davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Saweria

Saweria merupakan platform monetisasi livestreaming di Indonesia yang menjadi salah satu bagian dari bisnis IDN. Saweria didesain untuk mendukung konten kreatif dan pengguna internet dengan menyediakan cara yang mudah bagi para pengguna untuk mendukung kreator melalui donasi langsung.
Saweria didirikan pada tahun 2019 sebagai upaya untuk menciptakan ekosistem yang mendukung para kreator konten lokal. Sejak didirikan, platform ini telah menjadi salah satu opsi bagi kreator konten Indonesia yang mencari dukungan finansial dari penggemar mereka. Pada 15 Agustus 2023, Saweria diakuisisi oleh IDN Media demi memperkuat prioritas IDN Media di industri livestreaming.
Reza Oktovian

Reza Oktovian, dikenal dengan mononim YB (sebelumnya dikenal sebagai RAP atau Rapyourbae; lahir 15 Oktober 1987) merupakan personalia YouTube, disjoki, penyanyi-penulis lagu, penyiar langsung, pengusaha, dan aktor berkebangsaan Indonesia.
Reza dilahirkan dengan nama Muhammad Reza Oktovian di Jakarta pada 15 Oktober 1987. Kedua orang tuanya sudah berpisah sejak ia masih kecil. Reza mendapat harta warisan dari sang ayah berupa mobil dan perusahaan beserta pabriknya. Namun, Reza diketahui menolak seluruh harta warisan tersebut. Reza diketahui pernah menempuh pendidikan di sekolah berbasis kekristenan dari TK hingga SMA.
Demi memenuhi kebutuhan hidupnya di Jakarta, Reza pernah menjadi tukang ojek, penjaga warnet, hingga berjualan kosmetik dari pintu ke pintu.
Reza mulai membuat kanal YouTube di tahun 2012. Namun, ia baru mengunggah video di kanal tersebut untuk pertama kalinya pada bulan Februari 2013.
Pada tahun 2016, Reza memulai debutnya dalam dunia seni peran dengan membintangi film arahan Adhe Dharmastriya dan Fajar Bustomi, yakni Modus. Pada tahun yang sama, Reza mulai terjun ke dunia musik dengan membentuk grup musik beraliran musik dansa elektronik, synth-pop, dan pop elektro dengan nama Weird Genius, bersama Eka Gustiwana dan Billy Taner.
Pada awal tahun 2018, Reza merilis sejumlah cendera mata untuk para penggemarnya. Selain itu, ia juga merilis bisnis pakaian yang diberi nama Your Bae.
Pada bulan September 2018, Reza mendonasikan kanal YouTube nya ke sebuah yayasan penyakit kanker anak, yakni Yayasan Anyo Indonesia.
Pada tahun 2019, Reza menjalin kerja sama dengan Gushcloud, untuk menjadi ko-pemilik dari PLUUS Record yang merupakan label musik berbasis Asia. Sedangkan pada akhir tahun 2019, Reza meresmikan sebuah kolaborasi bisnis bersama Kaesang Pangarep, Gibran Rakabuming Raka, dan Arnold Poernomo, dengan nama Kolaborasa, yang berlokasi di Jakarta Utara. Bisnis tersebut terdiri atas beberapa produk usaha dan Reza mendapat bagian untuk merintis sebuah warnet bernama Tokyo Gaming Space.
Merasa terbebani dengan nama lahirnya, Muhammad Reza Oktovian, yang merupakan nama pemberian sang ibu, Reza memutuskan untuk mengganti namanya menjadi Reza Oktovian pada tahun 2018.
Pada 21 Februari 2021, Reza menggelar acara pernikahannya di Bali dengan selebritas internet Wendy Meilina Leo, yang juga dikenal sebagai Wendy Walters. Sebelumnya, mereka telah menikah secara hukum negara pada bulan Januari 2021, termasuk pelaksanaan prosesi sangjit pada tanggal 2 Januari. Mereka bercerai pada tahun 2023.
Pada tahun 2022, Reza menjalani pemeriksaan terkait kasus penipuan berkedok opsi biner melalui aplikasi Quotex dengan tersangka Doni Salmanan. Reza menjalani pemeriksaan selama 6 jam di gedung Bareskrim Polri. Hal ini dilatarbelakangi oleh uang donasi yang diterima Reza dari Doni ketika ia melakukan siaran langsung saat bermain permainan video Ragnarok X. Pada 28 Maret 2022, Reza mengembalikan uang donasi sebesar 950 juta rupiah kepada Bareskrim Polri.
Weak Hero Class 1

Weak Hero Class 1 (Hangul: 약한영웅 Class 1) adalah seri televisi Korea Selatan tahun 2022 yang dibintangi oleh Park Ji-hoon, Choi Hyun-wook, dan Hong Kyung. Seri ini didasarkan pada webtun populer Naver Weak Hero yang ditulis oleh Seopass dan digambar oleh Kim Jin-seok (Razen), yang dipublikasikan pada tahun 2018, dan prekuel dari kejadian dari seri ini. Tiga episode pertama ditayangkan perdana pada Festival Film Internasional Busan ke-27, yang diadakan dari tanggal 5 Oktober hingga 14 Oktober 2022. Seri ini mulai tayang pada 18 November 2022 di Wavve dan Netflix pada 25 maret 2025.
Yeon Si-eun termasuk dalam 1% siswa terbaik di kelasnya dan tidak tertarik pada apa pun kecuali belajar. Meskipun ia lemah secara fisik, ia tidak menyerah pada para pengganggu di kelasnya yang dipimpin oleh Jeon Yeong-bin. Dengan menggunakan keterampilannya dalam mengambil keputusan dengan cepat, pengetahuannya tentang fisika, dan benda-benda di sekitarnya, Si-eun melindungi dirinya dari tindakan kekerasan yang semakin meningkat. Namun ketika ia berada dalam bahaya besar, ia menerima bantuan dari Ahn Su-ho, petarung terkuat di kelas mereka, dan Oh Beom-seok, putra seorang anggota dewan yang tersiksa. Ketiganya menjadi teman saat mereka mencoba bertahan hidup di kehidupan sekolah menengah yang penuh kekerasan dan belajar apa artinya menjadi kuat.
Benda hitam

