davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
President of the Regional Government of Andalusia

The president of the Regional Government of Andalusia (Spanish: Presidente de la Junta de Andalucía) or, simply the president of Andalusia (Spanish: Presidente de Andalucía), is the premier of the devolved government of the Spanish autonomous community of Andalusia. The presidency is one of the three branches of the Regional Government of Andalusia (Junta de Andalucía), the institution whereby the government of the community is organized. The other two branches of are the Parliament of Andalusia and the Council of Government.
The current president of Andalusia is Juanma Moreno of the PP, who has held the office since 18 January 2019.
Under Article 118 of the regional Statute of Autonomy, investiture processes to elect the president of the Regional Government of Andalusia require of an absolute majority—more than half the votes cast—to be obtained in the first ballot in the Parliament of Andalusia. If unsuccessful, a new ballot will be held 48 hours later requiring only of a simple majority—more affirmative than negative votes—to succeed. If the proposed candidate is not elected, successive proposals are to be transacted under the same procedure. In the event of the investiture process failing to elect a regional president within a two-month period from the first ballot, the Parliament shall be automatically dissolved and a fresh election called. Before 2007, the Statute provided for these parliamentary deadlocks to be solved by deeming the candidate from the party with the highest number of seats to be automatically elected.
The functions of the president of the Regional Government of Andalusia come regulated under Article 117 of the regional Statute, with him or her being tasked with the direction and coordination of the activity of the Council of Government, the coordination of regional Administration, the appointment and separation of the regional ministers and the supreme representation of both the autonomous community and the ordinary one of the State in Andalusia. The president is politically accountable to Parliament. may temporarily delegate his or her own executive functions to one of the vice presidents or regional ministers and may propose, on his/her own initiative or at the request of citizens—always in accordance with the provisions of Article 78 of the Statute as well as the State legislation—the holding of popular votes within the autonomous community, on matters of general interest in regional or local matters.
Governments:
Boletín Oficial de la Junta de Andalucía

The Boletín Oficial de la Junta de Andalucía (BOJA, "Official Bulletin of the Andalusian Autonomous Government"), is the official gazette of the Andalusian Autonomous Government (Spanish Junta de Andalucía). It publishes the laws effected by the Parliament of Andalusia, and other official announcements of the Andalusian autonomous government.
Prior to 2003, BOJA was published Tuesday, Thursday, and Saturday. Since 2003, it has been published daily Monday through Friday except holidays; occasional special editions (Spanish: boletines extraordinarios) may be published on weekends.
BOJA is published by the office of the presidency of the Andalusian Autonomous Government (Spanish: Consejería de Presidencia de la Junta de Andalucía). Annual subscriptions are available; there are also bookstores that sell individual copies. Issues are numbered within the calendar year; pages are also numbered continuously through the year, rather than the individual issue. Special editions are numbered independently, both in terms of page numbers and the issue as a whole.
The print edition of the BOJA contains the official texts of laws and other documents. An online version is provided for convenience, but is not guaranteed to reproduce official texts exactly.
Banking in Panama

Panama has a substantial financial services sector. The sector grew up providing trade finance for trade passing through the Panama Canal, and later evolved into money laundering for the drug trade under Manuel Noriega.
Panama has had two Panamanian government-owned banks: the National Bank of Panama (Spanish: Banco Nacional de Panamá) (BNP) and Caja de Ahorros de Panamá (Savings Bank of Panama). Panama has never had a central bank, and the BNP was responsible for nonmonetary aspects of central banking in Panama, assisted by the National Banking Commission (Superintendencia del Mercado de Valores), which was created along with the country's International Financial Center, and was charged with licensing and supervising banks.
As of January 2009, BNP held deposits of about US$5 billion, while the Savings Bank held deposits or about US$1 billion.
As Panama has no central bank to act as a lender of last resort to rescue banks that get in trouble, Panamanian banks are very conservatively run, with an average capital adequacy ratio of 15.6% in 2012, nearly double the legal minimum requirement.
In 1971 the government passed a banking law that allowed for a very liberal and open banking system, without any government agency of consolidated banking supervision, and confirmed that no taxes could be imposed on interest or transactions generated in the financial system. The number of banks jumped from 23 in 1970 to 125 in 1983, most of them being international banks. The banking law promoted international lending, and because Panama has a territorial tax system, profits from loans or transactions made offshore are tax free.
Since the 2007–2008 financial crisis, the country has been trying to shake off its reputation as a tax haven, signing double taxation treaties with many (mostly OECD) countries.
United States citizens, residents and green card holders opening a bank account in Panama, as in other countries, have since 2010 been subject to the US Foreign Account Tax Compliance Act (FATCA), in addition to Panamanian regulations. In April 2011, Panama entered into a treaty with the United States on the exchange of financial information.
Banks in Panama are licensed and regulated by the Banking Supervisory Authority (Superintendencia de Bancos). Banks may be licensed as either:
There are also the two state owned banks in Panama that can only do business within Panama: the National Bank of Panama (Spanish: Banco Nacional de Panamá) (BNP) and Caja de Ahorros de Panamá (Savings Bank of Panama).
List of corporate collapses and scandals

A corporate collapse typically involves the insolvency or bankruptcy of a major business enterprise. A corporate scandal involves alleged or actual unethical behavior by people acting within or on behalf of a corporation. Many recent corporate collapses and scandals have involved some type of false or inappropriate accounting (see list at accounting scandals).
The following list of corporations involved major collapses, through the risk of job losses or size of the business, and meant entering into insolvency or bankruptcy, or being nationalised or requiring a non-market loan by a government.
Sobrino de Botín

Sobrino de Botín is a Spanish restaurant in Madrid. It is listed in the Guinness Book of Records as the oldest in the world, as it was supposedly founded in 1725 and has been operating uninterruptedly since then. This is just a legend, as the restaurant, then called ""Pastelería de Cándido Remis, sobrino de Botín", opened in 1865.
It seems that at the end of the 18th century an establishment known as "Pastelería de Botín" was founded in the Plaza de Herradores in Madrid. Its owner was José Puertas Sánchez, alias Botín, who died in 1847. After the death of José Puertas, his nephew Cándido Remis Puertas took over the shop, although only as a manager or tenant, as the property belonged to his widow, María Prado (who died in 1855), then to her daughter Juana Puertas Prado and, after her death in 1856, to her widower, Eduardo León. In 1865 Cándido Remis broke with Eduardo León and opened his own establishment, "Pastelería de Cándido Remis, sobrino de Botín", at 17 Calle de Cuchilleros. On the façade there is an inscription from the year 1725, which only proves the date when the stone façade was installed, although it is used as a commercial claim about the supposed antiquity of the premises. In the 1930s, Botín was acquired by the married couple Amparo Martín and Emilio González. The González family is still in charge of the restaurant today.
The original premises in Plaza de Herradores, known since the beginning of the 20th century as "Antigua Casa Botín" and which boasted of having been founded in 1620 (other legend), closed due to financial problems in 1936, although it reopened in 1939. It closed permanently in the 1960s, after the property and the rights to the trade name were acquired by the González family, in order to eliminate competition.
Apart from using the original recipes, the restaurant has also kept the flame burning in the oven continuously, never to be extinguished. The restaurant and its speciality of cochinillo asado (roast suckling pig) are mentioned in the closing pages of Ernest Hemingway's novel The Sun Also Rises. Hemingway's visits were most likely to the "Antigua Casa Botín" in Plaza de Herradores. Its other signature dish is sopa de ajo (an egg poached in chicken broth, and laced with sherry and garlic), a favorite pick-me-up with madrileño revellers.
The González family, together with local partners, opened restaurants under the same name as Botín in Miami in 1998, in Mexico in 2004, and in Puerto Rico in 2007, but none were successful and all were closed some time later. Puerto Rican actress Von Marie Mendez and her husband, Dr. Vicente Sanchez, in association with Sobrino de Botin, opened a restaurant in Ponce, Puerto Rico, named Botin. The opening of the Puerto Rican location was attended by several well-known celebrities, including former governor of Puerto Rico Rafael Hernandez Colon and then current governor Anibal Acevedo Vila, actor Braulio Castillo, Jr. and Mexican singer and actor Fernando Allende.
津津見沙月

津津見沙月（1974年12月17日—）是日本的女性聲優，兵庫縣出身。所屬ARTSVISION。本名與舊藝名都是出口佳代（でぐち かよ）。以前所屬81 Produce。是言靈群團「夢吽空」的團員。
1998年
1999年
2000年
2001年
2002年
2003年
2004年
2005年
2007年
紅唇Be My Baby

