Stein Bråten

Stein Leif Bråten (1934–2024) var en norsk professor i sosiologi.
Han var spesielt kjent for sin teori om modellmakt, og i 1989 ble han dr.philos. på et arbeid om førverbal kommunikasjon ved spedbarn. I sin forskning arbeidet han blant annet med datasimulering av kommunikasjon mellom mennesker og dialogens gjensidige utvikling. Han var internasjonalt anerkjent for sitt arbeid på mor-barn interaksjon, og Bråtens mest kjente bok er innføringsboken Kommunikasjon og samspill fra 1998.
Han var professor emeritus ved Institutt for sosiologi og samfunnsgeografi ved Universitetet i Oslo og var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.
Han vokste opp på Adamstuen, tok examen artium på Fagerborg Gymnasium. Deretter tok han et års studium ved Statens håndverks- og kunstindustriskole. I 1955 tok han Forsvarets russiskkurs. Deretter tok han ettårig handelsgymnasium og diplomeksamen ved Institutt for Markedsføring.
I 1967 tok han magistergraden i sosiologi på en avhandling om kommunikasjonsanalyse og ble i 1989 dr.philos. ved Universitetet i Bergen (UiB) med avhandlingen Spedbarnet i samspill - om menneskesinnets dialogiske natur.
I perioden 1967-1971 var han direktør og forskningsleder ved Institutet för Marknads- och Samhållskommunikation i Sverige. I 1973 ble han professor i sosiologi ved UiO. Han var gjesteprofessor i informasjonspsykologi ved Instituttet for kognitiv psykologi ved Universitetet i Bergen 1987-1989. I 2004 ble han professor emeritus ved UiO.
Arbeidet til Stein Bråten har vært fokusert spesielt rundt kommunikasjon. Mellommenneskelige relasjoner, blant annet mellom mor og barn er noen av hans forskningsfelt. Bråten var en avgjørende deltager i produksjonen av datasimulering som metode i 1960-årene. Han snakker om "ekte dialog" og hva som kan hemme og/eller fremme denne dialogen som skjer i sosial samhandling mellom mennesker. Hvordan dialogen også skaper kommunikasjonsnettverk mellom flere enn to individer har også vært en del av Bråtens forskningsinteresser. Spesielt er Bråten anerkjent for utviklingen av en teori om modellmakt og intersubjektivitet. Noen hevder hans forskning baserer seg på, eller går ut fra George Herbert Mead, som blant annet er en grunnleggende karakter innen sosialpsykologien. I 2006 fikk Bråten Norsk sosiologforenings hederspris.
Bråten argumenterte for at en dialog aldri vil kunne forstås som en isolert handling. Subjektene vil alltid være påvirket av sine andre sosiale relasjoner og dette sosiale samspillet som vil pågå, vil avgjøre hvordan den mellommenneskelige samtalen fungerer og fremføres. Følelser er noe som legges til et individ, men Bråten mente dette heller aldri kan forstås isolert fordi følelsen kommer til uttrykk forskjellig avhengig av tilskuere/deltagere i det sosiale rommet individet deltar i. Bråten har også bidratt til forskningen omkring hvordan evnen til intersubjektivitet utvikles. Begrepet har fått en posisjon som empirisk fenomen og benyttes nå som teori om menneskets sosiale vesens funksjon i et samfunn.
Bråten var en nøkkelperson for utviklingen av en såkalt datasimulering av personers mellommenneskelige kommunikasjonsnettverk. Den sosialsemantiske modellen av hvordan dialogpartnere deltar i, etterligner og foregriper hverandres forståelse, var også en del av hans forskningsfelt. Bråten forklarte i et av sine verk at «selvsagt går det an å se på datateknologien som en utvidelse av vårt produksjonsmateriell, av våre redskaper - slik stenøksen var en forlengelse av menneskets hånd. Men datateknologien er også en forlengelse av menneskets ånd.» Bråten snakker om de modellsterke som i en datasimuleringsteori vil være de som utvikler programvaren for det system alle andre brukere benytter seg av. Makten ligger i at programvaren ikke kan bli trukket i tvil om den er optimal eller ikke.
Teorien om modellmakt utgjør en deling av to typer situasjoner mennesker kan havne i. De to er modellsterke og modellsvake posisjoner. Makt, hvis definert som differansen mellom aktørers mulighet til å påvirke motpartens handlinger, avgjøres i teorien om modellmakt av hvilken posisjon du selv godtar at du er i. «Modellmakt vil si innflytelse på andre i kraft av en gjennomslagskraftig virkelighetsmodell som de andre tilskriver som kilde for endegyldige svar på spørsmål om et bestemt saksområde, og som utelukker spørsmålshorisonten for alternative perspektiver og virkelighetsdefinisjoner».
Bråten var også engasjert i forskning på samhandlingen mellom forelder og barn, da spesielt mor-barn forholdet. I hans innføringssbok Kommunikasjon og samspill fra 1998 forsøkte han å stilisere teorier om hvordan barnet utvikler seg gjennom dialog både med andre og seg selv. Bråten har ved anledninger motsagt et skille mellom arv og miljø-debatten fordi han mener det er feil å ta en av dem vekk. De forklarer hverandre og er implisitt avhengige av hverandre. «Medfødte disposisjoner kan ikke aktualiseres og utfoldes uten samspillsmessig næring og miljøtilbud» «Ikke bare er biologiske og kulturelle betingelser virksomme i forberedelsen til de første møter ansikt til ansikt. I ethvert møte oppstår noe nytt som virker tilbake på naturgitte og kulturgitte faktorer, og dermed nærer og overskrider dem».
Nedenfor følger en liste over publikasjoner tilgjengelig som oversikt ved UiOs ansattsider.