Dalam fisika, benda hitam (bahasa Inggris black body) adalah objek yang menyerap seluruh radiasi elektromagnetik yang jatuh kepadanya. Tidak ada radiasi yang dapat keluar atau dipantulkannya. Namun, dalam fisika klasik, secara teori benda hitam haruslah juga memancarkan seluruh panjang gelombang energi yang mungkin, karena hanya dari sinilah energi benda itu dapat diukur.
Meskipun namanya benda hitam, dia tidaklah harus benar-benar hitam karena dia juga memancarkan energi. Jumlah dan jenis radiasi elektromagnetik yang dipancarkannya bergantung pada suhu benda hitam tersebut. Benda hitam dengan suhu di bawah sekitar 700 Kelvin hampir semua energinya dipancarkan dalam bentuk gelombang inframerah, sangat sedikit dalam panjang gelombang tampak. Semakin tinggi temperatur, semakin banyak energi yang dipancarkan dalam panjang gelombang tampak dimulai dari merah, jingga, kuning dan putih.
Istilah "benda hitam" pertama kali diperkenalkan oleh Gustav Robert Kirchhoff pada tahun 1862. Cahaya yang dipancarkan oleh benda hitam disebut radiasi benda-hitam.
Dalam laboratorium, benda yang paling mendekati radiasi benda hitam adalah radiasi dari sebuah lubang kecil pada sebuah rongga. Cahaya apa pun yang memasuki lubang ini akan dipantulkan dan energinya diserap oleh dinding-dinding rongga berulang kali, tanpa memedulikan bahan dinding dan panjang gelombang radiasi yang masuk (selama panjang gelombang tersebut lebih kecil dibandingkan dengan diameter lubang). Lubang ini (bukan rongganya) adalah pendekatan dari sebuah benda hitam. Jika rongga dipanaskan, spektrum yang dipancarkan lubang akan merupakan spektrum kontinu dan tidak bergantung pada bahan pembuat rongga. Pancaran radiasinya mengikuti suatu kurva umum (lihat gambar). Berdasarkan hukum radiasi termal dari Kirchhoff kurva ini hanya bergantung pada suhu dinding rongga, dan setiap benda hitam akan mengikuti kurva ini.
Spektrum yang teramati tidak dapat dijelaskan dengan teori elektromagnetik klasik dan mekanika statistik. Teori ini meramalkan intensitasi yang tinggi pada panjang gelombang rendah (yaitu, frekuensi tinggi); suatu ramalan yang dikenal sebagai bencana ultraungu.
Masalah teoretis ini dipecahkan oleh Max Planck, yang menganggap bahwa radiasi elektromagnetik dapat merambat hanya dalam paket-paket, atau kuanta (lihat bencana ultraungu untuk rinciannya). Gagasan ini belakangan digunakan oleh Einstein untuk menjelaskan efek fotolistrik. Perkembangan teoretis ini akhirnya menyebabkan digantikannya teori elektromagnetik klasik dengan mekanika kuantum. Saat ini, paket-paket tersebut disebut foton.
As-Salafi Mosque

The As-Salafi Mosque, also known as the Salafi Mosque and as the Wright Street Mosque, is a Salafi Sunni mosque, located in the Small Heath area of Birmingham, in the West Midlands region of England, in the United Kingdom. The mosque was founded in 2002 and is situated near the intersection of Muntz and Wright Streets and just behind Coventry Road.
The mosque is contained within the same building and connected to the registered charity and Islamic materials publisher Salafi Publications and the "Salafi Bookstore".
According to the mosque director, Abu Khadeejah Abdul-Wahid, more than a thousand men, women, and children pray the Friday 'jum'ah' Prayers there, and the mosque also contains a primary school and an evening Qur'an memorization school. According to mosque flyers, there are usually Islamic-based lessons every day of the week as well as seasonal conferences which can attract approximately 3,000 attendees from the UK and throughout Europe.
Dawud Burbank (Abu Talhah) was a former senior lecturer at the mosque.
As of 2012, the As-Salafi Mosque was one of one-hundred and sixty-three mosques in Birmingham. It was also one of six mosques in the Small Heath Park area.
When the Phone Rings

When the Phone Rings (Korean: 지금 거신 전화는) is a 2024–2025 South Korean television series written by Kim Ji-woon, co-directed by Park Sang-woo and Wi Deuk-gyu, and starring Yoo Yeon-seok, Chae Soo-bin, Heo Nam-jun, and Jang Gyu-ri. It premiered on MBC TV on November 22, 2024, and aired every Friday and Saturday at 21:50 (KST) for 12 episodes. It is available for streaming on Netflix in selected regions.
When the Phone Rings is a story that unfolds when a Show Window couple, who have been living without speaking to each other for three years in an arranged marriage, receive a threatening phone call from a kidnapper.
When the Phone Rings series is planned by Kwon Sung-chang, written by Kim Ji-woon, who previously wrote Doctor John (2019) and Melancholia (2021), and co-directed by Park Sang-woo, who previously directed The Forbidden Marriage (2022–2023), and Wi Deuk-gyu. It was produced by Bon Factory and Baram Pictures. It is based on the popular Kakao Page web novel The Number You Have Dialed by Geon Eomul Nyeo. The series consists of 12 episodes.
On May 8, 2024, MBC announced that they had finalized the casting for the series and were starting the production.
On March 13, 2024, Yoo Yeon-seok and Chae Soo-bin are under review considering appearing in the series. On June 27, it was reported that Jang Gyu-ri received an offer for the series and is positively reviewing it. On May 8, Yoo and Chae had been confirmed to appear in the series. On September 24, Yoo, Chae, Heo Nam-jun, and Jang had confirmed their appearances as the main characters in the series.
When the Phone Rings premiered on MBC TV on November 22, 2024, and aired every Friday and Saturday at 21:50 (KST). Netflix announced that the series would be available for streaming exclusively on its platform.
When The Phone Rings debuted on Netflix with 3.3 million views, peaked at 6.6 million views, and ended its run with 4.6 million views during its final week. In the series finale, it achieved second place in the TV-OTT drama category for buzzworthiness, as reported by Good Data Corporation's FUNdex.
Following the series' release, the original web novel and webtoon saw significant increases in popularity. The web novel experienced a substantial rise in both viewership and sales, reaching the top spot on KakaoPage's daily web novel rankings. Similarly, the webtoon, which debuted shortly before the drama series, climbed to the number two in KakaoPage's weekly romance webtoon rankings, demonstrating a notable increase in viewership and sales.
The final episode featured a scene portraying the fictional country of Paltima issuing airstrikes against another country, Izmael, as well as holding Korean nationals hostage. Many viewers believed the two countries represented the Israel and Palestine, respectively. This led to netizens boycotting the show, claiming that the portrayal of the Israeli–Palestinian conflict was insensitive. Others accused the show's creators of misrepresenting the conflict or pushing a Zionist agenda. The creators have yet to clarify on the controversy.
Kampong Delta Mosque