《紅唇Be My Baby》（日语：唇にBe My Baby）是日本女子組合AKB48的第42張單曲作品，Center（中心成员）由高橋南擔任，是高橋自AKB48首張單曲《櫻花的花瓣們》以來，近10年後再次單獨擔任A面曲的Center。
此單曲於2015年11月19日的《Best Hit歌謡祭》節目中首唱，並於2015年11月23日在YouTube公開短版MV，完整版約13分鐘。
唱片中收錄之單曲《365天的紙飛機》為NHK電視台下半年的晨間連續劇《阿淺來了》主題曲，除了是AKB48初次擔任晨間劇主題曲之演唱，亦是史上首次由女子偶像團體演唱晨間劇主題曲。
《紅唇Be My Baby》的MV導演為與AKB48合作多次的高橋榮樹。背景為千葉縣館山市的洲埼燈塔，2015年迎來10週年的AKB48舊地重遊，再次回到主流出道的第一張單曲《好想見你》MV的外景地進行拍攝，主題為「接棒」。
2015年12月8日，在Oricon公信榜的推定銷售張數為81.3萬張，發行首日登上第一名。而因為此張單曲，AKB48的單曲累積銷量為3615.8萬張，超越B'z的3580.9萬張成為日本史上單曲總銷量榜第一。秋元康個人所填詞的單曲作品總銷量亦正式突破1億張（1億22萬6000張）。
此單曲亦是繼《RIVER》，連續29張單曲獲得銷量週榜第一名，亦是AKB48自《變成櫻花樹》連續第24張銷量破百萬的單曲。
本單曲和前張单曲一樣發售初回限量版與通常版，若不計初回限量版與通常版之差異，《紅唇Be My Baby》一共有Type-A、Type-B、Type-C、Type-D與劇場版共五個版本，其中前四者除了音樂CD外，尚附有一張DVD，而劇場版則不附對應的影片DVD。
全作詞：秋元康
CD
DVD
CD
DVD
CD
DVD
CD
DVD
島崎遙香因病而無法參與所有音樂影片的舞蹈拍攝，所有在音樂影片中的鏡頭均為補拍，而原訂與宮脇咲良一起擔任Center的《溫柔的place》則僅由宮脇咲良擔任。而峯岸南則因為工作關係無法參與《紅唇Be My Baby》的舞蹈拍攝。
Center：高橋南
Center：山本彩
“次世代选拔”名义
Center：兒玉遙
“Team A”名义
Center：島崎遙香、宮脇咲良
“玲奈七选拔”名义
Center：田中菜津美
“Team K”名义
Center：向井地美音
“Team 8”名义
Center：中野郁海
“Team B”名义
Center：加藤玲奈、木崎由里亞
Center：高橋南
“Team 4”名义
Center：川本紗矢、小嶋真子
“昆虫学校”名义
Center：込山榛香、薮下柊
蝙蝠侠配角名单

蝙蝠侠故事的配角是出现在DC漫画出版的漫画书中围绕这主角蝙蝠侠的一群虚构人物。
自1939年蝙蝠侠的诞生，这个角色身边已经积累了很多拥有高辨识度的配角。蝙蝠侠的第一个配角是警察局长詹姆斯·戈登，他第一次出现在《侦探漫画》第27期(1939年5月)的蝙蝠侠故事中，也是蝙蝠侠在哥谭市警察局的盟友。迪克·格雷森，第一任罗宾，蝙蝠侠的搭档，在1940年春天于漫画中出场，阿尔弗雷德·潘尼沃斯，蝙蝠侠的管家，在1943年于漫画中出场，芭芭拉·戈登在1967年于漫画中出场。
“蝙蝠家族”是蝙蝠侠最亲密盟友的非正式称呼，通常是在哥谭市活动的蒙面义警。蝙蝠侠还与其他超级英雄形成了亲密的联系或紧密的工作关系，包括正义联盟成员超人，绿箭，扎塔娜和神奇女侠以及局外人团队的成员。此外还有詹森·巴德、哈罗德、奥尼克斯和玩具人都为他工作。
此外，蝙蝠侠也许拥有超级英雄漫画中最知名的反派们，有时被戏称为蝙蝠侠的“粉丝团”，其中包括小丑，企鹅和双面等。
“蝙蝠家族”是蝙蝠侠最亲密盟友的非正式称呼，通常是经过蝙蝠侠训练的盟友或在他默许下在哥谭市活动的蒙面义警。
这个团队由在哥谭市运作并且在为实现共同目标而共同努力的志同道合的超级英雄们组成。蝙蝠侠通常是队长，在某些情况下，会派遣别人担当。团队的各个成员通常相互交流，甚至在各自的漫画系列中互相帮助破案。尽管有些成员偶尔会对蝙蝠侠闯入他们的生活表示不满，但都尊重他是超级英雄界的传奇人物，很少敢于挑战蝙蝠侠的权威。由于多年来他们与黑暗骑士紧密的合作，大多数成员也与蝙蝠侠有着密切的关系，并认为他是一位亲密的朋友和盟友，并承认他最想分享这种情绪，无论他看上去多么厌恶真正去展现它。在2002年的布鲁斯·韦恩被指控谋杀的故事情节中，蝙蝠侠的朋友聚集在一起证明他的无辜。从蝙蝠侠的历史中也可以看出，这个关系网是蝙蝠侠所失去的家庭的代替，让他不至于迷失在他那残忍的义警角色中。
GCPD即哥谭市警察局曾拥有自己的短连载《蝙蝠侠:哥谭警局》和《哥谭重案组》，他们尽量在蝙蝠侠不参与的情况下调查各种不寻常的犯罪行为。2006年，《哥谭重案组》在结束了共40期的连载。
哥谭市警察局的其他一些在蝙蝠侠身边扮演重要角色的成员。
蝙蝠侠经常与美国正义联盟中的其他DC超级英雄进行互动。 然而，少数人在蝙蝠侠故事中拥有明显的核心地位：
蝙蝠侠漫画介绍了无数经典的反派角色。他的反派阵容可以说是漫画作品中最豪华最具辨识性的。最具知名度的比如有小丑、双面人、企鹅人;其他出名的恶棍包括猫女、谜语人、毒藤女、拉斯·阿勒古尔、急冻先生、哈莉·奎恩、稻草人、贝恩、杀手鳄、疯帽匠、泥面人等等。蝙蝠侠的一些反派处于亦正亦邪摇摆不定的状态：比如猫女、谜语人、毒藤女、双面人(哈维·丹特)、红头罩、安纳奇、塔利亚·奥古。最近的故事中，强调刻画恶棍们的心理动机，尤其是描写他们是如何一步步成为反派角色的，像是急冻先生和腹语师在《蝙蝠侠:动画系列》中所展现的故事。
蝙蝠侠在多年来犯罪斗士生涯中与各种女性角色有过许多暧昧关系。 以下人物不包括各种临时伴侣——布鲁斯已经利用伴侣来维持他作为花花公子的形象。 就像他的导师一样，迪克·格雷森在担任罗宾时期和后来临时代理蝙蝠侠的身份时期，他也与许多女性有过恋爱关系。 同样，未来蝙蝠侠中新蝙蝠侠特里·麦金尼斯也在他的生活中拥有一些重要的感情关系。
布鲁斯·韦恩的祖先和亲人:
几个值得注意的平行宇宙或其他时间线上的任务:
宝可梦列表

