnelsen har eksistert siden minst 1600, avledet fra nederlandske landschap; land + scap, «skip», «forhold». Ifølge Ivar Aasen har ordene "landskap" og "landskapnad" i Norge både vært brukt for å beskrive "et lands form eller skikkelse", og for å omtale en "provinds".
I naturgeografisk forstand omfatter et landskap de synlige trekk i et landområde, i første rekke selve landformene, slik som fjell, bakker og naturlige skråninger, sletter, vannveier, slik som elver, innsjøer og hav. I landskapet inngår også levende elementer som vegetasjonsdekket og menneskeskapte elementer: Arealbruk, bygninger og andre menneskeskapte strukturer. Vekslende elementer som lys og værforhold er viktige i ethvert landskap. Et maleri med et omfattende utsyn av et stykke natur, som fjell, fjord, trær og lignende, kalles et landskapsmaleri.
I kulturgeografisk forstand er et landskap et geografisk område, ofte en landsdel eller provins, som danner en enhet geografisk, historisk og/eller kulturelt gjennom naturlige grenser, fellestrekk og kulturell identitet, og eventuelt også gjennom eldre administrative inndelinger.
I landskapet kombineres det fysiske naturskapte grunnlaget med et kulturelt menneskeskapt overtrekk, ofte skapt gjennom tusener av år. Landskapet reflekterer en levende syntese av menneske og sted som er sentral både for lokal og nasjonal identitet. Landskapet, dets karakter og kvalitet, bidrar til å definere en regions selvbilde, stedets selvbilde som bidrar til å skille regionen fra andre. Landskap uten synlig påvirkning av mennesker kalles ofte naturlandskap, mens landskap med synlige menneskeskapte elementer kalles kulturlandskap.
På jordkloden finnes en rekke ulike landskapstyper, som inkluderer isdekte landskap i polarregionene, fjellandskaper, ørkenlandskap, øyer og kystlandskaper, alle typer skog i tempererte og tropiske regioner.
Ifølge den europeiske landskapskonvensjonen betyr «landskap» et område, slik folk oppfatter det, hvis særpreg er et resultat av påvirkningen og samspillet mellom naturlige og/eller menneskelige faktorer. Her menes alle typer landskap uten bestemt avgrensing eller innhold, – det er avhengig av eget ståsted, man definerer det selv (det kan være et stort åpent viddeområde, et dalsøkk eller en innesluttet park i en by, med mere,- avhengig av hvordan en selv oppfatter det).
Oftest brukes begrepet «landskap» i norsk dagligtale når man snakker om et naturområde man kan få et overblikk over. Et eksempel på bruk av ordet kan være «her er det et ganske fint landskap». Landskapet i kombinasjon med opplevelsen av det utgjør landskapsbildet. Ellers brukes ordet i sammensetninger som landskapsmaleri eller kulturlandskap.
Verdensarven i Danmark

Verdensarven i Danmark omfatter åtte oppføringer på UNESCOs verdensarvliste. I tillegg kommer to oppføringer på Grønland. Oppføringene i Danmark er kulturarv og naturarv og de grønlandske kulturarv og naturarv. I tillegg har landet fem forslag på den tentative listen og ett for Grønland.
Danmark undertegnet UNESCO-konvensjonen 25. juli 1979. Det er Kulturstyrelsen som har hovedansvaret for verdensarvkonvensjonen.
Det første danske verdensarvstedet var Jellingmonumentene som ble ført opp på listen i 1994.
Følgende steder i Danmark står på verdensarvlisten. Årstallene viser til når stedene ble ført opp på listen av UNESCO.
På Grønland finnes to verdensarvsteder. Ilulissatfjorden ble tatt opp på verdensarvlisten i 2004, Kujataas kulturlandskap i 2017.
Følgende oppføringer er levert inn av Danmark til den tentative listen, som omfatter steder hvert land vurderer å nominere som verdensarv. Årstallet angir når forslaget ble oppført.
Grønland har en oppføring på den tentative listen.
Bergen County

Bergen County er et fylke i den amerikanske delstaten New Jersey. Det ligger i det nordøstlige hjørnet av staten og det grenser mot Hudson County i sør, Essex County i sørvest og mot Passaic County i vest. Det har også grense mot delstaten New York i nord og øst der elven Hudson utgjør en naturlig grense.
Bergen Countys totale areal er 639 km² hvorav 33 km² er vann. År 2000 hadde fylket 884 118 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Hackensack. Fylket ble grunnlagt i 1683 og er det fylket som har flest antall innbyggere i New Jersey.
Opprinnelsen til navnet Bergen er et åpent spørsmål. Det er antatt at fylket er navngitt etter av de tidligste bosetningene, Bergen, som i dag ligger i fylket Hudson.
Opprinnelsen til denne bosetningen er også uklart. En del av kildene tilskriver det til den norske byen på vestlandet, Bergen, mens andre kilder tilskriver det til nederlandske Bergen op Zoom. Det har også blitt tilskrevet det nederlandske ordet bergen for «høyde» eller «trygt sted». En del av kildene mener at navnet er avledet fra en av de tidligste bosetterne i Nieuw Amsterdam (i dag New York City), en nordmann som het Hans Hansen Bergen og som kom til Nieuw-Nederland i 1633. Denne Hans Hansen fra Bergen, en av de svært få norske utvandrere på denne tiden, er historisk dokumentert og ble gift med franske Sarah Rapelje. Da Hansen døde i 1654 giftet hans enke seg med hollandske Teunis Gysbert Bogart.
Nortraships flåte