The Kampong Delta Mosque commonly known as Masjid Kampong Delta is located in the Tiong Bahru neighbourhood of the Central Region, Singapore. The mosque was built in 1975 to replace a previous surau (Muslim prayer house) that stood in the same place and has been expanded into a two-storey structure ever since. It is one of Singapore's smallest mosques, alongside the Surau Al Firdaus.
The site where the mosque now stands was formerly the location of a surau that was established in the 1960s. The surau was eventually torn down and a new mosque was built over it that officially opened in 1975, with its opening ceremony being attended by Haji Rahmat bin Kenap, the People's Action Party Member of Parliament for Geylang Serai. However, the present two-storey structure was completed in 1995.
In 2021, the mosque had an extremely low number of worshippers due to the pandemic, resulting in it closing on Fridays due to lack of people for the Friday prayer. The mosque's situation improved after the pandemic had ended in 2022. On the 13th of June 2022, the mosque was broken into and one of its donation boxes removed, with at least SGD$274 stolen from it. The culprits, two teenage boys, were then apprehended and pleaded guilty in 2023.
The Berita Harian describes the mosque as being one of Singapore's smallest mosques.
Tengku Ampuan Jemaah Mosque

The Tengku Ampuan Jemaah Mosque (Malay: Masjid Tengku Ampuan Jemaah) or Bukit Jelutong Mosque is a Selangor's royal mosque located in Bukit Jelutong (Section U8) near Shah Alam, Malaysia. It is the second state mosque of Selangor after Sultan Salahuddin Abdul Aziz Shah Mosque in Section 14. This royal mosque was named after the consort of the late Almarhum Sultan Sir Hisamuddin Alam Shah, late Almarhumah Tengku Ampuan Jemaah of Selangor. She was also the second Raja Permaisuri Agong (Queen) of Malaysia.
The mosque was built by Sime Darby Properties which is also a developer of Bukit Jelutong. Construction of the mosque began on 2010 and was completed on 2012. The mosque was officially opened by the Sultan Sharafuddin Idris Shah of Selangor on 13 March 2013.
The mosque's donation box was stolen in June 2024 and was not reported to the Jabatan Agama Islam Selangor.
Middle Eastern.
Masjid Hussain Sulaiman

Masjid Hussain Sulaiman (Jawi: مسجد حسين سليمان; Hussein Sulaiman Mosque) is a mosque located along Pasir Panjang Road, within the neighborhood of Pasir Panjang in southern Queenstown, Singapore. Built in 1902, the mosque is well-known for its green colour scheme and is adjacent to the National University of Singapore.
Masjid Hussain Sulaiman is named for its patron, Hussain bin Sulaiman, who collected funds to build a mosque in Pasir Panjang. The funds were used to build a surau (prayer hall) in 1902, which was eventually expanded into a large mosque. A prayer hall for female congregants was added in 1992, while a small dome was added to the roof over the main prayer hall during a renovation in the early 2000s. Then in 2016, the mosque received an extensive renovation to improve its facilities for its large number of congregants.
Congregants visiting the mosque include residents from the surrounding neighbourhoods, Muslim staff from adjacent institutions like the Singapore Science Park as well as Muslim students from the National University of Singapore behind the mosque. The mosque holds various religious programs including online classes. In 2007, the mosque held a donation drive for utilities. It also registered for being a dementia-friendly facility in 2021. With the help of another mosque, the Masjid Ar-Raudhah of Bukit Batok, Masjid Hussain Sulaiman was able to hold a mass Qur'anic recitation gathering on December 2024.
Masjid Hussain Sulaiman is built in a style that is evocative of the traditional Malay kampong (village) house. The various renovations over the years have preserved most of the mosque's original appearance. However, the mosque's water fountain and zinc roof have not been retained. According to the Majlis Ugama Islam Singapura, the mosque has a capacity of 300 worshippers.
The colour scheme of the mosque is predominantly green, which made it recognizable and memorable to locals.
On 27 January 1999, the mosque was broken into after closing hours, ending with $100 stolen from the donation box that was specially set up for the occasion of Eid al-Fitr.
List of Little Mosque on the Prairie episodes

Little Mosque on the Prairie is a Canadian television sitcom created by Zarqa Nawaz and produced by WestWind Pictures, that originally aired on CBC Television. Little Mosque on the Prairie follows the Muslim population of the fictional rural prairie town of Mercy, Saskatchewan. It premiered on January 9, 2007 and ended on April 2, 2012, with a total of 90 episodes over the course of 6 seasons.
On February 11, 2011, it was announced that CBC had renewed the series for a sixth and final season. The final season began airing on January 9, 2012 and consisted of 11 episodes.
Coaches and wagons of Bangladesh

Coaches and wagons of Bangladesh are rail vehicles operated and maintained by Bangladesh Railway. At the end of the year 2004–2005, Bangladesh Railway had a total of 1,406 coaches. Among them, 1,344 were for conveyance of passengers and 62 were for luggage, mails, parcels and departmental uses. Bangladesh Railway also had 10,236 wagons among which, 7,310 are covered, 1,115 are open and 1,811 are specialized types.
Bangladesh Railway has imported passenger coaches from various countries over time, manufacturing some locally.
During 1998, 67 meter-gauge coaches were added to the fleet. They were manufactured by Wagon Pars. The underframe or bogie used German technology. In 2017, an initiative to rehabilitate some of these coaches began at Saidpur railway workshop. The reconstructed coaches feature comfortable seats, stainless steel instead of mild steel in the floor, floor mat, modern lights, alarm chain pulling controller, modern commode, cellphone and laptop charging system, and air brake, with some broad gauge vacuum coaches imported.
In 2007, CRRC of China supplied white air braked meter-gauge coaches to Bangladesh. In November 2020, a contract was awarded to CRRC to supply 200 broad gauge coaches. The purchase was scheduled to be completed by June 30, 2020.
In 2006, a contract was made with PT Inka for 50 broad-gauge coaches. In March 2020, a contract was awarded to PT INKA to supply 100 meter-gauge and 50 broad-gauge coaches. It was planned to import 100 more meter-gauge coaches later. এছাড়া ২০১৬ সালে কিছু পিটি ইনকার ব্রডগেজ ও মিটারগেজ কোচ আমদানি করা হয়েছিল।
On 2016, a contract was made with RITES Ltd to supply 120 broad-gauge LHB coaches along with 36 broad gauge and 10 metre gauge locomotives. The order included 17 AC Sleepers, 17 AC Chairs cars, 34 non-AC Chair cars with pantry, 33 non-AC Chair cars with prayer room and 19 power car coaches. These coaches are made with stainless steel, have fiat bogies and are capable of running at 160 km/h speed. The first 60 coaches were delivered by June 30 the same year. The coaches were manufactured by Rail Coach Factory, Kapurthala and locomotives were manufactured by Banaras Locomotive Works.
On 20 May 2024, another contract, worth $111.26 million, was signed with RITES Ltd to supply 200 broad-gauge coaches. This signing was done after a global scale competitive bidding procedure. Of these, 104 coaches will be air-conditioned and 96 will be non-AC. Rail Coach Factory, Kapurthala will manufacture these coaches. RITES will also provide design expertise, spare parts support, and training. The delivery and commissioning of the coaches will be completed within 36 months of signing the deal and followed by 24 months of warranty.
A joint venture of China National Technical Import and Export Corp, Jiangsu Railteco Equipment Co and Jinxi Railway Vehicle Co has been awarded a contract to supply 50 broad gauge and 75 metre gauge vans. All of vehicles were to be commissioned within 27 months.
Etiquette in Pakistan