《寶可夢》系列圍繞著名為「寶可夢」的虛構的物種，每種都有獨特的設計和能力。這些生物被依照主系列遊戲的世代劃分，每個世代包括主系列遊戲和旁支遊戲，而每一代也都新增了多個不同的寶可夢。
初期的寶可夢都是由杉森建設計的，到了2013年，一個由20人組成的美術團隊以合作的方式負責設計，而團隊的領導者杉森建和吉田宏信再確認最後設計。一般而言、這些寶可夢的設計隨著新的遊戲而變得越來越複雜，也展現更明確的主題性，例如第六世代的新寶可夢受到歐洲文化的顯著影響。該系列每一代的更迭都會對舊有的寶可夢做出一些設計上的變化，可能是改變外觀或能力，不過它們仍是原本的寶可夢。
直到現今的第九世代，寶可夢的總數量是1025種，由於數量龐大，它們在遊戲裡都是根據寶可夢圖鑑上的編號排列，寶可夢圖鑑是該系列裡一種記錄寶可夢訊息的電子百科圖鑑。而不同的遊戲中有不同版本的圖鑑，同一個寶可夢在不同版本的圖鑑上的編號可能是不同的，但另有被稱為「全國圖鑑」的系統將所有的寶可夢依序給予統一的編號。玩家在《寶可夢》主系列遊戲的目標之一，就是蒐集寶可夢以完成圖鑑。儘管於第七世代遊戲中已不包含全國圖鑑，以及第八世代起不再於每款遊戲中收錄全部的寶可夢，全國圖鑑編號仍繼續沿用於後續新的寶可夢上。
《寶可夢》系列的原作者是遊戲設計師田尻智，「Pokémon」（寶可夢）這一詞是一個以日語羅馬拼音組成的混成詞，由Pocket Monsters（ポケットモンスター，Poketto Monsutā）縮寫組成。田尻智童年最喜歡昆蟲採集，隨著他的年紀增長、他的家鄉也逐漸都市化，昆蟲的數量減少許多。田尻也注意到、比起到外面玩，越來越多的孩子較喜歡在室內玩遊戲。於是他誕生了一個想法，設計一款以類似昆蟲的生物為主題的電子遊戲，名為寶可夢。
在主系列遊戲的開始時，玩家角色會取得三個初學者寶可夢中的一種，玩家可以用它來戰鬥，並捕獲其它寶可夢。每個寶可夢都有一或兩個屬性，例如火、水或草，這些屬性之間有相性關係，某些屬性對另一個屬性會有優勢，因此玩家必須制定策略才能戰勝對手的寶可夢。在戰勝之後、寶可夢會變得更強，而此時寶可夢可能會「進化」為另一種不同的寶可夢，這可能會造成寶可夢的能力提升，或是改變它們的屬性。而在第三世代更追加了「特性」的設定，使得寶可夢在對戰上的影響要素更加多元化。
除了屬性和特性之外，每個寶可夢都有著各自不同的種族值、性格值、個體值和努力值，這些數值會影響著寶可夢的能力，進而影響戰局。根據增田順一所述，這些數值適用於「喜歡戰鬥並想要深入地體驗」的玩家。
在這些寶可夢裡，有一些寶可夢被稱為「傳說寶可夢」與「幻之寶可夢」，它們是難得一見、難以捕獲且能力非凡的。而在《精靈寶可夢 太陽·月亮》中，有一系列被稱為「究極異獸」的稀有寶可夢，它們來自於另一個次元。
在隨後的第六世代和第七世代，儘管新增的寶可夢數量較少，但增添了「超級進化」和「地區型態」的設定，使得寶可夢能在圖鑑數量有效控制的情況下，增添更多種實質上由舊有寶可夢改變而來的新寶可夢。
在Game Boy《寶可夢 紅·綠·藍·黃》中，玩家能夠獲得105種故障寶可夢，雖然這些寶可夢並不是由遊戲設計師設計的，但可以透過一些故障來遇到它們，其中MissingNo.就是有名的故障寶可夢之一。
一部份的寶可夢與現實生物有相似性，而一部份則是包括無生命的物體。製作人增田順一和設計師海野隆雄表示，寶可夢的設計靈感來源可以是任何東西，世界各地的動物與文化都為《寶可夢》系列注入了無數的靈感。相較於第二世代及之後，第一世代的設計更為簡單。但在2013年發布《X·Y》後，杉森建希望下一代的設計能回到最初的根源。
最初，所有的寶可夢都是由田尻智的摯友杉森建及他率領的小團隊所設計的。到2013年時，一支由20位藝術家組成的團隊共同設計這些寶可夢，而五名委員則決定哪一些設計可以採用、哪一些則剔除，最後由杉森建和吉田宏信定稿。。吉田宏信表示，被剔除的寶可夢數量是被採納數量的五到十倍。除此之外、杉森建負責所有遊戲所需的官方美術圖。在少數情況下，先前剔除的設計會在之後的世代中被採納。每一次世代更迭時，都會更動一部份的寶可夢設計。
在2009年接受GamesRadar採訪時，增田順一指出，簡單的寶可夢需要花六個月的時間來設計，而在遊戲中扮演重要角色的寶可夢（例如初學者寶可夢）則需耗時一年。增田順一補充「我們希望設計師在設計時享有更大的自由，所以我們不會說『我們想要這種寶可夢』來限縮他們的想像力，而是盡可能地讓他們自由發揮，然後再送到製作人那裡決定去留。」
在設計時，會考慮該寶可夢所生活的環境。增田表示每一個設計都有其合理之處。在一些例子中，會先設計寶可夢的足跡、之後才按照足跡設計寶可夢。屬性則不一定，有些寶可夢是在設計好之後決定屬性，有些設計則是按照特定屬性而生。
增田認為初學者寶可夢是最為重要的，而吉田更表示它們是「該世代的門面」、「它們應該被放在包裝上」。每一世代的三個初學者寶可夢都分別是草、火和水屬性，增田認為、這能讓新玩家最容易理解。
《寶可夢 紅·綠》的開發歷時六年（1989~1995），1996年2月在日本發行。第一世代的這151個寶可夢，都有著相對簡單的設計，且與現實生物非常類似，包括但不限於波波（類似鴿子）、拉達（類似老鼠）、阿柏蛇（類似蛇）和小海獅（類似海獅）。這一代裡有許多寶可夢的設計是後續系列中重複概念的基礎。
第二世代新增100只宝可梦，延续了第一世代的简单设计，值得一提的是日版与美版的其中四只版本限定宝可梦恰好相反。（在日版中，小小象与顿甲是金版限定，熊宝宝与圈圈熊是银版限定。美版则相反） 此代拥有五只传说宝可梦（炎帝、雷公、水君、洛奇亚、凤王）与一只幻之宝可梦（时拉比）。 其中，金版的封面宝可梦凤王的设计有可能参考了呼玛鸟、不死鸟与中国神话中的凤凰。
第三世代新增135個新寶可夢，幾乎與前兩個世代無關，此外還有八個傳說中的寶可夢，比以前都更多。雖然第三世代裡有許多寶可夢因為造形與前代有著設計上的區別而遭受批評，但也新增了很多新穎的第一屬性與第二屬性組合。
第五世代新增156只宝可梦。 其中，幻之宝可梦比克提尼在合众的本地图鉴编号是000，同时也是第一例排在本地图鉴第一位的幻之宝可梦。（之前的四世代游戏中，幻之宝可梦均排在本地地区图鉴的最后一位） 在這一世代裡最先被設計出來的寶可夢是泥偶小人和泥偶巨人，由美國設計師設計。 合众地区的始祖大鸟是目前为止唯一一只全国图鉴编号与其种族值总和相同的宝可梦。（都为567）
增田順一表示，《寶可夢 X·Y》裡的主題之一是美麗。而增田認為法國是一個絕佳場所，因此在2011年率領團隊前往該國取材。在確認遊戲的故事背景將設定在基於法國而設計的卡洛斯地區後，加入了許多與歐洲文化相關的設計。例如三個傳說中的寶可夢哲爾尼亞斯、伊裴爾塔爾和基格爾德是基於北歐神話。除此之外、這一代的寶可夢也有更高的獨創性。
由於遊戲從2D變成了3D，也因此需要有更大的開發團隊負責整個開發過程。包括本地化團隊在內，人數超過五百人。
《精靈寶可夢 太陽／月亮》的背景是基於夏威夷的阿羅拉地區，因此新增的寶可夢中、有許多與熱帶地區和夏威夷族相關的設計。
2019年6月12日，在E3展上的連線直播「Treehouse Live」上宣布该世代的《劍盾》將不會收錄過去的全部寶可夢，只有經過篩選的才會出現在本作上，造成全球粉絲不滿且大量對該影片洗負評，在之後電玩媒體對本作製作人的專訪中更是直指「只出現經篩選的寶可夢」此一方針將延續到未來的作品中，不會出現全國圖鑑，並且超級進化、Z招式也不會出現。事後，其直播節目成為了當屆E3展Youtube負評率最高影片。
荷兰红屋

荷兰红屋（英語：The Stadthuys）是位于马来西亚马六甲首府马六甲市的一栋历史建筑物，是东南亚最古老的荷兰建筑物，通常也被称红屋广场（Red Square）。荷兰红屋以其红色的外墙和附近的红色钟塔而闻名，它由荷兰人于1650年建造，曾作为荷兰总督和副总督的办公室。
19世纪时，马六甲曾由大英帝国管治。1825年4月19日，住在该州的传教士收到J. Humprey、J. W. Overee和A. W. Baumgarten署名的来信，呼吁在马六甲建立一个英语教育机构。1826年12月7日，传教士在荷兰红屋附近开设了马六甲免费学校（Malacca Free School） 。1871年，英国政府接管了这所学校，最终将其更名为马六甲中学（英语：Malacca High School），并于1931年迁至现在的陈观成路。
荷兰红屋位于基督堂旁边，被认为是东南亚现存最古老的荷兰历史建筑，现在是馬六甲歷史博物館、人種博物館及文學博物館的所在地。博物馆里陈列着马六甲历史上的传统服饰和手工艺品，是马六甲首屈一指的博物馆。
泼水节

