Амол

Амол (на персийски: آمل) е град в Иран, провинция Мазандаран. При преброяването от 2012 г. има 224 160 жители.
Някои историци в миналото свързват този древен град с периодите на първите персийски митични династии на арийците, пишдадите и каянидите. Мардите обитават района на града преди пристигането на арийците, които мигрират към него и се заселват в Иранското плато от края на второто хилядолетие пр.н.е. до началото на първото хилядолетие пр.н.е. Много учени смятат, че името на града се корени в думата Амард. Според историческата литература Амол е столица на Мазандаран в периода, който започва от Сасанидската империя до ханство Илханат на Монголската империя. Въпреки че се считат за мидийци, Херодот споменава за племена, наречени мардийци като едни от десетте персийски племена в Персис.
По време на Партското царство Амол е един от центровете в държавата.
Амол е столица на Мазандаран в периода, който започва от 3 век при Сасанидската империя до 13-14 век при илханатската династия на Монголската империя.
Жителите на Амол приемат исляма по време на управлението на Махди (775 – 785 г.) в Абасидския халифат. След монголското нашествие регионът е обект на опустошение и през това време град Сари е обявен за столица. В началото на 14 век Хесам Един Ардешир премества столицата от Сари в Амол и построява там двореца си. През 1392 – 1393 г. Амол и Сари са ограбени от Тимур.
По време на сефевидското управление на Мазандаран Амол има период на растеж. Градът е любимото място на Абас II, който често го посещава. По това време градът се счита за „столица на населения свят“ и е аплодиран за своето величие. По това време са построени няколко моста през река Хараз.
Няколко лидери на иранските конституционни революции от 1905 г. и 1911 г. приветстват промените от Амол. Молла Али Кани, реформаторът, който повежда народа, има голяма роля в постигането на целите на конституционната революция на Иран.
Амолското въстание от 1982 г. е започнато от „Съюза на иранските комунисти“ (Sarbedaran), който започва въоръжена съпротива срещу иранското правителство. Въстанието се проваля и повечето от водачите му са обесени, но самото въстание става популярно и е на почит сред някои ирански леви организации.
Някои от най-новите проекти включват пълното възстановяване на пазара и на улица Имам Реза, както и цялостен план за запазване на старите градски квартали. В ход са много различни строителни проекти за модернизиране на инфраструктурата на града. През последните няколко години в Амол са построени много сгради и булеварди.
Амол се намира на брега на река Хараз, на по-малко от 20 км южно от Каспийско море и по-малко от 10 на север от планината Алборз. Той е на 180 км от Техеран и на 60 км западно от Сари.
Амол има кратко, но горещо лято и дълга мека зима. Климатът му е класифициран като средиземноморски с горещо лято.
Амол е икономически център на провинция Мазандаран. Земеделието и туризмът са в основата на икономиката. Ориз, зърно, плодове, памук, чай, захарна тръстика и коприна се произвеждат в низината. Минерална вода, месо, млечни продукти и дървен материал са основата на преработващата промишленост.
Повечето жители на града говорят мазандерански език Табари като майчин, освен официалния персийски език. По-голямата част от населението изповядва шиитски ислям.
Път 77 е най-важният път от Техеран до северната част на Иран. Този път преминава от долината на река Хараз и затова е известен също като Харазки между Амол и Рудехе. Национален парк Лар се достига чрез този път. Той е най-краткия от Техеран до север (180 км). През последните години някои части на пътя са разширени и безопасността е подобрена.