In Pakistan, etiquette, or the code of social behavior that governs human interactions, is largely derived from Islam and focuses on the values commanded by the religion, and has its own cultural etiquette based mainly on South Asian influences.
In urban Sindh and other parts of the country, men and women usually lower their heads and lift their hands to their forehead to make the "adab" gesture when greeting each other. Although, the Islamic greeting, "As-salamu alaykum" is generally used in the country, which means 'Peace be upon you'.
Mujawayo Esther

Mujawayo Esther (yavutse 1958) ni w'umunyarwandakazi akaba umuganga mu miberewo n'imibanire y'abantu bizwi nka ( sociologue akaba na psychotherapiste) . Akaba yararokotse genocide yakorewe abatutsi muri 1994, ariko yayiburiyemo abantu benshi bo mu muryango we. Ni umwanditsi w'ibitabo byinshi. Muri 1994, yashinze Ishyirahamwe ry'abapfakazi ba Jenoside yakorewe abatutsi mu Rwanda . Yabonye impamyabumenyi y'icyiciro cya kabiri cya kaminuza muri psychologiya yakuye muri kaminuza ya East Anglia muri 1997.
НАДя
Urwibutso rwa jenocide rwa Nyamata

Urwibutso rwa Jenoside rwa Nyamata rwubatswe ku cyahoze ari urusengero mu birometero 30 uvuye mu majyepfo ya Kigali mu Rwanda, hibukirwa itsembabwoko ryo mu Rwanda mu 1994. Imibiri y'abantu 50.000 yashyinguwe hano.
Uru rwibutso ni rumwe mu hantu hatandatu hibukirwa Jenoside yakorewe abatutsi mu Rwanda. Abandi ni Urwibutso rwa Murambi, Urwibutso rwa Jenoside rwa Bisesero, Urwibutso rwa Jenoside rwa Ntarama, Urwibutso rwa Jenoside rwa Kigali, n'Urwibutso rwa Nyarubuye. Hariho nizindi nzibutso zisaga 250 zanditswe zibitse imibiri y'abatutsi benshi bishwe muri jenoside yo mu Rwanda.
Itsembabwoko mu Rwanda ryatangiye muri Mata 1994. Abatutsi benshi bahungiye mubyitwaga amatorero yafatwaga nk'ahantu abantu babonera umutekano muby'ukuri hatavogerwa. Abantu bagera ku 10,000 bahungiye muri uru rusengero barifungirana. Inkuta ziyi nzu yari urusengero yerekana uburyo abakoze genocide baciye umwobo mu rukuta rw'iyo nzu kugira ngo grenade zishobore kujugunywa muri uru rusengero maze zice imbaga yari yaruhungiyemo. Nyuma yibyo, abantu bari imbere bararashwe abandi bicishwa imihoro . Igisenge cy'itorero cyerekana imyobo y'amasasu kandi igitambaro cy'urutambiro kiracyafite amaraso. Ibyinshi mu bisigazwa byarashyinguwe ariko hasigaye imyenda nindangamuntu. Indangamuntu nizo zagaragazaga abantu nk'abatutsi cyangwa abahutu.
Abantu bo muri aka gace kegeranye n'urusengero nyuma y'ubwicanyi bwakorewe kuri iryo torero nabo barishwe. Ibisigazwa byabantu 50.000 byashyinguwe hano.
Ubushakashatsi mu buhinzi n’ubworozi

Ubushakashatsi mu buhinzi n’ubworozi (ISAR mu magambo ahinnye y’igifaransa; izina mu gifaransa: Institut des Sciences Agronomiques du Rwanda ; izina mu cyongereza: Rwanda Agricultural Research Institute )
Ishami ry’ubushakashatsi ku mbuto ziribwa n’imboga ntiryabagaho muri ISAR mbere ya Jenoside yakorewe Abatutsi yo mu 1994. Hariho gusa imirima y’amoko anyuranye y’avoka, amacunga, makadamiya n’inanasi yari yaratewe muri sitasiyo za Rubona, Karama na Rwerere, guhera mu mwaka wa 1970.
Ukurikije umubare munini cyane w’imbuto ziribwa n’imboga ziboneka mu Rwanda ndetse no kw’ isi hose, ubu ingufu zashyizwe mu bushakashatsi .
Ingoro y'amateka yo guhagarika jenoside