潑水節，又称宋干节，是台語民族和東南亞最盛大的傳統節日，節日當日，泰國、老撾、斯里蘭卡、緬甸、柬埔寨等國以及雲南傣族共同慶祝這個節日。東南亞民族在海外聚居地──香港九龍城、大埔太和寺、西環、深水埗及台灣新北市中和區等──也承襲相關習俗。2023年12月，泰國的宋干節成功被聯合國教科文組織登錄為人類非物質文化遺產代表作。2024年12月缅甸泼水节申遗成功。
整個節慶歷時數日，人們清早起来便沐浴禮佛，之後便開始連續幾日的慶祝活動，這期間，大家用純淨的清水相互潑灑，祈求洗去過去一年的不順，新的一年重新出發。潑水節首二天是去舊，最後一天是迎新。
傣-泰民族分為信仰佛教，以及信仰原始民族信仰的兩類群體。潑水節是信仰佛教的傣-泰民族群體所過的重要節日，和上座部佛教傳入東南亞有密切關係。除了潑水以清除厄運和罪惡外，在潑水節這天還會舉行「浴佛」典禮以及向僧侶「獻水」的儀式。在沒有信仰佛教的傣-泰民族文化圈中，沒有過潑水節的習俗。不過有人認為這類信仰原始傣族信仰的群體也有類似習俗的祈雨祭儀，而主張潑水節是傣-泰民族為了生產稻作而舉行的祈雨儀式，反映出古人征服乾旱、火災的願望。
潑水節的起源有不同說法，除了上述的祈雨儀式說，有一種說法認為潑水節是從印度的灑紅節和到恆河沐浴的習俗衍變而來，因在灑紅節會互相投擲彩色粉末和有顏色的水祝福對方，並以此慶祝春天的到來。恆河沐浴則有以水洗淨罪惡的宗教意義在。也有觀點認為，該節事最早源自公元5世紀的波斯或昭武九姓康國，時名「潑寒胡戲」（又「乞寒胡戲」），源頭實際上可追溯到雅利安人的原始信仰蘇摩祭祀活動；後「潑寒胡戲」經由印度傳入緬甸、泰國和雲南西雙版納等地。唐代胡樂入華時期，「潑寒胡戲」伴隨祆教和蘇摩儀式自西向東傳入中原，在當時過程中出現世俗化轉變，融入當地的日常禮俗、節日和佛教行像儀式中使用的同時，也消解了原本蘊含的宗教意義。
另有人強調傣族有其獨特的水文化，在傣族人心目中「水」是一種聖潔之物，傣族的人類起源傳說就有「水」的角色，並把土地稱為namdin，表明了水和大地的緊密聯繫。原始傣族信仰也很重視河神、井神的祭祀。在信仰佛教後，其水文化逐漸融入了佛教文化的因子。
潑水節的日期來自陰陽合曆的古印度曆法據恆星年而訂定的陽曆新年僧伽羅底（英语：Sankranti）（梵語：saṃkrānti），全名為Meṣa saṃkrānti，意為太陽進入白羊宮，時間約在每年公曆4月14日左右，即太陽進入白羊座的時期。傣語稱此節日為“比邁”，意即“新年”；西雙版納和德宏地區的傣族又分別稱此節日為“尚罕”、“尚鍵”，兩詞均來源於梵語“saṃkrānti”，意為“周轉”、“變更”、“轉移”，指太陽已經在黃道十二宮運轉一周開始向新的一年過渡。布朗族、德昂族和 阿昌族也過此節日。
每年傣曆六月作為一年的起始，潑水節的時間在傣曆六月，節日活動持續2天或4天，第一天叫“宛多尚罕”，意為除夕；最後一天叫“宛叭宛玛”，意为“日子之王到来之日”，即傣曆元旦；中间的一天或二天称作“宛腦”，意為“空日”。節日第一天清晨，人們沐浴盛装，到佛寺堆沙造塔，浴佛聽經，然後青年男女互相潑水祈福，繼而形成全村性的潑水高潮。
潑水節在泰國名「宋干（英语：Songkran）節」（Songkran），與“尚罕”一詞同源。在曼谷，人們在這一天還要用香車盛佛像及“宋干女神”遊行，沿途接受人們的潑水祝福。在緬甸稱為「達降」（Thingyan），源自梵文，意為「運轉」。潑水節之所以命名為宋干，是因為東南亞居民相信，太陽轉入黃道星座中的第一宮——牡羊宮（來自印度占星術），當天代表新一年開始。由於歲差，在21世紀太陽轉入牡羊宮的時間大致在四月中旬，並且仍然在不斷向後移動。現時泰國採用公曆，把潑水節固定於介乎每年公曆4月13日至4月16日間。
泼水节的传说：在遥远的年代，西双版纳的人民生活富足安宁，有一天来了一个魔王危害百姓，他让土地变得干旱，农民无法种植粮食。傣王的七个女儿都为父王和黎民忧心。最聪明的小女儿出计：趁魔王熟睡杀了他。于是七姐妹行动了，用利剑斩下魔王的头。但是魔王的头突然着火，滚到哪里哪里便燃燒。急中生智的女儿们急忙找水灭火。从此，版纳的人民又回到了原来的生活，为了纪念和感谢七个公主的作为，将泼水作为风俗流传至今。
所使用的水按照傣族的习俗应该是最清洁的水，第一天清晨打的水，可以用缅桂树枝从银碗沾水点到对方肩上；要是在景洪等城市，则可以找一切装水的容器（如高压水枪），灌上自来水猛烈的泼，泼的水越多祝福越多。
潑水節是雲南西雙版納傣族自治州與德宏傣族景頗族自治州傣族的重要民族傳統節日，慶祝活動與鄰國老撾類似。慶祝節日持續三天，前兩天的活動都在瀾滄江邊，有龍舟比賽，夜間施放象徵能帶來好運帶走厄運的水燈；在節日慶典的第三天，傣族人會穿上了最新最好看的服飾，聚集在佛寺聽僧侶誦經祈福。然後進行象徵性的潑水儀式，首先將一尊佛像請到寺院得的院子內，然後潑水象徵“浴佛”。
“浴佛”儀式的完成後，人們紛紛端著鍋碗瓢盆之類的東西湧上街頭，肆無忌憚地潑水、噴水、灑水，就像西方人滾雪球一樣；然而，潑水儀式不僅僅是一種趣味的活動；其背後所包含宗教意義深遠：水在傣族人看來首先是宗教純潔的象徵，也是人與人之間善意的象徵。因此，在潑水節這一天，無論是近鄰、同鄉，甚至是陌生人互相潑水，都是一種祈求吉祥如意、平安健康的表現。 每年潑水節期間都會吸引中國各地遊客，龐大的觀光人潮為雲南兩個傣族自治州的旅遊做出貢獻。
香港宋干節慶祝活動早在2002年由一群在香港定居的泰國人及一些團體舉辦的，日期會在4月宋干節前或正日的星期日在香港九龍城打鼓嶺道遊樂場舉行。香港很多地方都有類似性質的節目，而大學的迎新活動都有引入和仿效。
潑水節在東南亞每個國家都有不同的名稱稱呼：老撾稱呼為新年（英语：Lao New Year）（ປີ​ໃຫມ່，Pi Mai）或宋干節（ສົງກຣານ，Songkran），在公曆4月13日至15日慶祝；泰國稱呼與老撾一樣为新年（ปีใหม่，Pi Mai）或宋干（英语：Songkran (Thailand)）（สงกรานต์，Songkran），慶祝日期與老撾一樣；柬埔寨稱呼為高棉新年或宋干節（ចូលឆ្នាំខ្មែរ 或 សង្ក្រាន្ត），於公曆4月14日至16日庆祝；緬甸稱呼為新年（英语：Thingyan）（သင်္ကြန်）通常在公曆4月13日到18日庆祝。
在印度及斯里蘭卡會以歌唱舞蹈慶祝此節日。南傳佛教的宗教儀式會在寺院舉行，年輕人在此期間拜訪長輩以示敬意。
怪怪守護神

《怪怪守護神》（日語：つぐもも）為濱田義一的日本漫畫作品，2007年10月於網路漫畫雜誌《COMIC SEED！（日语：COMIC SEED！）》開始連載，2008年8月轉移至網路漫畫雜誌《Web Comic High！（日语：WEBコミックアクション）》連載，而2013年5月再轉至月刊Action漫畫雜誌繼續連載至今。在正式開始連載前，曾先行試畫以同人誌的型態發行的試閱版本《繼百》。曾於《COMIC SUMOMO（日语：COMICすもも）》漫畫雜誌刊載出張版（特別版）。
2016年宣布製作電視動畫，於2017年4月至同年6月首播。電視動畫第2期《繼怪怪守護神》（日語：継つぐもも）於2020年4月5日播放。
付喪神是寄宿在人們漫長歲月中使用的器具或物品的思念所產生的妖精。
母親所留下的遺物「櫻花腰帶」對一也來說，是片刻也不想離手的貴重物品。某日，一也突然受到了不可思議的物體的襲擊；而在那時出現救了一也的，是腰帶所幻化成的付喪神桐葉。隨著桐葉的現身，一也開始學習面對和解決許多離奇現象，逐漸理解攸關母親不為人知的過去；與此同時，攸關人類和付喪神之間的問題逐漸浮出檯面。
位於I縣H市的神社。安置著被奏歌殺害的上岡菊理的遺體。
2017年4月至6月首播，全12話。旁白由井上喜久子擔任。另外作者曾經在單行本第18冊的後記表示，該作品曾經三度宣布製作動畫，但由於戰鬥戲水準過高、和過激的成人內容，導致動畫化的難易度激增等原因，長久以來都被認為是難以動畫化的作品。
第2期「繼怪怪守護神（継つぐもも）」於2020年4月播放。另外，第1期播畢之後有推出OVA（下述）。
日本深夜動畫：下文記載的日本国内播放時間使用日本標準時間（UTC+9）表示。因為部分時間标识會採用30小时制，因此請留意这类超过24:00的时间，其實際播放時間為翌日清晨。
2019年3月6日在niconico動畫宣布製作第2季電視動畫與OVA的企劃，在第一次募集資金時很快籌到目標金額300萬日圓以上，最終在第二個目標金額600萬日圓中籌到約800萬日圓，使得OVA原本預定播放時間只有10分延長至20分。最後OVA收錄在單行本第24集特裝版中，於2020年1月22日發售。
魔法使光之美少女！

《魔法使光之美少女！》（日語：魔法つかいプリキュア!）是東堂泉製作的魔法少女動畫作品，「光之美少女系列」第十三作，屬第十一代光之美少女。2016年2月至2017年1月在朝日放送和朝日電視台播放。
續集《魔法使光之美少女！！～MIRAI DAYS～》（魔法つかいプリキュア！！～MIRAI DAYS～）於2025年1月至3月播放。
新學期升上國中二年級的朝日奈未來，於春假某個晚上目擊不明物體墜落至附近的公園。抱持那可能是魔法使的期待，她在第二天早上帶著自小深愛著的絨毛玩具熊莫夫倫一同探個究竟，結果真的遇上於空中騎著掃帚的女孩，並發現二人竟然戴著同樣的吊飾。就在此時，闇之魔法使的部下巴提突然展現於跟前，並生出怪物以迫出他們和理子都在尋覓當中的神秘寶石「波紋綠寶石」。二人慌張之際，最終還是堅定地與莫夫倫手牽手，道出魔法咒語。隨後，吊飾突然閃現光輝，宣告傳說中的魔法使「光之美少女」正式誕生。
位處魔法界的中心地帶，為培養魔法使及各類魔法專業人才的專門學校，校風嚴謹且學術氣息濃厚，未來與理子以及隨後加入的言葉（小哈）正是在此處學習魔法。在此上方的樹頂有座除了校長能打開外其他人都打不開的魔法大門（但在第19話結尾未來與理子藉助新發現的波紋紫水晶的力量成功將其打開），而這座魔法大門會根據開門者內心的想法自動選擇要前往的目的地。
本作在片尾曲繼續採用全3D製作動畫，並由原七惠（日语：原ななえ）擔任舞蹈創作，首次由主角的聲優擔任片尾曲的主唱；第15話為光之美少女系列的第600話，在片尾曲結束之後播放了第600話到達的特別消息。
第二季中國內地於2025年3月16日每週日上午10時00分由愛奇藝及哔哩哔哩更新一集，
2020年8月28日，日本一名男子在Twitter發帖，表示自己昨天與妻子吵架，未料對方事後卻利用午餐飯盒報復。他上班時一度未察覺異樣，直到午餐時間他拿出飯盒準備用餐時，才發現飯盒被掉包，變成本作的光之美少女朝日奈未來／奇蹟天使和十六夜理子／魔法天使的款式，事後他在帖文上傳照片並感嘆地以1句概括自己心情，稱「47歲的夏天，飯盒在與老婆吵架後被調包了」。帖文上載後引起當地網民討論，並已獲得17.6萬個讚好，不少網民更分享類似經歷，上傳自己的卡通人物飯盒照，例如麵包超人、哆啦A夢等。男子後來解釋該飯盒為女兒年幼時所使用的，妻子為了報復而特意找出來的，更笑言竟然不是《光之美少女》或《Smile 光之美少女！》款式，這實在是太過分了。
峇峇娘惹

