Университет

Университет (от латински: universitas – цяло) е място, средище за висше образование за обучение на студенти и научни изследвания, което предоставя обучение в различни научни области и при завършването му образователни и научни степени, като първоначалната е бакалавърска степен и магистърска степен, както и следдипломно обучение.
Думата „университет“ произлиза от латинския израз „universitas magistrorum et scholarium“, което означава „общо (общност от) учители и учени“.
В днешно време по степен на образование университетът е висше училище, съставено от основни учебни звена (факултети) и техни подразделения (катедри), със спомагателни учебни и научноизследователски звена (институти, департаменти и др.) от различни клонове на науката. Ръководи се от ректор (или президент), в който преподавателите (хабилитирани – професори и доценти, и нехабилитирани – техните асистенти) обучават чрез лекции, семинари и изследователска работа студентите по различни академични дисциплини – фундаментални (водещи началото си от средновековното богословие и каноничното право; от средновековната медицина и фармация и от средновековните седем свободни изкуства – граматика, реторика, диалектика, аритметика, геометрия, астрономия и теория на музиката) и специални.
Началото на университета е поставено в древногръцкия и римския период, когато е имало някои организации за образование и обучение, първата институция, която формира основата за днешните университети, е Академията, основана от древногръцкия философ Платон през IV век пр. н. е. Няма точна информация за датата на създаване на това училище и как то функционира. Започва около 387 г. пр. н. е. с редовни срещи в него на група хора, които се интересуват от философия, наука, история и изкуство, на земя, собственост на Платон, близо до гимназията в района, наречен „Академия“ извън древния град Атина. Академията, която не е имала отличия между ученици и учители, не е имала конкретна учебна програма или ограничение на предмета и поне не е застъпвала определена доктрина по времето на Платон, вероятно е била мястото, където поставените проблеми са били обсъждани и решавани заедно. Въпреки че това училище продължава да работи на едно и също място поне три века, характерът му се променя с течение на времето и през това време тук са били много философи като ученика на Платон Аристотел.
През 425 г. в Константинопол е създадено висше учебно заведение. Основано е от 24-годишния император Флавий Теодосий Млади за обучение на млади хора по медицина, философия, риторика и право. През 849 г. Варда, регент и вуйчо на малолетния император Михаил III, разширява школата, наричана Магнаурска школа, и тя се превръща в първия европейски университет, тъй като това по-късно става Константинополски университет.
Книжовни школи в България са Търновската, Преславската и Охридската, като най-силно влияние има Търновската книжовна школа, днес Великотърновският университет.
Първите университети в Африка са основани в Тунис и Мароко. През 703 г. в днешния град Тунис е създаден университетът Зетуна, а през 859 г. в град Фес (Мароко) – университетът Карауин. В днешния смисъл първите университети в Азия се намират в Багдад през периода на Абасидите.
В Европа университетите възникват през Средновековието като католически средни или висши училища под властта на католическата църква (основни университетски средища са в Париж, в Англия, Оксфорд и други, в южна Европа, например университетът в Болоня), появили се вследствие от развитието на катедралните, манастирските и частните средновековни училища.
За първи съвременен университет в България се счита Софийският университет „Свети Климент Охридски“ в София, основан през 1888 г. и прераснал в университет през 1904 г.