Ingoro y'amateka yo guhagarika jenocide iherereye mu ngoro y'Inteko Ishinga Amatekegeko y'U Rwanda, yafunguwe ku mugaragaro na Nyakubahwa Perezida wa repuburika y'U Rwanda Paul Kagame tariki 13 ukuboza 2017.
Iyi ngoro yubatswe mu Nteko Ishinga Amategeko izwi nka Conseil National de Development, ahasanzwe hakorera abadepite ndetse naba senateri, kubera ko ari nayo yari icumbikiye ingabo za RPF 600 zo muri Batayo ya Gatatu, zikaba ariho zari ziri kuva tariki 28 Ukuboza 1993 ubwo hari hategerejwe imyiteguro y’ishyirwaho rya guverinoma y’inzibacyuho. Aba basirikare 600 nibo bahawe amabwiriza tariki 7 Mata 1994 n’umugaba mukuru wa RPF General Major Paul Kagame, kuva aho bakajya gutabara inzirakarengane zarimo zicwa muri Jenoside. Aha ni nabwo urugamba rwo guhagarika Jenoside rwatangiriye.
Iyi ngoro igaragaza birambuye uburyo umugambi wo guhagarika jenoside washyizwe mubikorwa na RPF nyuma yuko abasirikare b'umuryango wabibumbye bari bamaze gusiga abatutsi mu kaga aho bahigwaga n'interahamwe.
Iyi Ngoro iherereye mu mujyi wa Kigali muri metero 800 inyuma ya Kigali Convention Center ,Bikaba ari ibirometero bine uvuye ku kibuga cy'indege i Kanombe.
Ingoro Y'amateka yo guhagarika jenoside igizwe n'ibice bitatu byingenzi biri mu byumba birenga 11 bigaragaza Intambwe ikomeye abari ingabo za RPF bateye mu guhagarika jenoside no gushakira igihugu amahoro n'abagituye.
Iki gice gikubiyemo inzira y'imishyikirano y'amahoro ya Arusha. Amasezerano yasinywe hagati ya RPF na guverinoma y'U Rwanda yari ihagarariwe icyo gihe na Juvénal Habyarimana, akaba yarasinywe ku itariki 4 Kanama 1993, Arusha muri Tanzaniya. Aya masezerano akaba atarigeze ashyirwa mu bikorwa ahubwo Guverinoma yariho yahisemo kwihutisha umugambi wo gutegura jenoside yakorewe abatutsi mu Rwanda n'ishyirwa mu bikorwa ryayo. Iyo umuntu asura iyi ngoro niki gice aheraho.
Iki cyiciro gikubiyemo itangwa ry'itegeko ryo guhagarika jenoside ryatanzwe nuwari umugaba mukuru w'ingabo za RPF Paul Kagame, ngo wari ufite ipeti rya jenerali majoro icyo gihe. Iryo tegeko ku ikubitiro ryahawe ingabo 600 zari zaherekeje abanuyapolitike ba RPF- Inkotanyi bari muri CND ngo zirokorore abakorerwaga jenocide byari tariki 7 mata 1994, ryatanzwe i saa cyenda zamanywa ritangirwa ku murindi wa Byumba. Iryo tegeko ryaje no guhabwa izindi ndabo zose zari mu duce dutandukanye twigihugu ngo zirokore abatutsi bicwaga. Muri iki gice kandi habonekamo inkuta zishushanyijeho ishusho yurugamba, hari n'ifoto igaragaza uko igihugu cyari kimeze jenoside igitangira ndetse nandi menshi.
Icyiciro cya gatatu cyerekana neza uko gutangira kwerekeza mu bindi bice by'igihugu nk'amajyepfo y'uburasirazuba, hagati ndetse n'iburengerazuba uko byatanzwe. Aba basirikare bari bafite inshingano yo kurokora abatutsi bicwaga hirya no hino mu gihugu, gusenya ibirindiro by'umwanzi wariho ushyira mu bikorwa umugambi wa jenoside ndetse no gukuraho guverinoma yarimo ishyira umugambi wa jenoside mu bikorwa no kugarura amahoro mu Rwanda.
Ingoro ndangamurage y’Imibereho y’abanyarwanda (Rwanda) Inzu Ndangamurage ya Richard Kandt
Urwibutso rwa Jenoside rwa Kigali
Perefegitura ya Butare

Butare yari intara ( perefegitura ) y'u Rwanda mbere yuko iseswa muri Mutarama 2006. Umujyi wa Butare niwo mujyi wa kabiri munini mu Rwanda kandi ni imwe mu ntara zahoze ari intara cumi na zibiri. Iherereye mu majyepfo yo hagati mu gihugu kandi ihana imbibi n'Uburundi mu majyepfo. yari ifite abaturage 77.449 guhera muri Mutarama 2006.
Butare yari iherereye mu majyepfo y'iburengerazuba bw'igihugu kandi ihana imbibi n'Uburundi . Uburinganire bwayo bwari bujyanye n’ibindi bihugu byose byo mu Rwanda, kandi byari imisozi ugereranije na Tanzaniya ikikije, ariko ntibyari imisozi nk’amajyaruguru yu Rwanda.
Mu buhamya bwatanzwe mu rukiko mpuzamahanga mpanabyaha rw’u Rwanda (ICTR) rwakoze iperereza kuri jenoside yo mu Rwanda mu 1994, impuguke André Guichaoua yavuze ko Butare ari "intara y’inyeshyamba." Butare ni perefegitura yonyine iyobowe n'Umututsi, Jean-Baptiste Habyalimana, warwanyije byimazeyo jenoside. Kubera ko yari ifite umubare munini w'Abatutsi, politiki ya perefegitura yiganjemo Parti Social Démocrate (PSD), aho kuba Mouvement Républicain National pour la Démocratie et le développement (MRND), aho Interahamwe za jenoside zakuye abayoboke. Interahamwe muri Butare rero ntizari nyinshi kandi zitunganijwe neza kurusha bagenzi babo bo mu bindi bice by'igihugu. Igihe igihugu cyatangiraga kumena amaraso nyuma y'urupfu rwa Perezida Juvenal Habyarimana (ntaho ahuriye na perefe) ku ya 6 Mata 1994, Butare ntiyigeze ikorwaho, usibye komini ya Nyakizu . Abatutsi benshi bahunze urugomo mu tundi turere tw’igihugu basanze ubuhungiro i Butare.
Umutuzo wamaze ibyumweru bibiri. Perezida w'agateganyo Théodore Sindikubwabo, na we ukomoka mu gace ka Butare, yashyizeho perefe mushya ku ya 19 Mata mu birori byabereye mu murwa mukuru wa perefegitura. Perefe Habyalimana nyuma yaho gato arafatwa aricwa. Umwe mu bajegukurikiraho gupfa ni uwahoze ari Umwamikazi Rosalie Gicanda, wasobanuwe n'ubushinjacyaha bwa ICTR ko ari "ikimenyetso cy'amateka ku Batutsi bose". Paramilitary imitwe n'Interahamwe bari hanyuma bubona mu Kigali, ikimenyetso ntangiriro bwicanyi. Hasabwe ko ubuyobozi bwa guverinoma y'Abahutu bwahangayikishijwe cyane na Butare kuko benshi muri bo bari kavukire; uretse Sindikubwabo, Minisitiri w'Intebe Jean Kambanda (umuntu wa mbere uhamijwe icyaha TPIR), General Augustin Ndindiliyimana (umutwe wa Gendarmie), na Pauline Nyiramasuhuko, wari minisitiri wa abagore n'umuryango bari bose bavukiye mu Butare. N'ubwo itsembabwoko ryatinze ibyumweru bibiri, 220.000 baje kwicwa. Iba barenga 20% byuzuye hamwe umubara usumba kure iya perefegitura iyo ari yo yose.
Coordinates: 2°36′S 29°45′E﻿ / ﻿2.6°S 29.75°E﻿ / -2.6; 29.75
Primărie