Nortraships flåte besto på det meste av over 1000 skip, noe som gjorde Nortraship til verdens største rederi under andre verdenskrig.
Nortraship var forpliktet til å overta ansvaret for alle norske handelsskip som befant seg utenfor tyskokkupert område i henhold til Regjeringens rekvisisjonsbeslutning av 23. april 1940. Nortraships register inneholder 1081 fartøyer, men dette omfatter også enkelte fartøyer som man ikke hadde oversikt over om befant seg innenfor eller utenfor tyskokkupert område og som aldri kom under Nortraships kontroll.
Nedenstående liste baserer seg på flåteregisteret i Hegland (1976). Mangelfulle data er supplert fra warsailors.com og lardex.net.
Landskapsmaleri

Landskapsmaleri er en sjanger innen maleriet som innebærer en realistisk eller stilisert fremstilling av et landskap, ofte i kombinasjon med staffasjer og arkitekturelementer.
Landskapsmotiv har vært kjent fra hellenismen og i romersk keisertid. I andre halvdel av 1300-tallet gjenoppstod sjangeren. Den var mye brukt i Nederland på 1500-tallet.
På 1600-tallet ble motivet videreutviklet av en gruppe malere i Roma til det ideale landskap, et vidt panoramabilde med store rolige former. Landskapet kan være utstyrt med antikke monumenter og ha et mytologisk innhold og blir da kalt heroisk landskap. Sentrale her er Claude Lorrain og Nicolas Poussin.
I Tyskland og England utviklet det romantiske landskapsmaleriet seg i løpet av 1700-tallet med kunstnere som Friedrich, Gainsborough, Constable og Turner. På 1800-tallet men naturalismen ble landskapsmaleri dem mest utbredte sjangeren og impresjonistene arbeidet også med landskap.
Landskap er også kjent i kinesisk og japansk kunst fra 1500-tallet og fremover.
Jostein Stalheim

Jostein Stalheim (født 23. juli 1960) er professor ved Høgskolen på Vestlandet.
Han begynte med akkordeon hos Olav Ullestad og har siden studert med Mogens Ellegaard og Matti Rantanen. Som komponist har han studert hos Ib Nørholm, Lasse Thoresen og Olav Anton Thommessen. Han debuterte i 1986 med Danmarks radio Symfoniorkester i urfremføring av Ib Nørholm akkordeonkonsert Spiraler. Han har siden spilt med en rekke orkestre i og utenfor Norden og vært sentral i videreutvikling av norsk musikk for akkordeon.
Han har spilt med orkestre i og utenfor Norden, blant annet med Oslo filharmoniske orkester. Han har spilt inn flere CD-er med norsk musikk for akkordeon bl.a solo-CD Kast.
Som komponist har han gjestet festivaler i inn- og utland og hadde høsten 2005 premiere på helaftens ballett De vilde Svaner over eventyret av H.C. Andersen. Hans verker har vært å finne på programmet til festivaler som Borealisfestivalen og Festspillene i Bergen.
Stalheim har også laget musikk til opera, teater og utstillinger foruten en rekke verk for symfoniorkester, kammerensembler og soli. Musikken hans er spilt inn av en rekke artister bl.a Postures for strykesekstett og Hidden Music for fløyte og klaver. Orkesterverket TANchoreiÁRDÁstev finnes på CD-en Ung Symfoni og ble spilt på turne til St. Petersburg.
Stalheim var med å starte konsertserien Avgarde som er oppkalt etter hans verk for solofiolin. Han fikk Fartein Valen-stipendet i 2001. Han ble 2019 nominert til The American Prize for operaen Rosetta´s Stone sammen med John G. Bilotta, John McGrew og Oded Ben-Horin.
Å Vestland, Vestland

Å Vestland, Vestland er en kjent hyllestsang til landsdelen Vestlandet. Melodien er laget av Sigurd Førsund, teksten ble utgitt i diktsamlingen I Dalom i 1910, skrevet av Tore Ørjasæter. Teksten er patriotisk. Melodien går i marsjtakt, men fremført i sakte tempo, som i Sissel Kyrkjebøs kjente versjon, fremstår den som en ballade. Den er med i NRKs bok Norges nasjonalviser (1995).
Sangtekst:
Å Vestland, Vestland! Når eg ser deg slik
med fagre fjell og fjord og tronge vik,
det stig i all sin venleik stort og vilt
og atter møter meg so mjukt og mildt.
Og som det for mitt syn er dimt og dult,
Det opnar seg eit utsyn yndefullt:
igjennom tunge sky og skoddehav
den blide fjorden ser eg blånen av.
Og gleda strøymer i meg still og stor
med glans av bjørkeli og blåe fjord.
Og i meg sjølv eg kjenner dypter av
den stille skogen og det store hav.
Min lette båt ein solblank kveld eg ror,
sjå fjell og himil sym på stille fjord,
og djupe dalen med sitt grøne fang,
som skin av lauv og blom frå lid og vang.
Sjå skuggane som kliv dei kvasse fjell,
lik dagsens timar tøyer seg mot kveld.
Det sveiper seg umtind og tronge dal
eit draumeslør av sumarnatti sval.
Tyssestrengene