娘惹峇峇（馬來語：Peranakan或者Baba Nyonya），也稱土生華人或海峽華人，是指明朝貴族，商人移民和东南亚原住民通婚的混血后裔。娘惹峇峇也可以指受到当地非华人族群文化影响而使用当地语言和文化的华人。女性称为娘惹，男性称为峇峇。1960年代以前娘惹峇峇在马來亚是土著身份（Bumiputera），但由于某些政党政治因素而被马来西亚政府归类为华人，娘惹峇峇今天在马来西亚宪法上的身份和十九世纪后期来的新客无分别。
峇峇（福建話「爸爸」；白話字：bā-bā）一詞源自波斯語對男性長者的敬稱，經印度斯坦語和馬來語傳入。娘惹（nō͘-niâ）一詞有人誤以爲是源自葡萄牙語對女性的敬稱donha，兩詞讀音完全不同，donha在馬來語和印尼語中是對外國女性的尊稱。娘惹是來自福建話裏的「娘嬭」(嬭，福建話lé，廣東話naai5)，峇峇娘惹就是福建話裏的爸爸媽媽，後來用於專指土生華人。
不同於馬來半島的峇峇娘惹，華人與纳闽、沙巴土著的混血族裔稱為华嘉族（Sino-Native），在吉蘭丹州的土生華人，被稱為福建暹（Hokkien Siam），登嘉樓州的土生華人，有時也被稱爲美娘和阿旺（Mek dan Awang）。另外在泰國，由於語言、文化、習俗有別，娘惹峇峇常被視爲馬來人的分支，稱為婭婭峇峇（Yaya Baba/ย่าหย๋า-บ่าบ๋า），而較不常被歸類為華人，主要差異包括：在泰國南部的華裔泰國人講中央泰語為主（集中在合艾和班敦），而娘惹峇峇講普吉話（南部泰語一種方言）；華裔泰國人無慶祝九皇爺誕之習俗；娘惹峇峇沒有漢姓。
馬來西亞這個社區的成員將自己稱為Nyonya Baba。娘惹（Nyonya）是指女性，峇峇（Baba）是指男性。這個人群分類特別適用於馬來亞英國海峽殖民地的漢族人口和荷蘭控制的爪哇島以及其他地方，這些人群已經部分或全部採用了馬來世界（Nusantara）的習俗，並部分被吸收到當地社群之中。許多人是新加坡的精英，對英國比對中國更忠誠。大多數人在馬六甲海峽生活了幾代人。她們通常是商人，是英國人和唐人，或唐人和馬來人之間的的中間人，反之亦然。因為她們大多是受英國教育，因此，她們幾乎總是能夠說兩種或更多種語言。
這個人群主要是在明代郑和下西洋之后开始移民到东南亚，大部分的原籍是泉漳或广东潮州地区，小部分是广府和客家籍，很多都与當地人混血。雖然娘惹峇峇們不懂中文，但是她們卻秉承著中華文化的美德。 例如她們注重孝道，而且尊卑有序，對於身教與禮教更代代相傳。 因為她們認為沒了中文，自己應該更加的注重這些禮俗的傳承，所以她们的紅白喜事都是以中華傳統為主的。 服飾方面，年輕的娘惹會身穿可巴雅與紗籠做搭配、而較為年老的娘惹們會著較寬鬆的長衣（馬來語：Baju Panjang）。峇峇們大多會以襯衫與紗籠做搭配，但是到了比較正式的場合裡，他們才會穿上唐裝 。直到英國統治馬來半島時，娘惹們才開始穿上洋裝而峇峇們才開始穿上西裝。頭飾方面，娘惹們在未結婚之前會綁起兩個髮髻。直到她們結婚之後，她們就會把頭髮綁在一起，束成一個髮髻。前期的峇峇們是綁著辮子的，隨著清朝閉門鎖國的政策與英國統治下，漸漸的峇峇們不再綁辮子了。娘惹峇峇人的通用語稱為峇峇話，並非單純的福建話，在使用漢語語法的同时，也會參雜使用馬來語与其它方言。但是根據不同的區域，詞彙的使用也會不一樣。
有些受華文教育的华人也稱那些從小受英式教育的華人為“峇峇”，這個用法有藐視的意思，表示此華人已经数典忘祖或者不太像華人了。此外，當地的閩南人亦有句俚語叫作“三代成峇”，根據這句话的定義，所有在馬來西亞出生的第三代華人也都成了峇峇，但這句话沒有藐視的成份，只是意味到了第三代的華人，由於適應當地的社會環境與文化的緣故，其文化難免帶有當地色彩，而不是具有峇峇的身分。
此外，“峇峇”亦特指一個自稱並被稱为“峇峇”的早期華人移民族群，也就是今日在馬六甲以及馬來西亞獨立前在檳城和新加坡的峇峇，峇峇華人講馬來語，他們也自稱「Peranakan」或者「僑生」——馬來語中“土生的人”，故“Cina Peranakan”即土生華人，這一詞本用來識別“峇峇人”與“新客”——也就是清末民初以来從清朝來的華人。
在19世紀的馬來半島，這樣的分別很明顯也很重要，“峇峇”是土生的，而“新客”是移民的，兩者的生活習慣和政治意識不太一樣。虽然現在的馬來西亞華人大都是本地出生的，可是Peranakan一詞已成為“峇峇人”的专用自稱。
在今天的马来西亚，由於政策的因素，一位马来西亚华人男子如娶一位马来女子为妻，他自己也要皈依伊斯蘭教，他们的子女也不是峇峇娘惹，而是馬來人。峇峇娘惹可谓当世产生的特殊族群。
由於海上絲路和後來鄭和下西洋的關係，位於華南尤其是閩南一帶的人經常通過南海航行通過馬六甲海峽，不少口操閩南語的人因此來到了馬來半島，而當地原住民見到華南來的閩南人時總是聽到男性被稱呼為「阿爸（a-pa）」，女性卻被稱呼「阿娘（a-niâ）」，久而久之原住民便把這些人的男性稱做「峇峇（baba）」，而女性便稱之為「娘惹（nyonya）」。
由于英国殖民统治马来西亚，故当年大多数土生华人接受英语教育，懂得三种语言能够同时接触華人、马来人和英国人，也因为他们懂得三种语言的缘故，在英政府统治期间有大部分土生华人从事国家行政和公务员职位。由于长期和英国人交往，有很多土生华人皈依基督教。渐渐地土生华人也就成为了海峡殖民地（槟城、马六甲和新加坡）有影响力的一个团体，并也被称为“King's Chinese ”（屬於国王的华人），同时也效忠英女王。 由于土生华人“土生土长”的身份又受到英政府的重用，生活基本上已经属于富裕，故把后期到来的华人和华工区分为新客。
一般具有較強烈華夷秩序的人士经常批評峇峇娘惹「数典忘祖」，虽然馬來西亞華人公會的創始人陳禎祿本身是诞生于马六甲的土生峇峇华人。 陳禎祿逝世后，他的墓碑上刻着“民国四十九/庚子年十月二十五日仙逝”。当时距离英国承认中华人民共和国和中华民国迁台已经十年之久，加上马来亚联合邦已于1957年独立，马来西亚华人普遍上为了避免其他种族质疑效忠程度已采用西元纪年。陈氏家族采用民国纪年为正朔，也證實峇峇在某種程度上仍然具有華夷秩序。
马六甲三保山墓地达二十五公顷，有一万两千个坟墓，许多墓碑就是明、清、民国三代遗存的。其中一块墓碑可能以明朝为正朔刻了“皇明显考维弘黄公妣寿姐谢氏墓。壬戌年仲冬谷旦、孝男黄子、辰同立”，这一墓碑受不少学者在马六甲研究上引用。对于中國籍先祖留下来的礼仪，马六甲峇峇娘惹社群虽不懂涵义却保留下来，让三保山成为中華風格濃厚的地方。
最後流亡-銀翼的飛夢-

《最後流亡-銀翼的飛夢-》（日语：ラストエグザイル-銀翼のファム-），為日本的電視動畫作品。2011年10月7日於CBC、TBS播放。
在被譽為生命之源的「格蘭湖」附近，亞迪斯聯邦和杜蘭王國的戰爭沒有休止。坐擁壓倒性優勢的聯邦，趁著杜蘭國王病重與和談的機會準備進行殲滅。就在這時，不屬任何國家的空族介入，把杜蘭王國的公主們解救過來。引起公主注意的，是那位駕駛大黃蜂自由舞動的飛行員——飛夢……
隨著戰火蔓延，亞迪斯聯邦總統——盧梭尼亞的目的逐漸浮現，謎之力量「流亡號」亦重新在這個星球出現……
空族（Sky Pirates）
日本深夜動畫：下文記載的日本国内播放時間使用日本標準時間（UTC+9）表示。因為部分時間标识會採用30小时制，因此請留意这类超过24:00的时间，其實際播放時間為翌日清晨。
柬埔寨福建人

