Kleskode

Kleskode er en angivelse om ønsket antrekk hos gjestene ved fester og andre sammenkomster. Hvis det i en innbydelse er angitt et bestemt antrekk, bør dette bæres av vertskap og gjester. Innleide underholdere eller serveringspersonale på festen omfattes derimot ikke av kleskoden.
Kleskode er en anglisering, og heter klesnorm på norsk.
En kleskode er hensiktsmessig ved en mer formell tilstelning, der det ikke er selvsagt for gjestene hvilket klesnivå som er akseptabelt. Hensikten med en kleskode er altså å gjøre det lettere for gjestene å unngå at noen gjester føler seg ubekvemme som et resultat av avvikende antrekk. Det er derfor viktig å bruke en etablert kleskode som de fleste kan forstå, ettersom hensikten ellers går tapt. Vanligvis anses det mindre hensiktsmessig å angi uttrykkelig hva som skal bæres, ettersom en kleskode kun angir nivået på antrekket; i en kortfattet innbydelse kan plassen også være begrenset. Ved uformelle fester i en etablert vennekrets behøver man vanligvis ikke angi kleskode.
Enkelte kleskoder har vært etablert over lang tid, men også gamle koder påvirkes i hvert fall i en viss grad av den vekslende moten.
Kleskoden angir mannens antrekk, men til hvert nivå finnes et tilsvarende for kvinner
Hvis galla er påbudt bærer menn livkjole eller tilsvarende, og kvinner sin beste kjole. Denne skal være fotsid, festkjole eller ballkjole. I Norge er bunad spesifisert som gallaantrekk. Militært personell (også pensjonert) kan bære mørk uniform (gallauniform). Prester kan bære sin embedsdrakt, det samme kan andre embedsmenn med uniform.
For damenes kjole er farge og mønster valgfrie, men snitt og materiale bør være stilfulle. Todelt kan brukes, men rett kjole bør unngås, ettersom denne er mindre praktisk på ball. Lange hansker kan bæres, dog ikke ved bordet. Også damer kan velge bunad.
Til galla kan normalt ordensmerker bæres. Enkelte ganger angis spesifikt i antrekksangivelsen at eventuelle ordensmerker skal bæres. Har man flere ordensmerker å velge mellom, bæres normalt slike som på en eller annen måte kan anses å være forbundet med den høytid som skal feires eller den institusjon som arrangerer festen.
I Sverige brukes også begrepet "sivil høytidsdrakt". Dette innebærer at uniform er utelukket. Selv om nasjonaldrakter regnes som galla i de fleste land er dette ikke alltid tilfelle. Vanligvis vil dette spesifiseres i invitasjonen. I Sverige innebærer "akademisk høytidsdrakt" livkjole med sort vest for herrer og lang, sort kjole for damer. Dette er samme herreantrekk som brukes i norske herreklubber som Frimurerlogen, men da kun når damer ikke er til stede.
En manns smoking er sort eller mørk blå. Hvit smokingjakke bæres kun om sommeren og ved varmere breddegrader. Den består av jakke med silkeslag, bukser med beiser samt hvit skjorte og sort sløyfe. Til dette bæres normalt sorte strømper og lakksko. Det er også tillatt å bruke sorte, lave sko hvis disse er velpleide. Buksene holdes oppe med sorte eller hvite bukseseler. Skjorten skal tradisjonelt sett ha skjortebryst, men det er fullt mulig å bruke smokingskjorte med innvevde brokademønster eller lignende. Dog skal aldri vanlig, hvit skjorte brukes.
Damer bærer lang kjole, dog ikke ballkjole. Damer kan også ha kortere kjole, knekort, men ikke lårkort. Kjolen kan gjerne være festfin og eventuelt med glitter. Ved kleskode smoking brukes ikke hansker.
Militært personell (også pensjonert) kan bære messeuniform. Mørk dress regnes som mindre formelt og bæres vanligvis ikke når smoking er spesifisert.
Ved kleskoden mørk dress bærer menn en dress som er mørk blå, mørk grå eller sort. Til dette hører elegant, hvit skjorte samt slips eller sløyfe i valgfri farge. Slipset skal være nedtonet.
Kvinner bærer festfin kjole eller buksedress. Kjolen bør dekke knærne, men det er ikke tillat å bruke lang kjole. Dersom det er bryllup er hvitt forbeholdt bruden. I Norge er det alltid lov å velge bunad.
Kleskoden "dress" innebærer for herrer en hel dress. Lys dress kan bæres om formiddagen, om kvelden skal dressen være mørk. Til dette antrekket hører lys skjorte samt slips, eller sløyfe. Hvit skjorte hører med til mer høytidlige anledninger. Til lys dress hører brune sko, men det skal skiftes til mørk dress og mørke (svarte) sko til middag.
For kvinner innebærer kleskoden "dress" kjole, skjørt eller buksedress som er mer elegant enn vanlig hverdagsantrekk, men ikke aftenfin som til "mørk dress". Kjolen/skjørtet trenger ikke å være gulvlang. I bryllup regnes ikke lårkorte kjoler som passende.
Det finnes ingen etablert oppfatning av hva begrepet pent antrekk innebærer, selv om den ofte brukes av utesteder for å sortere gjestene. Helst bør den derfor om mulig unngås. Hva som er pent antrekk kan avhenge av sammenhengen. Normalt kan man anta at klærne ikke skal være opprevet, slitt eller møkkete. Treningstøy, arbeidstøy eller også alt for fritidsaktige klær eller sko bør unngås. Menn bør unngå korte bukser.
En viktig regel ved bryllup er at ingen kvinne, utenom bruden, bærer helhvitt antrekk. Det er likevel akseptabelt at kvinnelige gjester bærer delvis hvitt antrekk, så lenge det hvite ikke er antrekkets dominerende farge. Bryllupsgjester skal ikke heller bære sorgantrekk, for også ved sorg skal gleden dominere, om enn bare kortvarig, under bryllupet. Rødt og sterke farger skal heller ikke benyttes. Lårkorte kjoler er heller ikke regnet som passende ved bryllup.
Uansett bryllupets kleskode er det mulig å bruke bunad.
Ved en begravelse bæres mørk dress av mannlige begravelsesgjester, med sort slips til hvit skjorte. Damer bør bære kjole, enten kne- eller ankellang. Bare ben skal unngås; bruk nylonstrømper.
Ganske ofte angis "lyst antrekk" ved begravelse, først og fremst hvis avdøde er et barn. I så tilfelle skal gjestene ikke bære sort. Herrer kan for eksempel bære blå eller grå dress. Til dette brukes hvit skjorte med grå eller eventuelt mørk blått slips, ikke sort.