Tyssestrengene are waterfalls east of the village of Tyssedal in Ullensvang Municipality, in Vestland county, Norway. The waterfalls are fed by the Tysso River before flowing down into the lake Ringedalsvatnet. The Trolltunga cliff is located near the waterfalls.
The total drop is 646 metres (2,119 ft), while the tallest single drop is 312 metres (1,024 ft). Following their incorporation in the Norwegian Hydroelectric Power Authority, their water flow is diminished to such a point that only after heavy snow melts is there any flow of substance. Most of the year there is no water flowing. However, they are amongst the highest waterfalls in the world and, according to Statistics Norway, the tallest single drop in Norway.
Espeland Falls

Espeland Falls (Norwegian: Espelandsfossen) is a 135-metre (443 ft) tall waterfall located in the Espeland Valley (Norwegian: Espelandsdalen) in Voss Municipality in Vestland county, Norway. The falls are located just above large Lake Espeland (Norwegian: Espelandsvatnet), near the border of Voss and neighboring municipality of Ulvik.
Due to an urban legend, Espeland Falls is sometimes erroneously claimed to be 2,307 feet (703 m) tall. One theory is that the erroneous information may have originated from a misunderstanding of the concept meters of head in relation to the development of the Espeland River (Norwegian: Espelandselvi) for hydropower. Another theory is that there may have been a mixup with Skrikjofossen in Lofthus, Ullensvang, a 455-metre (1,493 ft) tall waterfall located about 60 kilometres (37 mi) south of Espeland Falls.
Trollpikken

Trollpikken (the Troll's Dick) is a rock formation in Eigersund municipality, in Norway, between Kjervall and Veshovda. A rock jutting out from a cliff face to a height of almost 12 metres (39 ft) resembles an erect penis. In June 2017, the rock was severed using power tools; it was reattached the following month after a crowdfunding campaign.
The local tourist board was discussing using Trollpikken to draw tourists in a similar manner to Trolltunga (the troll's tongue) and Preikestolen (the preacher's pulpit) by providing parking when on June 24, 2017, joggers discovered that the approximately 10-tonne (9.8-long-ton; 11-short-ton) formation had been severed using power tools. 226,000 kroner was raised online to reattach it using a crane assembled on-site; a contractor told a Norwegian TV station, "We have the Viagra it takes." It was successfully reattached on July 7, using a combination of cement, glue and metal fittings. By late that month, parking and signs had been provided and NRK reported that at least one suspect had been arrested for the vandalism.
Kjetil Bentsen named the rock formation in January 2017; an effort is underway to have it marked on maps. A staff member at the Romsdal Museum indicated that numerous rock formations in Norway have similarly humorous names, although pikk is a relatively new word in the language for the penis. Bentsen and one other have applied to the Norwegian Patent Office for trademark rights to the name.
58°28′11″N 6°04′49″E﻿ / ﻿58.46972°N 6.08028°E﻿ / 58.46972; 6.08028
Rosendal, Norway

Rosendal is the administrative centre of the municipality of Kvinnherad in Vestland county, Norway. The village is located on the southern shore of the Hardangerfjorden, about 4 kilometres (2.5 mi) north of the village of Dimmelsvik and about 10 kilometres (6.2 mi) straight west of the vast Folgefonna glacier which sits inside the nearby Folgefonna National Park. The village is especially known for the Barony Rosendal, a historic estate located in the village. Kvinnherad Church is also located in this village.
The 1.13-square-kilometre (280-acre) village has a population (2019) of 804 and a population density of 712 inhabitants per square kilometre (1,840/sq mi). The economy of the village is centered on agriculture, ship building, and tourism. The shipbuilder Skaalurens Skibsbyggeri was established in Rosendal in 1855.
The newspaper Grenda is published in Rosendal.
Olden, Norway

Olden is a village in Vestland county, Norway, at the mouth of the Oldeelva river and northern end of the Oldedalen valley on the southern shore of the Nordfjorden, 6 kilometres (3.7 mi) southwest of the village of Loen, 16 kilometres (9.9 mi) southeast of Stryn, and 15 kilometres (9.3 mi) east of the village of Innvik.
The 0.58-square-kilometre (140-acre) village has a population (2023) of 666 and a population density of 826 inhabitants per square kilometre (2,140/sq mi).
Olden is a major tourist area. The cruise port in Olden had 102 cruise ship arrivals in 2019. The Briksdalsbreen glacier, a popular hiking destination, is located about 25 kilometres (16 mi) south of Olden, at the end of the Oldedalen valley. It is a small arm off the main Jostedalsbreen glacier. There are two churches in Olden, the Old Olden Church (built in 1759) and Olden Church (built in 1934). Despite its relatively small population the village does contain several shops including a high end clothes shop, a supermarket and a few gift shops.
Sunndal, Vestland

Sunndal is the largest village in the Mauranger district of Kvinnherad Municipality in Vestland county, Norway. The village is located on the southern shore of the Maurangsfjorden, south of Nordrepollen and Gjetingsdalen. The village of Austrepollen lies to the east of Sunndal. It sits in a deep valley, with steep mountains surrounding it on three sides. The Bondhusbreen glacier is located at the southern end of the valley.
The village has been a centre of tourism for over 150 years. There are about 70 inhabitants in the village, which has a camping ground, a shop, and an inn. At the end of the 19th century, German and English tourists travelled to Sunndal to experience the great nature including the nearby Folgefonna glacier, and the small Bondhusbreen arm which reaches into the valley towards Sunndal. Today, the nearby Folgefonna National Park is a major draw to the area which is popular among outdoor enthusiasts.
Mågelibanen