柬埔寨福建人，又稱高棉福建人（高棉語：ខែ្មរចិនហុកគៀន），為12世紀以來移居至柬埔寨的閩南人的後裔。這個術語具體指的是祖先來自中國閩南的柬埔寨華人。隨著近代人口遷移，柬埔寨福建人也移居到泰國、越南和美國等地。柬埔寨福建人社群已經與高棉族部分或全部同化，大多數都由服裝和語言證明。這種同化情形與馬來西亞及印度尼西亞的峇峇娘惹社群類似，但保留的中國傳統文化習俗仍然顯示為華人而非完全同化為柬埔寨當地族群。
中國最早和扶南有商業貿易往來在公元1世紀。元朝事務官周達觀在柬埔寨記錄了當地華人。他描述道：“來自中國的旅行在該地區經常短暫停留，但有個華人聚居的社群，他們融入柬埔寨社會中，那時已經有中國遺民定居在印度支那”。來自福建的閩南族群為首批定居在柬埔寨的華人社群。15世紀又有一批閩南人跟隨鄭和下西洋，他們沿著占婆（今越南）到東南亞定居，他們到馬六甲和爪哇與馬來族群通婚成為峇峇娘惹，到柬埔寨與高棉族通婚成為柬埔寨福建人。在19世紀末，金邊已經有大量以閩南人和海南人為主的華人社群。閩南族群不斷融入當地族群，使柬埔寨福建人越來越淡化華人的認同，甚至認為是柬埔寨人而非華人。紅色高棉時期，柬埔寨福建人不易保有自身的傳統。
柬埔寨福建人的文化融合了中華文化和高棉文化（英语：Culture of Cambodia）。和峇峇娘惹的文化不同，高棉文化的影響已經融合在柬埔寨福建人的文化中。柬埔寨福建人男性為維繫中華文化部分，而女性可以認同高棉文化。
柬埔寨福建人的傳統服飾展現了中柬文化的特色。在法國殖民時期，引進許多西式服裝，改變了柬埔寨福建人的服飾選擇。
柬埔寨福建人熱炒的烹飪技術，對現代柬埔寨料理烹飪有很大影響。在農曆新年期間，麵食料理為受歡迎的菜餚之一，和新加坡、馬來西亞的華人料理福建麵一樣由大米製成，並和蝦子一起料理。
画皮II

《画皮II》（英語：Painted Skin: The Resurrection，台湾片名《转生术》）是一部2012年以3D格式上映的中国大陆古装魔幻片，亦为2008年上映的华语电影《画皮》的续作。该片由宁夏电影集团有限公司、鼎龙达（北京）文化发展有限公司、华谊兄弟传媒股份有限公司等出品，华谊兄弟负责发行，并由乌尔善执导，陈国富监制，周迅、陈坤及趙薇领衔主演。影片的背景设定在前作的五百年以后，讲述了狐妖小唯从冰封之地逃离后，为获得人心而介入将军霍心和靖公主的感情，并与公主交换了身体，然而面对天狼国突如其来的抢婚之战，三人的命运被紧密联系在了一起。本片名言：“杜鹃花，真的很香。”
本片于2011年5月29日举行启动仪式，5月31日在北京门头沟正式开机，历经五个月时间，先后辗转河北易县、内蒙古克什克腾旗、西藏江孜等多地取景拍摄后，于同年10月30日杀青关机。2012年6月28日，影片在中国大陆正式公映。
日蝕之刻，陰陽顛倒。
天地混沌，魔道難分。
妖欲成人，唯求真心。
心體合一，轉生為人。
妖都想修煉成人，但空有形而無心，雖能操弄妖術、來去自如、永生不滅，卻陰暗冰冷、毫無生趣。只有成為真正的人才能體會人間的情感與溫暖，據說那一刻更勝永恆。唯獨必須有人自願將他的心獻出來，放進妖的胸膛, 方能轉生為人。
九宵美狐小唯（周迅飾）逃離寒冰煉獄，決心做人，永不再受寒冰侵體之苦。而一心為求真愛，不計代價恢復美貌的靖公主（趙薇飾），面對小唯提出的美貌交易，難抵誘惑，但這人妖交易卻意外引爆一場人魔大戰。
人與人、人與妖、妖與妖之間多角複雜的愛恨情仇，匯集成一段驚心動魄的跨界傳說。
主创历时5个月在西藏等地取景拍摄，拍摄地在4500米的高原上，拍摄宝石蓝的天空和纯白色的建筑，让影片有纯自然的背景景观。2011年10月30日拍摄完毕。香港资深摄影师黄岳泰任摄影指导，郝艺任美术指导。
在拍摄靖公主出场救小唯的段落，即赵薇的第一场戏，发生了坠马事件，晕迷醒来后的赵薇一度短暂失忆。
在西藏自治区取景拍摄期间，赵薇发生高原反应，因为过度劳累，她在微博声称“脑袋疼”、“死里逃生”、“喘不过气来”。
费翔表示，片中天狼国所使用的为『梵语』，并有教授教导。
该片拍摄中，处于夏季，天气炎热，演员頂着40多度的高温完成，显示敬业精神。
影片中運用的特效化妝部分，僅僅狐妖小唯的一場換皮戲份，讓百人的特效化妝團隊忙碌60週，對再度飾演“小唯”的周迅來說，7個小時的“靜坐”更讓她苦頭吃盡。
导演乌尔善：“我们自己中国有着无窮无尽的资源，我们要拍摄一些有自己民族记忆的电影，那种不同于西方魔幻的电影”，“我们也试图把亚洲各地的传统文化元素，变成创作魔幻电影的资源。”
陈坤评价该片说：“《画皮》给人是一种清淡的感觉，但是这次乌尔善导演的口味真的很重，我刚刚看过粗剪之后的片子，可以说完全颠覆了我最初看到剧本的感觉，电影更加有想象力了，一定是一部超豪华电影盛宴。”
看过《画皮Ⅱ》的海报，引发舒淇和范晓萱在新浪微博大赞该片，声称“期待”。
陈坤：“周迅和赵薇的表演就像大鹏鸟，展翅九万里，我就像虫子，在地下使劲叫。看完电影，我一夜没睡，才发现导演找我是为了衬托他们。”
冯绍峰：“这一次我负责性感，因为这个角色的衣服都是丝质镂空的。”
杨幂：“我在电影中是一只鸟，与冯绍峰和周迅的对手戏比较多，在电影中起到了穿针引线的作用。”
陈坤分析演员角色时说：“赵薇很像水，但有穿石的力量，周迅像冰，很锋利，我自己是火。这三种看似不相容的元素，却能融到一起。”
2012年3月18日，制片方举办了预告片试映会，20日正式网络发布引起回响，时光网以金色（靖公主—赵薇）、红色（霍心—陈坤）、白色（小唯—周迅）、绿色（雀儿—杨幂）、黄色（庞郎—冯绍峰）、黑色（天狼巫师—费翔）、银色（天狼女王—陈廷嘉）分析角色性格色彩。
《画皮II》2012年8月17日在北美小规模上映，在烂番茄网站上6篇西方媒体评论为83%， MetaCritic网站上4篇西方媒体评论为57/100。
本片在中国大陆首周四天票房近3亿元，为该周票房冠军。随后更是连续蝉联两周票房冠军，至8月5日累计达7.26亿元，从而打破了《让子弹飞》创造的中国大陆国产片票房记录，直到当年底该记录被《人再囧途之泰囧》（12.6亿）和《十二生肖》（8.7亿）打破。部分媒體認為此主要得益于广电总局的“国产片保护月”政策。
本片的香港票房为909万元港币。
台灣票房方面，最終獲得4000萬元新台幣。
Ajoomma (film)

Ajoomma (Korean: 아줌마; simplified Chinese: 花路阿朱妈; traditional Chinese: 花路阿朱媽) is a 2022 Singaporean-South Korean drama film directed by He Shuming and produced by Anthony Chen. It stars Hong Hui Fang, Kang Hyung-seok and Jung Dong-hwan.
The film garnered four nominations at the 59th Golden Horse Awards and Hong became the first Singaporean to be nominated for the Best Leading Actress award. It premiered at the 2022 Busan International Film Festival on 7 October 2022 and opened in local cinemas on 27 October 2022. The film was selected as the Singaporean entry for the Best International Feature Film at the 95th Academy Awards.
The film is touted as the first official Singapore-South Korean co-production. The filming was interrupted by the COVID-19 pandemic. It was mostly shot in South Korea, with Hong filming there between end of December 2021 and February 2022. Filming was completed by early April 2022.
Алтернатива за българско възраждане