Primăria este o instituție a administrației locale a unei localități. Își are sediul într-o clădire special alocată. În spațiul de limbă germană clădirea respectivă se numește Rathaus (Casa Sfatului, cu referire la consiliul local), iar în cel de limbă engleză se numește City Hall (cu referire la sala orășenească de ședințe).
Cea mai veche clădire de primărie de pe teritoriul actual al României este Primăria Veche a Sibiului, clădire gotică de la mijlocul secolului al XV-lea, sediul primăriei orașului până în anul 1948. Alte foste primării declarate monument istoric sunt Casa Sfatului din Brașov, Primăria Veche din Cluj și Primăria Veche din Timișoara.
Clădirea primăriei municipiului Chișinău este un monument de arhitectură și istorie de însemnătate națională, introdus în registrul monumentelor de istorie și cultură a municipiului Chișinău la inițiativa Academiei de Științe.
Palatul Finanțelor din Brașov

Palatul Finanțelor din Brașov este o clădire care datează de la sfârșitul secolului al XIX-lea și care în prezent este sediul Primăriei și al Consiliului Local al Municipiului Brașov.
În a doua jumătate a secolului al XIX-lea, au fost întocmite primele planuri de sistematizare a Brașovului, care implicau dezvoltarea urbanistică spre suburbii, în primul rând spre Blumăna. În acest scop au fost demolate eșalonat o parte din fortificațiile medievale ale Cetății de pe laturile de nord-est și sud-vest.
Pe latura de nord-est, pe locul vast care pe vremuri constituia un câmp larg de apărare în fața zidurilor cetății, s-au construit câteva clădiri administrative: Palatul de Justiție (astăzi sediul Prefecturii și al Consiliului Județean Brașov), Palatul Poștelor precum și Palatul Finanțelor (astăzi Primăria).
Construit între anii 1897-1898 de către firma antreprenoare Martin Stenner, Palatul Finanțelor combină stilurile neobaroc și Art Nouveau, fiind similară unor clădiri din Budapesta din aceeași perioadă. În colțurile acoperișului sunt mici obeliscuri, iar ulterior deasupra intrării principale a fost instalat un ceas.
Clădirea a fost ani de zile sediul Administrației Financiare până la instaurarea regimului comunist, când a devenit sediul Sfatului Popular al orașului Brașov, apoi Consiliul Popular al municipiului Brașov, iar ulterior a devenit sediul Primăriei și al Consiliului Local al municipiului Brașov.
Materiale media legate de Palatul Finanțelor din Brașov la Wikimedia Commons
Palatul de Justiție din Brașov

Palatul de Justiție din Brașov a fost construit între anii 1900 - 1902 de fosta administrație austriacă drept sediu al Tribunalului Regal din Brașov.
În a doua jumătate a secolului al XIX-lea au fost întocmite primele planuri de sistematizare a Brașovului, care implicau dezvoltarea urbanistică spre suburbii, în primul rând spre Blumăna. În acest scop au fost demolate eșalonat o parte din fortificațiile medievale ale Cetății de pe laturile de nord-est și sud-vest.
Pe latura de nord-est, pe locul vast care pe vremuri constituia câmpul de apărare în fața zidurilor cetății, s-au construit câteva clădiri administrative: Administrația Financiară (astăzi Primăria), Palatul Poștelor, precum și Palatul de Justiție (astăzi sediul Prefecturii și al Consiliului Județean Brașov).
În anul 1900 Georg von Weer, președintele Tribunalului Regal, a formulat o cerere către comunitatea orașului Brașov pentru atribuirea unui teren de 9450 mp pe care să se construiască Palatul de Justiție. Cererea a fost aprobată, orașul a perceput o taxă simbolică, cu condiția ca toate construcțiile existente și ridicate ulterior să fie predate cu titlu gratuit publicului brașovean. Ca urmare s-a hotărât construirea Palatului de Justiție, a penitenciarului și a unor ateliere pentru pușcăriași.
Termenul de finalizare al construcției a fost fixat pentru 1 noiembrie 1901, însă Palatul a fost dat în folosință în anul 1902 și a fost înscris în cartea funciară ca „Palatul Tribunalului, închisoare și atelier”. Anexa este clădirea unde a funcționat închisoarea centrală.
Arhitectura Palatului de Justiție îmbină elemente din stilul Art Nouveau, stilul neobaroc și elemente ale eclectismului francez.
În timpul primului război mondial, după înfrângerea și retragerea armatei române în Bătălia de la Brașov (1916), aici a funcționat Comandamentul Armatei a 9-a germane, comandată de generalul Erich von Falkenhayn.
Nicolae Ceaușescu a stat închis din februarie până în august 1936 în penitenciarul aferent clădirii. Judecarea sa a avut loc la Tribunalul Militar al Corpului 5 de Armată din fosta cazarmă de artilerie de pe strada Lungă, actualul Centrul Militar Zonal.
Clădirea Palatului de Justiție a funcționat conform destinației inițiale până la instaurarea regimului comunist, când a devenit sediul PCR din regiunea Stalin și al Sfatului Popular al Regiunii Brașov, ulterior Consiliul Popular al Județului Brașov. În data de 15 noiembrie 1987 unii dintre manifestanții revoltei de la Brașov au pătruns în clădire și au aruncat pe geam portrete ale dictatorului Ceaușescu, iar în decembrie 1989 aici a fost centrul revoluției anti-comuniste de la Brașov.
Între anii 1993 și 2020, la etajele 2-3 ale clădirii a funcționat Curtea de Apel Brașov, celelalte etaje fiind ocupate de Prefectura Brașov și Consiliul Județean.
Materiale media legate de Palatul de Justiție din Brașov la Wikimedia Commons
Muzeul Județean de Istorie din Brașov

Muzeul Județean de Istorie este principala instituție muzeală din județul Brașov. Aceasta funcționează actual în patru spații: Casa Sfatului, Bastionul Țesătorilor, Bastionul Graft și clădirea „Olimpia".
Misiunea Muzeului Județean de Istorie Brașov este de a descoperi, identifica, proteja, cerceta și valorifica patrimoniul cuprins în colecțiile sale de bunuri culturale, de a aduce prestigiu, mândrie și înțelegere, de a învăța și educa, și, nu în ultimă instanță, de a obține obișnuința brașoveanului de a vizita muzeele sale și dorința turistului de a reveni în Brașov.
Muzeul de Istorie Brașov a fost înființat în baza deciziei nr. 227/11 iunie 1990 a Primăriei Județului Brașov și a primit codul de înregistrare fiscală 4384303 de la Ministerul Economiei și Finanțelor, la 27 iulie 1993. Începând din anul 2015, denumirea oficială a Muzeului de Istorie Brașov este Muzeul Județean de Istorie Brașov, în baza Hotărârii nr. 281/31.08.2015 a Consiliului Județean Brașov.
Activitatea Muzeului Județean de Istorie Brașov cu publicul se desfășoară în principal în mai multe clădiri monumente istorice clasa A:
Sediul administrativ se află în municipiul Brașov, str. N. Bălcescu nr. 67
Palatul Poștelor din Brașov