Mågelibanen was a funicular with double track line arranged on a timber trestle work in Skjeggedal in Odda, Hordaland, Norway. From the station close to the Ringedals Dam and the lake Vetlavatn, the funicular ascended 430 meters (1,411 ft) to the top station Mågelitopp, 860 meters (2,822 ft) above sea level. The Mågelibanen was part of an industrial landscape connected to the listed hydroelectric power station in Tyssedal and the industry in the city of Odda.
Mågelibanen was built 1911-1912 by AS Tyssefaldene for transportation of workers and equipment to the mountains in connection with the building of a 600-meter (1,969 ft) long transfer tunnel between the lakes Øvre and Nedre Bersåvatnet in the Tyssedalsfjellene mountains. The funicular was later used for supervision and maintenance of mountain installations. The funicular has also been used for new hydroelectric constructions in the area.
In connection to the 50th anniversary of AS Tyssefaldene in 1956 the funicular was upgraded and given as gift from the company to the people of Tyssedal. When the funicular opened, it made the spectacular rock formation Trolltunga and the attractive mountain plateau of Hardangervidda accessible to the public.
The funicular was modernized in 1988. From the late 1990s to the beginning of the 2000s the funicular was also used for tourist transportation. A road to Mågelitopp was planned which conflicted with the track line of Mågelibanen. The transportation license ended in 2010 and the funicular closed permanently. The middle section of track has been removed and the remainder is in a poor state of repair. The road consists of a series of switchbacks, several of which cross the former location of the rails.
60°8′0.95280″N 6°37′35.609″E﻿ / ﻿60.1335980000°N 6.62655806°E﻿ / 60.1335980000; 6.62655806
Tvindefossen

Tvindefossen (also written Tvinnefossen; also called Trollafossen) is a waterfall in Voss Municipality in Vestland county, Norway. It is located about 12 kilometres (7.5 mi) north of the village of Vossevangen along the European route E16 road to Flåm.
The many-stranded waterfall, often said to be 152 metres (499 ft) high, is actually 116 metres (381 ft), is formed by a small Kroelvi stream, tumbling over a receding cliff. It is famous for its beauty. Buses sometimes stop for people to admire it. It was painted in 1830 by Johan Christian Dahl.
In addition, in the late 1990s the water at Tvindefossen acquired a reputation for rejuvenation and revival of sexual potency that made it one of the most important natural tourist attractions in western Norway, with as many as 200,000 people a year from the U.S., Japan and Russia visiting and filling containers with the water.
At one point it was Norway's ninth most visited natural attraction, with 272,000 visitors.
Nærøyfjord

The Nærøyfjord (or Nærøyfjorden, Urban East Norwegian: [ˈnæ̂ːrœʏˌfjuːɳ]) is a fjord in Aurland Municipality in Vestland county, Norway. The narrow fjord is a branch of the large Sognefjord. The 18-kilometre (11 mi) long fjord is only 500 metres (1,600 ft) wide in some parts.
The river Nærøydalselvi flows down the valley Nærøydalen into the fjord at the village of Gudvangen, near the European route E16 highway. The village of Bakka and the Bakka Church are both located on the west shore of the fjord.
Since 2005, the Nærøyfjord has been listed as a UNESCO World Heritage Site. It has also been rated by the National Geographic Society as the world's number one natural heritage site along with the Geirangerfjord.
Nærøyfjord was also used as an inspiration for Arendelle in Frozen.
Cathedral Rock

Cathedral Rock is a natural sandstone butte near Sedona, Arizona, and one of the most-photographed sights in Arizona, United States. The rock formation is located in the Coconino National Forest in Yavapai County, about 1 mi (1.6 km) west of Arizona Route 179, and about 2.5 mi (4.0 km) south of the "Y" intersection of State Routes 179 and 89A in uptown Sedona. The summit elevation of Cathedral Rock is 4,967 ft (1,514 m).
The Cathedral Rock trail (USFS Trail #170) is a popular short, steep ascent from the Back O' Beyond trailhead to the saddle points or "gaps" in Cathedral Rock.
Geologically, Cathedral Rock is carved from the Permian Schnebly Hill formation, a redbed sandstone formed from coastal sand dunes near the shoreline of the ancient Pedregosa Sea. Ripple marks are prominent along the lower Cathedral Rock trail, and a black basalt dike may be seen in the first saddle.
Cathedral Rock was called "Court House Rock" on some early maps, and Courthouse Butte was called "Church House Rock", which has caused endless confusion ever since.
Chimney Rock National Historic Site