Алтернатива за българско възраждане, широко известна със съкращението АБВ, е лявоцентристка социалдемократическа политическа партия в България.
Създадена е през януари 2014 година. Лидер на партията е Георги Първанов – президент на България (2002 – 2012) и лидер на Българската социалистическа партия (1996 – 2001).
На изборите за членове на Европейския парламент през май 2014 година партията събира 4,02 % от действителните гласове.
През април 2019 г. АБВ и още няколко партии сформират коалиция, под името „Коалиция за България“, за явяване на европейските избори.
През август 2022 г. влиза в коалиция с партия „Български възход“ с председател бившия служебен министър-председател на България и министър на отбраната генерал Стефан Янев и участва в изборите за 48-о народно събрание, където коалицията „Български възход – АБВ“ печели 4,8 процента от гласоподавателите и влиза в 48-ото народно събрание с 12 народни прдставители.
На местните избори АБВ печели контрол над общинските съвети на две общини.
На местните избори през 2019 ПП АБВ реализира 23 кмета на общини и над 200 души в общинските съвети в страната
Град Прилеп в Българското възраждане

„Град Прилеп в Българското възраждане (1838 – 1878 год.)“ (изписване до 1945 година: „Градъ Прилѣпъ въ българското възраждане (1838 – 1878 год.)“) е книга на Христо Шалдев, излязла на български език в 1916 година в София. Книгата е резултат от проучванията на развитието на българските възрожденски борби в града, които Шалдев прави от 1908 до 1912 година, когато е главен български учител в Прилеп. Книгата е основен източник за българското възрожденско движение в големия западномакедонски град. Разделена е на три периода - първите две части са за църковното и за учебното дело в Прилеп до 1838 година. Следва история на Прилепската българска община от 1838 до 1858 г. и история на учебното дело през същия период. И накрая последните две, най-големи части са история на църковното и учебното дело в Прилеп от 1858 до 1878 година.
Ранно Възраждане

Ранното Възраждане според официалната българска историография започва от през XVIII век и продължава до началото на XIX век.
Периодът се характеризира с бързото разпадане на османската стопанска и военно-политическа система и превръщането на Османската империя във второстепенна политическа сила в Европа; с разширяването на стоково-паричните отношения, с появата на нови обществени сили и преди всичко национална буржоазия. През този период се заражда и националната идея в българската история-националноосвободителната идеология. В духа на общобалканската солидарност българите участват в освободителните движения на Балканите, правят се и първите опити за политическо и военно възстановяване на българската държавност.
Спорно е началото на историческия процес. Универсално, за начало на българското възраждане се приема 1762 година, когато Паисий Хилендарски пише своята „История славянобългарска“. Българските възрожденци поставяли началото през XIX век, а Христо Гандев го сваля в началото на предходния XVIII век, с края на управлението на великите везири от рода Кьопрюлю.
До средата на XVIII век империята на османците не изглежда слаба, нито западаща. По това време се случили редица събития, които преобърнали конфигурация на силите в Европа - дипломатическа революция, последвана от Седемгодишната война. През 1763 г. между Кралство Прусия и Османската империя са установени дипломатически отношения. Белградският мирен договор защитил добре османските интереси, при това никак не без заслугата на османската армия, командвана от великия везир Иваз Мехмед паша.
През 60-те години на XVIII век са реализирани редица промени в империята, част от които са закриването на вековни православни институции - Печка патриаршия и Охридска архиепископия. Тази османска политика, определено не срещнала разбиране сред раята, която започнала постепенно, но твърдо и постоянно, да симпатизира на православната Руска империя, в която виждала нов закрилник на интересите си. По този начин, и посредством политиката на просветен абсолютизъм, се възбудило българското народностно самосъзнание и патриотично чувство.
Челопечене

„Челопечене“ е квартал на София, част от район „Кремиковци“. Намира се извън околовръстното шосе, на около 12 км североизточно от центъра на София.
За името на квартала има 2 легенди. Едната е, че името идва от структурата на квартала, където слънцето винаги напича челната част. Има и друга легенда, която разказва, че по време на Руско-турската освободителна война турците, отстъпвайки, запалват източната част на селото и изгаря цяла махала. Тогава при пожара изгаря и челото на една, та името на тогавашното село става Челопечене.“
От 1978 г. е квартал на София.
Населението (с постоянен адрес) на квартала е 1720 души (15.09.2011).
Иконостасът на храма „Възкресение Христово“ е дело на дебърски майстори от рода Филипови. В храма има икони на струмишкия зограф Григорий Пецанов. На иконата на Света Богородица има подпис: „сіѧ икона ѡбдарисе ѿ Гіор... Петковъ, съ собругомъ, и чедомъ за душевно ихъ спасеніе, и тѣлесно, здравіе. Из рук Григоріа иконопісца македонецъ от Струміца 1879 март 16-ый“.
В 6:30 часа сутринта на 3 юли 2008 г. в Челопечене няколко военни склада с почти 1500 тона боеприпаси внезапно избухват, предизвиквайки поредица взривове (в първите часове няколко особено силни, усетени остро в цяла София, и серия по-слаби през последвалото денонощие).
Обеля

„Обеля“ е историческо село и квартал в София, България. Разположен е в северозападната част на града и влиза в състава на район Връбница на Столична община. Граничи с жилищните комплекси „Обеля 2“ на североизток и „Обеля 1“ на югоизток, с промишлената зона „Модерно предградие“ на югозапад и с невключени в определен квартал земеделски земи на северозапад.
Кварталът е застроен предимно с големи еднофамилни къщи.
На територията на днешния квартал Обеля е разкрита една от големите римски извънградски вили. Тя включва скромна, но добре организирана жилищна част, и мащабни стопански постройки, ограждащи изцяло четириъгълен вътрешен двор. Вилата е опожарена и изоставена при походите на хуните на Атила през 441 – 447 година.
Обеля се присъединява към столицата като квартал през 1961 г. с приемането на Закона за общия градоустройствен план на гр. София.
Църквата в кв. „Обеля“ – „Успение Богородично“ е построена от дебърския майстор Георги Новаков Джонгар. Иконостасът на храма е дело на дебърски майстори от рода Филипови. На 7 януари 2008 година епископ Йоан Знеполски освещава новия храм „Свети Йоан Кръстител“, построен до „Успение Богородично“.
В квартала са разположени ЧСУ „Дружба“, 140 СОУ, 62 ОУ „Христо Ботев“, 41 ОДЗ „Адам Мицкевич“, ЧДГ „Арлекино“, ДГ 138 „Приятели“ и читалище „Просвета“.
Квартал „Обеля“ се обслужва от:
На Обеля са наречени улиците „Обеля“ в квартал „Разсадник-Коньовица“ (Карта) и „Обелски път“ в квартал „Обеля 2“ (Карта) в София.
Ботунец

"Ботунец" е квартал на София, в район Кремиковци. Състои се от два жилищни комплекса - ж.к. "Ботунец 1" и ж.к. "Ботунец 2", плюс къщи от бившето едноименно село. "Ботунец 1" е застроен през 60-те години на XX век в непосредствена близост до металургичния комбинат „Кремиковци“ за жилищните нужди на тогава работещите в Кремиковци. "Ботунец 2" е построен през 80-те години на XX век с жилищни блокове, които е трябвало да бъдат издигнати в ж.к. "Металург" (днешен кв. "Левски Г"). Днес в Ботунец живеят 6818 души (по настоящ адрес към 15 септември 2022 г. според данни на ГРАО), а промишленият комплекс не съществува.
Квартал "Ботунец" се намира на 16 км североизточно от центъра на София. На север от "Ботунец", малко на североизток, е квартал "Кремиковци"(9,6 км), а малко на северозапад – град Бухово (9,5 км). На югоизток се намира с. Горни Богров, на юг – с. Долни Богров, а на запад – кв. "Челопечене".
Главната улица на квартала носи името на Васил Левски.
Бившето село Ботунец е преобразувано в едноименния квартал с Указ 120 на Държавния съвет на НРБ от 23 януари 1978 г. при създаването на район „Кремиковци“ в Столичната община. Името е произлязло от местността Ботунчица.
Православната църква „Света Троица“ се намира в центъра на "Ботунец". Иконостасът на храма е дело на дебърски майстори от рода Филипови.
Югозападно от квартала има мюсюлмалнски ритуален дом, който се намира непосредствено до мюсюлманските гробища.
В "Ботунец" има и евангелска петдесятна църква на име "Промяна", намираща се в "Ботунец 2", на ул. "Мусала" 12. Църквата не разполага с храм, но има място за срещи на протестантите в квартала.
"Ботунец 1" и "Ботунец 2" се обслужват от автобусните линии 117, 118, 119, чиято начална спирка е на Автостанция "Изток".
117: гр. Бухово, кв. "Сеславци", кв. "Кремиковци", кв. "Ботунец 2", Автостанция „Изток“.
118: с. Желява, с. Яна, с. Горни Богров, кв. "Ботунец", Автостанция „Изток“.
119: кв. "Ботунец", кв. "Челопечене", Автостанция „Изток“.
Български възрожденски майстори

„Български възрожденски майстори: живописци, резбари, строители“ e капитален научен труд на Асен Василиев, излязъл в 1965 година.
Трудът е монументално изследване на българското възрожденско изкуство. В пет отделни глави са разгледани майсторите от Тревненската школа, майсторите от Македония – представители на Дебърската школа и други; представителите на Самоковската школа; представителите на Банската школа и образописци, резбари и строители от Странджанско и други места. В труда са проучени над 900 образописци, резбари и строители от Възраждането. Книгата е продукт на дългогодишно проучване на писмени документи от различни архиви, църковни кондики, частни писма, надписи върху сгради, икони, иконостаси, стенописи, надгробни паметници и разговори с живи майстори и техни наследници. Книгата е богато илюстрирана с репродукции на икони, стенописи, портрети на майстори и родословни дървета.
Матей Гърданов

