Thessaloniki

Thessaloníki (gresk: Θεσσαλονίκη) er Hellas’ nest største by og den største byen i området Sentral-Makedonia. Byen er også hovedstad i prefekturet Thessaloníki. Thessaloníki kalles også for Selânik (på tyrkisk, Salonika eller Salonica (Σαλονίκη, Солун, Solun, סלוניקה). Byen er hovedstad for regionen Sentral-Makedonia (en av tretten greske periferier) , foruten også hovedstaden i den desentraliserte administrasjonen av Makedonia og Trakia. Dens hederstittel er Συμπρωτεύουσα (Symprotévusa), bokstavelig «medhovedstad», og står som en referanse til byens historiske status som Συμβασιλεύουσα (Symvasilévousa), «medregjerende» by innenfor Det bysantinske rike ved siden av Konstantinopel. Økonomisk og politisk er byen landets nest viktigste etter Aten. I Romerriket var byen et betydelig handelssenter og ble i det bysantiske riket ansett som den nest viktigste etter Konstantinopel.
Byen antas å ha blitt etablert 300 år f.Kr.. Fra 1430 til 1912 tilhørte byen Det osmanske rike og var en overveiende jødisk by befolket særlig av sefardiske jøder fordrevet fra det kristne Spania etter 1492.
I henhold til folketelling i 2011 har kommunen Thessaloniki i dag en befolkning på 322 240, mens Thessalonikis urbane område (det tilstøtende området som har vokst inn i «byen Thessaloniki») har en befolkning på 790 824; noe som gjør den til den femte største byen på Balkan og den nest mest befolkede byen som ikke er en hovedstad. I tillegg strekker Thessalonikis metropolitiske område seg over 1 455.62 km² og dens befolkning i 2011 nådde et antall på totalt 1 006 730 innbyggere.
Byen ble grunnlagt i 315 f.Kr. av Kassandros av kongeriket Makedonia. Byens historie strekker seg over 2300 år. Det var en viktig metropol i den romerske perioden. Thessaloniki var den nest største og rikeste byen i Det bysantinske rike. Byen har flere kjente oldtidskristne og bysantinske monumenter som i 1998 ble innført i UNESCOs verdensarvsliste. I 1997 var Thessaloniki Europas kulturhovedstad. I byen finnes også et større antall bysantinske kirker fra 300-700-tallet blant annet Hagios Dimitrios og Hagia Sofia. I tillegg er det også mange romerske, osmanske og sefardisk jødiske strukturer. Byens hoveduniversitet, Aristotelesuniversitetet i Thessaloniki, er det største i Hellas og på Balkan.
Thessaloniki ble rundt 1500 et sentrum for sefardiske jøder som ble fordrevet fra spansk territorium i 1492 etter Alhambradekretet utstedt av Ferdinand og Isabella. Den osmanske sultanen lot mange fordrevne jøder slo seg ned i Thessaloniki som lå innenfor sultanens imperium. Thessalonikis befolkning vokste fra rundt 1500 og innbyggerne var for en stor del jødiske. De var en viss innvandring av jøder fra andre deler av Balkan til Thessaloniki særlig etter at sultanen på 1800-tallet mistet herredømmet over Bulgaria, Serbia og Hellas mens Thessaloniki forble osmansk. Jødene søkte da tilflukt i områder under osmansk kontroll. Fra middelalderen av innvandret enkelte askenaser til Thessaloniki. Etter pogromene i Russland i 1881 og 1903 søkte en del jøder fra Russland tilflukt. Thessaloniki kom under gresk herredømme i 1913 etter Balkankrigene. Før første verdenskrig hadde byen rundt 150.000 innbyggere hvorav omtrent halvparten var jødiske. Etter at Thessaloniki ble innlemmet i Hellas søkte myndighetene å «hellenisere» byen. Etter første verdenskrig gjorde tilstrømming av etniske grekere fra det østlige Trakia og fra Anatolia til at jødene ble i mindretall i Thessaloniki som fikk en overveiende etnisk gresk befolkning. Blant etniske grekere vokste det i mellomkrigstiden frem nasjonalistiske og tildels antisemittiske bevegelser som angrep jødiske innbyggere.