Chimney Rock is a prominent geological rock formation in Morrill County in western Nebraska. Rising nearly 300 feet (91 m) above the surrounding North Platte River valley, the peak of Chimney Rock is 4,228 feet (1,289 m) above sea level. The formation served as a landmark along the Oregon Trail, the California Trail, and the Mormon Trail during the mid-19th century. The trails ran along the north side of the rock, which remains a visible landmark for modern travelers along U.S. Route 26 and Nebraska Highway 92. Chimney Rock National Historic Site was designated in 1956 and is an affiliated area of the National Park Service, operated by History Nebraska. Chimney Rock was added to the National Register of Historic Places on October 15, 1966.
Prior to exploration and settlement by European immigrants, the Native Americans of the area—mainly the Lakota Sioux—would refer to this formation by a term which meant "elk penis". The first non-natives to see the pillar were probably the Astorians of Robert Stuart in their eastward journey from the Pacific Ocean in 1813. Chimney Rock was recorded in many journals after the Stuart expedition.
The name "Chimney Rock" probably originated from early fur traders. The first recorded mention of "Chimney Rock" was in 1827 by Joshua Pilcher. Pilcher had journeyed up the Platte River valley to the Salt Lake rendezvous of the Rocky Mountain fur trappers. The formation went through a variety of names before becoming Chimney Rock such as Chimley Rock and Chimney Tower, as well as euphemisms based on the original Native American name, such as Elk's Peak and Elk Brick.
A small town named Chimney Rock once stood near the base of the formation. A post office was established at the town of Chimney Rock in 1913, and remained in operation until 1922.
Based on sketches, paintings, written accounts, and the 1897 photograph by Darton, Chimney Rock was taller when it was first seen by settlers, but has since been reduced in height by erosion, lightning, and reportedly by cannon fire from the ground and from aircraft.
Chimney Rock consists primarily of Brule clay interlayered with volcanic ash and Arikaree sandstone. The harder sandstone layers near the top have protected the pillar since it broke away from the retreating cliff line to the south. Chimney Rock rises approximately 286 feet (87 m) above its surroundings.
Chimney Rock was designated a National Historic Site on August 9, 1956, and is a National Park Service affiliated area, maintained and administered by History Nebraska with NPS technical support. Chimney Rock and Independence Rock further west in Wyoming are two of the prominent features along the Oregon Trail. Chimney Rock is located 20 miles southeast of Scotts Bluff National Monument, on Nebraska Highway 92.
The Ethel and Christopher J. Abbot Visitor Center features museum exhibits and a video about pioneers and the migrations in the West, as well as a gift shop.
On March 1, 2006, the Nebraska State Quarter was released. The quarter features a covered wagon headed west past Chimney Rock, commemorating Nebraska's role in westward migration.
Duckbill (rock formation)

Duckbill was a sandstone hoodoo rock formation at Cape Kiwanda State Natural Area, in the U.S. state of Oregon. The formation was a frequently-photographed tourist attraction on the Oregon Coast. It was destroyed by a group of teenage vandals who toppled the stone on August 29, 2016.
The vandals said they destroyed the formation as "a public service" which eliminated what they called "a safety hazard" because a friend of theirs had broken a leg on the rock formation. However, Chris Havel, Oregon Parks and Recreation Department associate director, noted that the formation was fenced-off and signs warned visitors against approaching it: "The fence is very clear; you have to intentionally move the wires aside and crawl through it." None of the vandals have ever been caught.
Teapot Rock

Teapot Rock, also Teapot Dome, is a distinctive sedimentary rock formation and nearby oil field in Natrona County, Wyoming that became the focus of the Teapot Dome bribery scandal during the administration of President Warren G. Harding. The site was listed on the National Register of Historic Places in 1974.
The eroded sandstone formation stands about 75 feet (25 m) tall and is about 300 feet (90 m) in circumference. It is located a few hundred yards east of Wyoming Highway 259, about 19 miles (30 km) north of Casper, Wyoming in the Powder River Basin near Teapot Creek, a tributary of Salt Creek.
The outline of the rock once resembled a teapot and gave its name to several man-made and natural features, including a geologic structural uplift known as the Teapot Dome, and an oil field about 6 miles (10 km) east. Over time, the features that gave the formation its name have been eroded by windstorms; the "handle" disappeared in 1930 and the "spout" in 1962.
In 1915, the Teapot Dome Oil Field was designated Naval Petroleum Reserve Number Three as part of a program to ensure that the U.S. Navy, which was converting to oil-fired boilers, would have sufficient fuel reserves in an emergency. It was one of several fields in the area, the largest of which was the Salt Creek Oil Field. By comparison to the Salt Creek Field peak production of 35,301,608 barrels (5,612,507.2 m) in 1923, the Teapot Dome field had about 64 wells, with a few producing more than 150 barrels per day (24 m/d).
In February 2015, the field was sold by the Department of Energy to a private firm.
Å, Vestland, Vestland

"Å, Vestland, Vestland" ("Oh Vestland, Vestland") is a Norwegian song praising the region of Western Norway (Vestland).
The lyrics were written in Nynorsk by Tore Ørjasæter in 1910 and the music was composed by Sigurd Førsund.
The most well known performances of the song are by Sissel Kyrkjebø. She first sang it in a television program in 1985 and it has been her signature song since then.
The song's style is reminiscant of national anthems. The melody is slow, grandiose, and contains a marching beat.
The lyrics are rich with emotion and describe the affection and enthusiasm for Norwegian nature that the author has. They begin:
In Sissel's version, this beginning is a cappella.
Mo, Vestland

Mo is the administrative centre of Modalen municipality, located in northern Vestland county, Norway. The village lies at the mouth of the river Moelva, where it empties into the Romarheimsfjorden (also known as the Mofjorden). The small village has about 100 residents. It is the seat of the municipal government and it is also the site of Mo Church, the only Church of Norway church in the municipality. The church was built in 1883 by the architect Johannes Øvsthus. The main "centre" of the village lies along the shore of the fjord where there are some small shops and a hotel that is run by some Icelanders.
The village was inaccessible by car to the rest of Norway until 1976 when the Modalen Tunnel was built. The north end of the tunnel sits at the east end of the village of Mo and the tunnel cuts through the mountains heading south to the Eksingedalen valley in Vaksdal municipality. In 1996, a road was built along the Mofjorden heading east from Mo which connected it to Alver municipality.
Insiden Monas