Матей Гърданов е български възрожденски майстор строител от първата половина на XIX век.
Роден е в град Крушево, тогава в Османската империя, днес в Северна Македония, но по произход е от дебърското село Тресонче. Негово дело е една джамия и други сгради във вилаетската столица Битоля. Строи също така в Драма, Лариса и на други места. Участва при стоежа на някои от сградите на Рилския манастир, строени около 1840 година. Негови са двата балкона на източното и западното крило на манастира.
Битоля (улица във Варна)

„Битоля“ е еднопосочна в по-голямата си част улица във Варна. Заедно с улиците „Пирин“ и „Братя Бъкстон“ тя е част от прекия маршрут в широкия градски център, свързващ напряко четирите булеварда „Владислав Варненчик“, „Сливница“, „Цар Освободител“ и „Васил Левски“. Наречена е на възрожденския град Битоля в днешна Северна Македония.
Сдружение на възрожденските градове

Сдружението на възрожденските градове и общности „Възраждане 21 век“ е неправителствена организация, поставила си за цел за съхраняването на националната идентичност и българския дух в развитието на българското общество.
Сдружение на възрожденските градове е основано в град Панагюрище през 1998 г. във връзка с Деня на народните будители. То издава наградата „Оборище“, ккато предложението за учредяването и е на Общобългарския комитет „Васил Левски“. Първият културен институт, удостоен с нея е Софийският университет „Климент Охридски“, а първият награден културен деец е изкуствоведа Петър Увалиев (1999 посмъртно).
Наградата „Оборище“ се присъжда от Сдружението за принос в утвърждаването на националната идентичност. Церемонията по връчването и се извършва на 2 май пред паметника на Първото народно събрание в местността Оборище. Наградата представлява специално израборена за целта статуетка.
Уста Гавраил

Уста (Майстор) Гавраил е възрожденски майстор-дюлгерин, архитектон и устабашия (главен майстор) на еснафа родом от Одрин, работил дълго време в град Копривщица. През 40-те и 50-те години на XIX век, пристигнал от Одрин по покана на тамошните преселници от копривщенския род Керекови.
Майстор Гавраил има значително количество градежи в града, извършени около средата на XIX век. Строителните похвати, прилагани от него, са съобразени с характерния за Възраждането архитектурен стил, наречен по-късно „български барок“. Стилът, развит от възрожденските архитекти, обогатен от тукашната душевност и стремеж за единство с природата, е значително по-скромен от европейските образци. Фронтоните на редица сгради в Копривщица са оформени с „кобиличните“ линии, определящи и цялостния вид и конструкция на съответната сграда. Горните сводове на редица от кованите порти, копривщенските чешми с плитките ниши, с въжеобразните си фризове и соломоновия печат, фино хармонират с природата – отдолу са с изчистени, прави линии, а отгоре се къдрят като небето.
Строежът на храма „Свети Николай“ започва след набавяне на султанско мурафле с позволение за издигането на нова църква (1839) и приключва през 1842 г. Според Константин Иречек сградата е произведение на „гръцки майстори от Пловдив“, а според Никола Мавродинов – на одринския майстор Уста Гавраил, който „извиква за тоя строеж майстори, калфи и чираци от Мирково, от Брацигово и от Одрин“.
При построяването на църквата е използван левантински стил. Стените отвън са иззидани с каменни блокове от светлосив, пълен с блестящи люспици камък. За спойка са използвани ситно счукани керемиди, жълтък от яйца и утайки от зехтин, поради което фугите са с нежен, светлорозов оттенък и са много здрави.
Талантът на Уста Гавраил стилно се изявява при строежа на други бисери: Гърковата къща (1842 г.) Моравеновата чешма (1843 г.) Генчо-Стайковата къща (около 1855 г.) и Млъчковата къща (1855 г.). Работата на одринския майстор решително оказва значително влияние върху архитектурните прелести на град Копривщица.
Взаимноосигурителната каса в Копривщица е дружество за взаимно подпомагане, основано от еснафските сдружения на абаджиите и дюлгерите в град Копривщица през 1830 година. Устабашия (главен майстор) и архитектон на дюлгерския еснаф по това време е Уста Гавраил.
Цицелкова къща

Цицелковата къща е къща в град Копривщица, строена за рода Цицелкови.
Къщата има характерния за началото на XX век възрожденски архитектурен стил. От около 1915 г. копривщенският фотограф Стоян Тодоров Козинаров (21 май 1886 – 10 септември 1949) в къщата, намираща се срещу гимназията „Любен Каравелов“, отваря книжарница „Детско просвещение“. Тук той в продължение на 35 години издава поръчани и пласирани различни по вид и сюжет пощенски картички под общ надслов „Поздрав от Копривщица“. Тези повече от 100 свои произведения печата в софийското издателство на съгражданина си Тодор Чипев.
Цицелковата къща се намира на улица „Любен Каравелов“ № 21, но не е музей и не е отворена за посещение. Северната фасада на къщата се явява граница на площад „Петко Каравелов“.
Русофили за възраждане на Отечеството

Русофили за възраждане на Отечеството е лява националистическа българска политическа партия. Лидер на партията е Николай Малинов.
На 1 ноември 2008 г. е проведен първи конгрес за създаване на Възраждане на Отечеството. Тогава над 500 армейски генерали и офицери от резерва. Съучредители на политическата формация стават Националното сдружение на клубовете на запасното членство „За честта на пагона“ и сдружението „Зелен алианс“. Партията си поставя за цел да влезе с нови лица в управлението и да възроди България. През 2009 г. документално е завършено създаването на партията. На 11 февруари 2010 г. Възраждане на Отечеството получава съдебна регистрация.
През 2014 г. партията става част от коалицията Патриотичен фронт (ПФ). През 2017 г. се провежда конгрес, на който е обновено ръководството. Начело на Възраждане на Отечеството застава ген. Емил Миланов, член на ИБ на Национално движение „Русофили“ и председател на Международната славянска община „Перун“.
От 2019 г. партията е част от „Коалиция за България“ на партия АБВ. През октомври с. г. се явява на изборите за кметове и общински съветници. Отново участва в коалиция, с листите на която са избрани 64 съветници и 8 кметове на кметства.
На 5 септември 2020 г. се провежда нов конгрес на партията, който избира за председател лидерът на НД „Русофили“ Николай Малинов. В Изпълнителното бюро на партията са избрани още четирима членове на ръководството на движение „Русофили“.
Възраждане на Отечеството се явява сама на парламентарните избори през април 2021 г., като подписва сътрудничество за подкрепа от Национално движение за ляво обединение, Нова сила и Партия на българските комунисти. Партията подписва и меморандум за сътрудничество с Единна Русия.
Възраждане (квартал на Варна)

„Възраждане“ е жилищен комплекс на 90-150 м н.в. в южното подножие на Франгенското плато, в западната част на гр. Варна, състоящ се от 4 микрорайона. Тук се намират средни и основни училища, детски градини, бензиностанции, газостанции, кафенета, хипермаркетът „Кауфланд“ и множество супермаркети като Billa, Lidl и ЦБА. Именно в този квартал се намира новооткритият парк Възраждане с площ от 37 декара. Има и високоетажно жилищно строителство, с наличие на блокове на 16 етажа. Комплексът е свързан с централната част на града посредством тролейбусни линии 82, 83, 88 и множество автобусни, част от които са: 14, 14а, 20, 22, 41, 118, 118а, 122, 148, 209, 209Б. В 1-ви микрорайон се намира луксозният жилищен комплекс Оркид Хилс, завършен през 2008 г. Във Възраждане 2 се строи и комплексът от затворен тип с име „Варна 1“.
Училището в квартала е Второто ОУ „Никола Йонков Вапцаров“. Над Възраждане 3 се намира манастирът на Борис I, където всяка година се правят разкопки. Над Възраждане 2 се намират чешмите „Илинденско въстание“ и „Света Марина“. По официални данни в четирите микрорайона на комплекса живеят около 35 000 души.
Anthem of the Bulgarian Enlightenment

The "Anthem of the Bulgarian Enlightenment", also known as "Forward, People Reborn", is the official anthem of the Saints Cyril and Methodius' Day in Bulgaria. The lyrics of the song was based on a poem by Stoyan Mihaylovski.
The song was based on a poem by a teacher on the French language at Rousse Gymnasium, Stoyan Mihaylovski. On 15 May 1892, he wrote the enthusiastic poem "Hymn of St. Cyril and Methodius", with the first verse "forward, people reborn". The song was published as a "Project for a Bulgarian All-Kind School Anthem" in the 9th until 10th issue of Misǎl Magazine and is dated to "Rousse, 1892 Aprile 15".
In 1901, Panayot Pipkov, a music teacher at the Hunters School, was commissioned to write a new song that students would sing on the coming church day of Cyril and Methodius on 11 May. He still did not find the right text and was constantly postponing. On 9 May, Pipkov noticed that one of the boys was concentrating on reading a poem in his hour, taking his book and respecting it. Before it reached half the poem, the music for the ordered student song was already born in his head. He took the chalk and began to record the notes on the board. In 15 minutes, he composed the melody, and by the end of the class, his students studied and sung it.
On 11 May 1901, the song was first performed in Lovech as a festive anthem for the praise of the work of Cyril and Methodius and the Bulgarian education. In 1902, for the Day of Bulgarian Education and Culture and the Slavonic Scripture, the song is littered and singing from all schools in the country.
After the communists took power, the obligatory ideological changes were brought about by the song. Some lines have been changed, couples have been removed, mentioning God and the apostles. Whole quotes are completely removed from readers.
It was not until the 1990s, after the democratic changes in the country, that the original text was restored. But traditionally the school holidays continue to perform the first 6 pairs of the 14 poems.