Thessaloniki ble okkupert av Wehrmacht 9. april 1941 som den første greske byen. Ved begynnelsen av andre verdenskrig bodde det mellom 72 000 og 77 000 jøder i Hellas, av disse om lag 50 000 i Thessaloniki. Forfølgelsen av jødene i Thessaloniki begynte i juli 1942 da menn mellom 18 og 45 ble satt i tvangsarbeid. Mennene måtte stille opp på en plass i sentrum hvor de ble ydmyket offentlig noe som landets naziaviser lovpriste. I løpet av 3-4 måneder døde 12 % av mennene sendt på tvangsarbeid. Høsten 1942 eksproprierte de kommunale myndighetene den jødiske gravplassen med en halv million graver på 350 dekar. Myndighetene satte inn 500 greske arbeidere som fjernet 100 000 gravsteiner og slettet graver i strid med jødisk tro og skikk.
Under holocaust i Hellas ble minst 80 % eller opp til 90 % av jødene i Hellas drept etter at den tyske okkupasjonsmakten deporterte dem til utryddelsesleirene. I Thessaloniki overlevde 5 %. Dette var den laveste andelen overlevende på Balkan og blant de laveste i Europa.
Thessaloniki er Hellas nest mest betydelige økonomiske, industrielle, kommersielle og politiske sentrum og et betydelig transportsentrum for resten av det sørøstlige Europa. Dens handelshavn er også av stor betydning for både Hellas og det indre av sørøstlige Europa. Byen er også kjent for sine festivaler, kulturhendelser og det levende kulturelle livet generelt, og er hevdet å være Hellas' kulturelle hovedstad.
Hendelser som Thessalonikis internasjonale handelsmarked og Thessalonikis internasjonale filmfestival skjer årlig samtidig som byen også er vert for de halvårlige møtene for gresk diaspora (grekere som lever i utlandet eller utvandret). I 2014 var Thessaloniki den europeiske ungdomshovedstad. I tillegg til byens historiske røtter er Thessaloniki også populært som turistmål i Hellas. I 2010 rangerte Lonely Planet byen som verdens femte beste by for festing og uteliv, sammenlignet med andre byer som Dubai og Montréal.
Det europeiske senter for utvikling av yrkesrettet opplæring som er et EU-byrå, har sitt hovedkontor i Thessaloniki.
Alle varianter av byens navn er avledet fra det opprinnelige (og nåværende) benevnelsen i gresk: Θεσσαλονίκη (fra Θεσσαλός, Thessalos, og Νίκη, Nike), bokstavelig oversettelse er «thessalinsk seier») og har også opprinnelse i navnet til en prinsesse, Thessalonike av Oldtidens Makedonia (datter av Filip II av Makedonia og gift med Kassandros), og hun ble navngitt slik ettersom hun ble født på dagen for den makedonske seieren i slaget ved Krokusmarkene.
Det alternative navnet Salonika eller Salonica, avledet fra en variantform Σαλονίκη (Saloníki) i folkelig gresk tale og har gitt navnutgaver på flere språk. Navn i andre språk, som har vært framtredende i tider i byens historie, er blant annet Солоунь (Soloun) på gammelkirkeslavisk, Salonika på jødespansk, Selanik på Albansk eller Selânik på tyrkisk (سلانیك på osmantyrkisk, Solun (også skrevet som Солун) i lokale og naboliggende sørslaviske språk, Салоники (Saloníki) på russisk, og Sãrunã på arumensk. I lokal tale, er byens navn typisk uttalt med en mørk og dyp L som er karakteristisk for makedonsk-gresk aksent. Navnet er ofte skrevet i den forkortede formen Θεσ/νίκη.