Insiden Monas adalah istilah yang digunakan oleh media dalam laporannya mengenai serangan yang terjadi pada aksi yang dilakukan oleh "Aliansi Kebangsaan Untuk Kebebasan Beragama dan Berkeyakinan" (AKKBB) di Monas pada 1 Juni 2008, tepat pada hari kelahiran Pancasila. Insiden ini bermula ketika AKKBB akan menggelar aksi di Monas, Jakarta, pada 1 Juni 2008 namun belum lama aksi dimulai, kumpulan masa AKKBB diserang oleh masa beratribut FPI. Massa FPI memukuli anggota Aliansi Kebangsaan dengan berbagai cara, anggota FPI tak berhenti menyerang mereka juga menghancurkan peralatan pengeras suara, merusak dan membakar spanduk. Tercatat 14 orang terluka dan sembilan di antaranya dirujuk ke rumah sakit. Aksi yang sudah dikoordinasikan dengan polisi ini bubar tercerai berai, beberapa orang melarikan diri ke Galeri Nasional sembari mengajak wartawan untuk ikut menyelamatkan diri. Kepala Divisi Humas Mabes Polri Inspektur Jenderal Abubakar Nataprawira membantah polisi telah melakukan pembiaran pada aksi yang dikawal polisi ini.
Munarman sebagai ketua Laskar Islam menyatakan bahwa penyerangan itu dilakukan karena aksi ini merupakan aksi kelompok pendukung Ahmadiyah, dan bukan untuk peringatan hari Pancasila. Munarman juga mengkoreksi pemberitaan media yang melibatkan FPI sebagai pelaku, dan menyatakan bahwa penyerangan itu dilakukan oleh Komando Laskar Islam. Ketua Forum Umat Muslim, Mashadi, juga menunjukkan video yang diklaim sebagai provokasi kepada pihak FPI dan menyebabkan FPI menyerang AKKBB. Video tersebut berisi gambar seorang peserta aksi yang diduga kelompok aliasnsi akan mengeluarkan senjata, tetapi tak jelas bentuknya.
Aksi masa beratribut FPI juga telah berakibat beberapa fasilitas di Monas rusak berat. Hal ini disampaikan oleh Gubernur Jakarta Fauzi Bowo yang menyatakan bahwa setiap langkah-langkah yang bertentangan dengan hukum itu ada konsekuensinya. Gubernur meminta tramtib untuk mengusut siapa saja pelaku perusakan tersebut. Insiden ini juga ditindak lanjuti dengan pengerahan 1.500 anggota polisi ke Markas FPI di Jalan Petamburan III, Tanahabang, Jakarta Pusat pada 4 Juni 2008 dan ditangkapnya 57 orang anggota FPI untuk diselidiki, di antara yang dijadikan tersangka yaitu ketua FPI, Habib Rizieq. Ketua Laskar Islam Munarman telah ditetapkan sebagai DPO Polisi (Daftar Pencarian Orang) karena telah melarikan diri dan keberadaannya tidak diketahui. Insiden Monas ini juga telah memicu aksi protes terhadap kekerasan secara nasional.
Hiu monas

Hiu monas (Hemipristis elongata) merupakan salah satu jenis hiu yang termasuk dalam famili Hemigaleidae. Spesies ini dikenal dengan nama snaggletooth shark. Nama hiu monas merupakan nama lokal di Jawa.
Spesies hiu ini memiliki spirakel kecil di belakang mata dan celah insang yang lebarnya lebih dari dua kali panjang mata. Siripnya lancip melengkung. Ketika mulut tertutup, gigi mencuat keluar. Dari arah bawah, moncong terlihat bulat tumpul. Panjang tubuh berkisar antara 45 - 110 cm.
Spesies hiu ini termasuk dalam jenis ikan demersal yang umum ditemui di perairan tropis dengan kisaran kedalaman 1 - 130 m. Dapat ditemukan di perairan Laut Jawa, perairan selatan Jawa, Bali, Nusa Tenggara, Selat Malaka, Laut Cina Selatan, Laut Natuna, dan sebelah barat, timur, serta selatan Kalimantan.
Berdasarkan Daftar Merah IUCN, spesies hiu monas ini diklasifikasikan ke dalam VU (vulnerable atau rentan) karena banyaknya eksploitasi terutama di wilayah Indo-Pasifik.
Agus Sutomo

Letnan Jenderal TNI (Purn.) Agus Sutomo, S.E. (lahir 14 Agustus 1960) adalah seorang purnawirawan perwira tinggi TNI-AD yang sebelumnya menjabat Irjen Kemhan RI. ia juga pernah menjabat Komandan Sesko TNI, menggantikan Letjen TNI Sonny Widjaja yang telah pensiun. Ia juga pernah menjadi Komandan Kodiklat TNI AD dari Juli 2015 hingga Februari 2016.
Agus merupakan alumnus Akademi Militer tahun 1984, ia berasal dari kecabangan infanteri dan cukup lama berkarier di Kopassus. Agus pernah menjabat berbagai jabatan strategis di TNI AD, di antaranya adalah menjadi Komandan Paspampres pada tahun 2011 sampai 2012, kemudian ia memimpin Kopassus yang bermarkas di Cijantung sebagai Komandan Jenderal Kopassus selama kurang lebih dua tahun dari 2012 hingga 2014. Selanjutnya ia dimutasikan menjadi Panglima Kodam Jaya, jabatan itu ia pegang dari September 2014 hingga September 2015.
Perguruan Sutomo