Palatul Poștelor din Brașov este o clădire monument istoric aflat pe teritoriul municipiului Brașov (cod LMI BV-II-m-B-11422).
În a doua jumătate a secolului al XIX-lea, au fost întocmite primele planuri de sistematizare a Brașovului, care implicau dezvoltarea urbanistică spre suburbii, în primul rând spre Blumăna. În acest scop au fost demolate eșalonat o parte din fortificațiile medievale ale Cetății de pe laturile de nord-est și sud-vest.
Pe latura de nord-est, pe locul vast care pe vremuri constituia un câmp larg de apărare în fața zidurilor cetății, s-au construit câteva clădiri administrative: Palatul de Justiție (astăzi sediul Prefecturii și al Consiliului Județean Brașov), Administrația Financiară (astăzi Primăria) precum și Palatul Poștei.
Palatul Poștei (sau Palatul Poștelor) a fost construit în anul 1906 și este declarat monument istoric (cod LMI BV-II-m-B-11422).
În perioada interbelică era una dintre cele mai vizitate clădiri din oraș. De aici se trimiteau și se primeau scrisori, cărți poștale, telegrame, se trimiteau sau se primeau mărfuri.
Clădirea Palatului Poștei există și astăzi în parcul central Nicolae Titulescu și are aceeași destinație. În interiorul clădirii se găsesc săli imense cu uși din lemn masiv, cu mese frumos sculptate, chiar și o mică fântână arteziană.
Odată cu apariția internetului (datând de la începutul anilor 1990) economia serviciilor poștale din întreaga lume fost puternic afectată prin reducerea cererii de corespondență, e-mailurile devenind un mijloc de comunicare mai ieftin și mai rapid.
Ca urmare a scăderii interesului pentru serviciile poștale, dar și a veniturilor, clădirea Palatului Poștei a fost neglijată, începând să se deterioreze treptat. În plus, la sfârșitul lunii ianuarie 2015 o furtună puternică a afectat și clădirea Palatului Poștei, în special acoperișul acesteia.
Materiale media legate de Palatul Poștelor din Brașov la Wikimedia Commons
Turnul Alb din Brașov

Turnul Alb din Brașov este o fortificație construită între anii 1460 și 1494. Clădirea impresionează și astăzi prin masivitatea și zveltețea liniilor sale. Arhitectura edificiului se înscrie într-un plan semicircular deschis; peste 30 m diferență de nivel față de zidurile orașului; înălțime: 20 m spre oraș și 18 m înspre deal; zidurile au la bază 4 m, iar diametrul turnului măsoară 19 m. De-a lungul zidurilor sale, turnul prezintă metereze, guri pentru smoală și balcoane susținute de console cioplite în piatră. Aflându-se la 59 m depărtare de zidul cetății, turnul comunica cu aceasta printr-un pod mobil ce făcea legătura între turn și Bastionul Graft. Avea vedere spre Blumăna și, cu cele 5 etaje ale sale, era cel mai ridicat punct de fortificație din Brașov. În interiorul turnului s-a păstrat coșul de fum de deasupra unei vetre, care putea servi și pentru încălzirea paznicilor și a apărătorilor - breslași cositorari și arămari. În 1678, breasla cositorilor a răscumpărat obligația de apărare a turnului, numărul meșterilor fiind scăzut. Cu ocazia marelui incendiu din 21 aprilie 1689, focul dus de un vânt puternic a cuprins și Turnul Alb, care a ars, fiind renovat de abia în 1723. Alte acțiuni de restaurare au fost efectuate în 1902, 1974, 2002 și 2005 - 2006. Astăzi deține un punct muzeal.
Materiale media legate de Turnul Alb din Brașov la Wikimedia Commons
Colegiul Național Johannes Honterus din Brașov

Colegiul Național Johannes Honterus din Brașov este una din cele mai vechi instituții de învățământ de pe teritoriul actual al României, atestat din 1541 ca gimnaziu superior evanghelic săsesc, cu predare în limba germană. Sediul se află în imediata vecinătate a Bisericii Negre.
Corpul B al Colegiului Național „Johannes Honterus" se situează spre sud de Biserica Neagră, pe locul primei școli umaniste înființate de către Johannes Honterus care i-a pus piatra de temelie la 26 aprilie 1541. În urma cutremurului din 1738 clădirea a suferit pagube mari și a fost reconstruită în anii 1743-1748. În anii 1834-1835 edificiul a fost extins cu încă două etaje, după planurile arhitectului Andreas Dieners. În perioada 1918-1939, la etajul al doilea al corpului B și C al Liceului „Honterus” a funcționat Muzeul Săsesc al Țării Bârsei (în germană Burzenländer Sächsisches Museum). În prezent, corpurile B și C sunt declarate monumente istorice cu codul LMI BV-II-m-A-11415, respectiv BV-II-m-A-11417.
Un corp nou de clădire a fost dat în funcțiune în anul 1912, în afara zidurilor cetății, lângă Turnul Negru din Brașov.
În anul 1948 liceul a fost expropriat Bisericii Evanghelice de Confesiune Augustană din România și transformat în liceu de stat, cu numele „Liceul Nr. 2.”
Titlul de „colegiu național” a fost acordat instituției în septembrie 2019, până atunci aceasta fiind liceu.
Din 1720 până în 1743 directorul colegiului a fost Johann Filstich, cu studii la Halle și Leipzig, traducător în germană al Letopisețului Cantacuzinesc.
În 1948 conducerea liceului Honterus a fost informată că ar putea să se mute în clădirea fostului liceu de fete de lângă Poarta Ecaterinei. Această clădire fusese rechiziționată în 1945 de Armata Roșie spre a o folosi ca spital militar. La începutul vacanței de vară, profesorii și elevii liceului Honterus au igienizat clădirea fostului spital militar spre a putea începe următorul an școlar în acest local. La începutul noului an școlar, autoritățile române au rechiziționat și ele clădirea igienizată și au predat-o spre folosință Institutului de Silvicultură.
În prezent Colegiul Național Honterus funcționează în vechea sa clădire renovată, din piața de lângă Biserica Neagră.
Din anul 2003 există un parteneriat cu Gimnaziul Hans und Sophie Scholl din Ulm, în cadrul căruia au loc anual schimburi de elevi.
Fortificațiile Brașovului