Perguruan Sutomo adalah nama sekelompok sekolah swasta di Medan, Indonesia yang dikelola Yayasan Perguruan Sutomo. Kelompok ini mencakup Sutomo 1 yang terdiri dari play group, TK, SD, SMP, dan SMA, dan Sutomo 2 yang terdiri dari TK, SD, SMP, dan SMA. Di antara keduanya, Sutomo 1 merupakan sekolah yang lebih dominan dan luas dikenal.
Play group, TK, dan SD Sutomo 1 terletak di Jalan Jambi, Medan Perjuangan sementara SMP dan SMA Sutomo 1 terletak di Jalan Letkol Martinus Lubis, Medan Kota. Sutomo 2 terletak seluruhnya di Pulo Brayan, Medan Barat.
Lebih dari 15 ribu siswa bersekolah di Perguruan Sutomo. Mayoritas siswanya adalah warga keturunan Tionghoa (sekitar 80%), sedangkan etnis Tionghoa mewakili 40% komposisi guru. Kebanyakan guru di SD Sutomo 1 adalah masyarakat etnis Tionghoa, sedangkan kebanyakan guru di SMP/SMA Sutomo 1 adalah masyarakat etnis Batak.
Cikal bakal Sutomo adalah Sekolah Sutung (蘇東; "Sumatra Timur") yang didirikan pada tahun 1926. Pada 25 Februari 1958 nama sekolah ini berubah menjadi Sutomo bersamaan dengan dibentuknya Yayasan Perguruan Sutomo oleh Soo Lean Toii, Oei Moh Toan, dan Hadi Kusuma (Khoo Peng Huat). Awalnya Sutomo hanya menyediakan pendidikan pada jenjang SD hingga SMA. Jenjang TK diperkenalkan pada tahun 1964 sementara play group dimulai pada tahun 1992.
Awalnya seluruh aktivitas jenjang pendidikan menempati Gedung di Jalan Martinus Lubis, namun tahun 1978 aktivitas TK dan SD dipindahkan ke Gedung baru di Jalan Jambi. Rencana untuk memindahkan sekolah ke Jalan Pancing di Medan Tembung tidak jadi direalisasikan akibat krisis finansial Asia yang menerpa Indonesia pada pertengahan 1990-an. Sejak sekitar tahun 2004 telah dimulai proses pembangunan gedung-gedung baru di kampus SMP/SMA Sutomo 1.
Tahun 1982 didirikan Sutomo 2 di Pulo Brayan sehingga sekolah Sutomo lainnya yang lebih dahulu eksis kini disebut "Sutomo 1".
Sejak tahun pelajaran 1995/96, dibuka kelas plus (kelas unggulan) yang bertujuan menampung siswa-siswi paling berprestasi, di mana penyajian materi pelajaran lebih cepat dibandingkan dengan kelas umum. Pada tahun 2001 SMA Sutomo 1 diberikan izin oleh Dirjen Pendidikan Pusat untuk membuka Kelas Akselerasi di mana pendidikan SMA dapat diselesaikan dalam jangka waktu 2 tahun.
Pada tahun 2005 dibuka Kelas Internasional yang masih dalam tahap "rintisan" sebelum dioperasikan sepenuhnya pada tahun 2007/2008. Kelas Internasional menggunakan materi pelajaran yang disajikan dalam bahasa Inggris.
Siswa Sutomo telah beberapa kali mengikuti lomba di dalam negeri dan luar negeri:
Dari kegiatan ekstrakurikuler, tim basket merupakan yang paling menonjol. Tim basket SMA Sutomo menjuarai kejuaraan basket SMA nasional (Piala HEXOS) pada tahun 2006.
Alumni Sutomo tergabung dalam ikatan alumni bernama Ikatan Alumni Sutung/Sutomo Medan.
Beberapa alumni yang terkenal adalah:
Di perguruan Sutomo, terdapat banyak kegiatan ekstrakurikuler, beberapa diantaranya yaitu:
Dr. Sutomo, Tegalsari, Surabaya

Dr. Sutomo (bahasa Jawa: ꦝꦺꦴꦏ꧀ꦠꦼꦂꦱꦸꦠꦩ, translit. Dhokter Sutama, [ɖɔktər sutɔmɔ]) adalah sebuah kelurahan di wilayah Kecamatan Tegalsari, Kota Surabaya, Provinsi Jawa Timur. Nama kelurahan ini diambil dari pendiri organisasi Budi Utomo, dr. Sutomo.
Kelurahan ini berisi beberapa perkampungan seperti:
Kelurahan Dr. Soetomo dilewati oleh jalan:
Partai Ikatan Pendukung Kemerdekaan Indonesia

Ikatan Pendukung Kemerdekaan Indonesia atau lebih dikenal dengan nama IP-KI adalah salah satu organisasi masyarakat di Indonesia.
Ikatan Pendukung Kemerdekaan Indonesia (IP-KI) merupakan kelanjutan IPKI yang dibentuk sejak 20 Mei 1954. Para tokoh pemrakarsa di antaranya adalah Kolonel AH Nasution, Kol Gatot Subroto, Kol Aziz Saleh, dan lainnya. Di awal Orde Baru, IP-KI sebenarnya lebih dekat hubungan politiknya dengan Golkar. Namun, sewaktu terjadi fusi parpol tahun 1973, IP-KI bergabung dengan PDI. Dalam kongres tahun 1994, kemudian IPKI menjadi ormas nonafiliasi. Menjelang pemilu 1997, IPKI melakukan konsolidasi dan memberikan aspirasinya ke Golkar.
Ormas ini di antaranya mempunyai tujuan mengamalkan dan menerapkan falsafah dan ideologi Pancasila dalam kehidupan bermasyarakat, berbangsa, dan bernegara demi terwujudnya tujuan nasional. Program IP-KI adalah mengembalikan kedaulatan di tangan rakyat. Di bidang politik, IP-KI meminta peran sospol ABRI tetap dipertahankan. Namun, jumlahnya yang dikurangi. Pemilihan presiden sebaiknya tetap lewat MPR.
IP-KI tercatat telah tiga kali mengikuti pemilihan umum yang pernah diadakan di Indonesia. Pertama pada pemilu 1955, IP-KI meraih suara sebanyak 541.306 suara atau 1,43 % dari keseluruhan suara yang ada dan mendapat jatah empat kursi di DPR. Sementara untuk anggota konstituante, IP-KI mendapatkan delapan kursi setelah meraih suara sebanyak 544.803 suara atau 1,44% dari keseluruhan suara yang ada.
Pada pemilu 1971, IP-KI yang mendapat nomor urut 10, meraih suara sebanyak 338.043 suara atau 0,61 % dari keseluruhan suara dan tidak mendapatkan kursi di DPR. Lalu pada pemilu 1999, IP-KI meraih suara sebanyak 328.654 suara atau 0,31 % dari keseluruhan suara. Partai yang saat itu bernomor urut 27 ini tidak meraih kursi di DPR pada pemilu kali ini.
Setelah tidak lagi menjadi partai politik, IP-KI meneruskan gagasan dan harapan dari para pendirinya membulatkan tekad dalam mewujudkan relevansi dan peran aktif untuk mendukung pembangunan nasional saat ini dan di masa yang akan datang.
Peran aktif itu antara lain, membangun jejaring berupa kemitraan strategis sekaligus kemitraan korektif konstruktif dengan pemerintah serta kemitraan sosial dan politik dengan berbagai elemen masyarakat yang berlandaskan PANCASILA dan UUD 1945. Melalui peran itu, IP-KI harus senantiasa mampu menempatkan diri sebagai wadah kumpulan pemilih yang dapat menjadi pendengar dan penyalur aspirasi segenap anak bangsa dan perajut segala perbedaan yang ada.
Dekrit Presiden Republik Indonesia 1959

Keputusan Presiden Nomor 150 Tahun 1959 tentang Kembali kepada Undang-Undang Dasar 1945, atau yang lebih dikenal sebagai Dekret Presiden 5 Juli 1959, adalah dekret (secara legal Keputusan Presiden) yang dikeluarkan oleh Presiden Indonesia yang pertama, Soekarno pada 5 Juli 1959. Isi dekret ini adalah pembubaran Badan Konstituante hasil Pemilu 1955 dan penggantian undang-undang dasar dari UUD Sementara 1950 ke UUD '45.
Dekret Presiden 1959 dilatarbelakangi oleh kegagalan Badan Konstituante untuk menetapkan UUD baru sebagai pengganti UUDS 1950. Anggota Konstituante mulai bersidang pada 10 November 1956, tetapi pada kenyataannya hingga tahun 1958 belum berhasil merumuskan UUD yang diharapkan. Sementara, di kalangan masyarakat pendapat-pendapat untuk kembali kepada UUD '45 semakin kuat. Dalam menanggapi hal itu, Presiden Ir. Soekarno lantas menyampaikan amanat di depan sidang Konstituante pada 22 April 1959 yang isinya menganjurkan untuk kembali ke UUD '45.
Pada 30 Mei 1959 Konstituante melaksanakan pemungutan suara. Hasilnya 269 suara menyetujui UUD 1945 dan 199 suara tidak setuju. Meskipun yang menyatakan setuju lebih banyak, pemungutan suara ini harus diulang karena jumlah suara tidak memenuhi kuorum. Pemungutan suara kembali dilakukan pada tanggal 1 dan 2 Juni 1959. Dari pemungutan suara ini Konstituante juga gagal mencapai kuorum. Untuk meredam kemacetan, pada tanggal 3 Juni 1959 Konstituante mengadakan reses (masa perhentian sidang parlemen; masa istirahat dari kegiatan bersidang) yang kemudian terungkap untuk selamanya. Untuk mencegah terjadinya hal-hal yang tidak diinginkan, maka Kepala Staf Angkatan Darat (KSAD) Letnan Jenderal A.H. Nasution atas nama Pemerintah/Penguasa Perang Pusat (Peperpu), mengeluarkan peraturan No.Prt/Peperpu/040/1959 yang berisi larangan melakukan kegiatan-kegiatan politik. Pada tanggal 16 Juni 1959, Ketua Umum PNI Suwirjo mengirimkan surat kepada Presiden agar mendekritkan berlakunya kembali UUD 1945 dan membubarkan Konstituante.