Fortificațiile Brașovului sunt construcții cu caracter militar cu caracter defensiv, destinate protejării locuitorii Brașovului contra invadatorilor. Termenul se referă în principal la fortificațiile construite între secolele XIII și secolul XIX. Invaziile turco-tătare tot mai dese în Brașovul secolelor XIII - XV au făcut ca majoritatea populației care nu era legată de pământul fertil din Bartolomeu să se strămute pe locul dintre Tâmpa, Șchei și dealul Warthe. Înainte aici exista o pădure deasă, prin mijlocul căreia trecea pârâiașul dinspre Pietrele lui Solomon, numit mai târziu Graft (canal în germana vremii). Acolo unde acesta se despărțea în două, un braț luând-o spre Blumăna iar celălalt spre Brașovechi, exista un turn de observație în jurul căruia, începând cu 1420, s-a construit clădirea Casei Sfatului. Locul nu era chiar pustiu; călugării și călugărițele venite o dată cu teutonii își construiseră aici două mănăstiri: cea a Sf. Laurențiu și cea a Sf. Caterina. Acestea au fost din păcate distruse de tătari în 1241.
După 1383, locul noii așezări a fost fortificat doar cu șanțuri, valuri de pământ și palisade. La sfârșitul secolului al XIV incinta se reface în piatră. Treptat însă, a început construcția zidurilor și bastioanelor, care au dus faima Brașovului până departe ca fiind „cetatea celor șapte bastioane”. În total, zidurile aveau 3000 m lungime, fiind de 12 m înălțime și groase de 1,70 până la 2,20 m. Pe lângă bastioanele dispuse la fiecare 110 m, acestea mai erau apărate și de 28 de turnuri de pulbere, de formă pătrată. Astăzi se mai păstrează doar 6, 2 pe latura nord-vestică și 4 pe latura de sud a cetății, printre care Turnul Vânătorilor și Turnul Lemnarului. Zidurile erau duble și, uneori, - pe latura nord-estică mai ales - triple, între ele existând șanțuri și valuri de pământ. Între ziduri se aflau așa numitele „țarcuri” (zwinger), stăpânite fiecare de câte o breaslă. Începând din secolul XV, sub supravegherea regelui Sigismund de Luxemburg, se construiră astfel primele fortificații ale cetății Brașov.
Mai jos aveți o hartă interactivă cu fortificațiile Brașovului. Faceți clic pe orice element pentru a accesa direct articolul respectiv
Au fost ridicate începând cu secolul XV de către diferite bresle, care le foloseau pe timp de pace pentru depozitarea mărfurilor, iar la vreme de asediu sau atac deveneau fortărețe. Din cele 8 bastioane inițiale, se mai păstrează integral doar trei:
celelalte fiind recent renovate:
sau desființate total:
În mod clasic, cetatea Brașov a avut patru porți:
În secolul XIX, trei noi porți au fost construite:
Ultimele două au fost demolate la sfârșitul aceluiași secol, datorită dezvoltării orașului.
Deși se știa de existența unei ieșiri înspre Tâmpa, pentru vitele care mergeau la păscut la poalele muntelui în vreme de asediu, se presupunea că aceasta se afla la Bastionul Funarilor. Totuși, în urma săpăturilor pricinuite de renovarea zidului de sud, poarta a fost găsită sub unul dintre turnurile de pulbere aflat între Bastionul Funarilor și Bastionul Țesătorilor:
Cetatea Brașovului a avut patru turnuri exterioare:
Rectoratul Universității Brașov

Clădirea Rectoratului Universității Brașov a fost construită între anii 1881-1885 în stil stil neorenascentist, cu picturi Sgraffito, după proiectul arhitectului Peter Bartesch. Aflată la intersecția Bulevardului Ferdinand (azi Bulevardul Eroilor) cu Strada Vămii (azi strada Mureșenilor), pe locul fostei Porți a Vămii de la intrarea în Cetate dinspre Brașovechi, clădirea a fost inițial Palatul Oficiului de Pensii și sediul Prefecturii.
Poarta Vămii cea veche includea un bastion de formă cilindrică profilat în afara zidurilor cetații și era prevăzută cu un pod mobil cu lanțuri. Afectată puternic în urma cutremurului din 1738, poarta a fost demolată în anul 1836, iar în 1838 a fost construită o nouă poartă cu dimensiuni mai reduse față de poarta veche, asemănătoare cu Poarta Șchei. În anul 1891, când au fost puse șinele pentru tramvaiul cu aburi, poarta Vămii a fost dărâmată pentru că locomotiva cu aburi nu putea trece pe sub ea.
Pe locul rămas liber după demolarea porții Vămii și a fortificațiilor medievale ale Cetății de pe latura de nord-est, au fost construite două clădiri impunătoare: Palatul Oficiului de Pensii, de o parte a străzii Vămii, pe terenul fostului Țarc al Blănarilor și Palatul Soarelui, pe cealată parte a străzii. Palatul Oficiului de Pensii, cunoscut și sub numele de Palatul Pensiilor, a fost proiectat și construit de arhitectul Peter Bartesch în stil neorenascentist. Clădirea, cu fațadele registrului superior decorate cu figuri alegorice în tehnica „Sgrafitto” de pictorița Lotte Goldschmidt, a fost inaugurată în anul 1885.
La parterul clădirii se găsea restaurantul și terasa „Transilvaniaˮ, un local celebru în epocă, iar la etajul I, alături de birourile oficiului pensionarilor, se afla un cazinou. Tot aici a funcționat și Oficiul Poștei și Telegrafului până în anul 1903, când s-a construit noua clădire a Poștei (Palatul Poștelor), precum și Administrația Comitatului Brașov.
Palatul Oficiului de Pensii a fost prima clădire din Brașov racordată la rețeaua publică de apă potabilă proaspăt construită după proiectul inginerului șef al orașului, Christian Kertsch, astfel că, după finalizarea construcției apeductului de sub Tâmpa în 1893, edificiul a început să primescă apă din noua rețea.
În perioada interbelică, la etajele I și II a funcționat Prefectura Județului Brașov, în acest imobil fiind amenajată și locuința prefectului.
După Al Doilea Război Mondial și venirea comuniștilor la putere, în clădirea Rectoratului a funcționat Sfatul Popular al Regiunii Brașov.
Din anul 1968 imobilul a fost dat în administrarea Universității din Brașov.
Clădirea, declarată monument istoric de importanță națională (cod LMI BV-II-m-A-11402), a fost restaurată între anii 2018-2019.
Materiale media legate de Fosta Casă de Pensii, azi Rectoratul Universității la Wikimedia Commons