Jernbane i Vietnam

Jernbanen i Vietnam omfatter i alt 2 652 km med jernbanespor, og drives av det statseide selskapet Vietnam Railways (vietnamesisk: Đường sắt Việt Nam). Av den samlede lengden er det meste (2 249 km) smalspor (meterspor), kun 180 km er normalspor. Resten (237 km) er treskinnespor. Den viktigste banen er den 1 609 km lange enkeltsporede linjen mellom nord og sør, mellom Hanoi og Ho Chi Minh-byen. Denne strekningen ble bygget som meterspor under det franske kolonistyret i 1880-årene. Det går også normalspor-strekninger fra Hanoi til Folkerepublikken Kina, først og fremst til Beijing, og noen linjer med treskinnespor i og omkring Hanoi. Vietnam Railways har 331 diesellokomotiver, 34 damplokomotiver, 852 passasjervogner og 3 922 andre vogner til rådighet.
De største byene i Vietnam som har jernbaneforbindelse er Ho Chi Minh-byen, Hanoi, Lộc Ninh (nær grensen til Kambodsja) og Dĩ An (knutepunkt for Lộc Ninh som grenser til Kambodsja). Et t-banenettverk for Ho Chi Minh-byen er under planlegging, og vil stå helt ferdig i 2020.
Det finnes ingen elektrifiserte jernbanestrekninger i landet.
De to viktigste rutene er nord-sør-banen og Hanoi-Beijing-banen, samt lokale baner rundt storbyene Hanoi og Ho Chi Minh-byen. På disse strekningene går det i hovedsak syv linjer; Hanoi-Saigon, Hanoi-Lao Cai, Hanoi-Quan Trieu, Hanoi-Dong Dang, Hanoi-Haiphong, Kep-Uong Bi og Hanoi-Thai Nguyen. Det vietnamesiske jernbanenettverket har følgende stasjoner: Saigon, Nha Trang, Dieu Tri, Quảng Ngãi, Da Dang, Hue, Dong Hoi, Vinh, Haiphong, Hanoi, Dong Dang, Lao Cai, Bien Hoa, Bong Son, Duc Pho, Nui Thanh, Ta Ky, Tra Kieu og Dieu Tri.
Uavhengig av landets dårlige veiinfrastruktur gjør jernbanenettet ikke et stort bidrag til den nasjonale transportinfrastrukturen, og det frakter kun ca. 7 % av landets samlede gods. Den 30-40 timer lange turen fra Hanoi til Ho Chi Minh-byen blir tatt av få passasjerer, men siden feriesteder som Huế, Hội An og Nha Trang ligger langs banen kommer det allikevel noe turisttrafikk. Etter den kinesisk-vietnamesiske krigen i 1978 har det vært noen reiserestriksjoner i grenseområdet og disse gjelder fortsatt, og som en følge av disse restriksjonene er bruken av banene nord og sør for Hanoi begrenset. Strekningen Ho Chi Minh-byen-Hanoi er dårlig vedlikeholdt og den tekniske infrastrukturen, mye ødelagt av krig, har til nå kun gjennomgått midlertidige reparasjoner på mange steder. I tillegg er de sentrale delene av landet offer for voldsomme årlige oversvømmelser og broer blir ofte revet bort, noe som fører til langvarige stengeperioder.
I september 2007 ble det planlagt å bygge en ny bane med 12 stasjoner fra knutepunktet på nord-sør-banen Di An stasjon til byen Lộc Ninh i Binh Phuoc, som grenser til Kambodsja. Flere kart viser allerede denne strekningen.
Vietnam Railways har inngått en femårskontrakt med japanske transportkonsulenter (Japan Transportation Consultants), Pacific Consultants International Group og Japan Railway Technical Service (JARTS) til en verdi av 9,5 millioner amerikanske dollar for å få utført konsulenttjenester. Disse konsulenttjenestene skal utføres for et prosjekt verdt 2,47 trillioner Đồng som har som mål å forbedre bro- og jernbanesikkerhet på hovedbanen mellom Hanoi og Ho Chi Minh-byen. Under prosjektet vil 44 broer og 37,6 km bane bli oppgradert, to jernbanebroer og en stasjon i Ninh Binh vil bli bygget, og 23 spormaskiner vil bli kjøpt. Prosjektet forventes å være ferdig i 2010.
I 2008 godkjente Ho Chi Minh-regjeringen utbyggingen av et t-banenettverk, som mest sannsynlig vil bestå av fire linjer, og der den første linjen skal være ferdig innen 2013.
Det er også utarbeidet en langtidsplan om å bygge en helt ny normalsporet bane som vil forbinde de to største byene. Nye internasjonale ruter til Phnom Penh og dermed via Bangkok til Singapore er også under vurdering. En parlamentarisk resolusjon fra 2005 foreslo at utenlandske investorer skulle inviteres til å investere i Vietnam Railways. Den 11. september 2008 kunngjorde det kambodsjanske transportdepartementet at en ny jernbanelinje med samlet lengde på 257 km vil forbinde Phnom Penh og Lộc Ninh (Binh Phuoc-provinsen) i Vietnam. Dette prosjektet verdt 550 millioner amerikanske dollar har blitt nøye fulgt av kinesiske eksperter og er i ferd med å bli realisert i nær fremtid. Vietnam forlenger også sitt nettverk til Lộc Ninh.
Selv om det blir satset stort på jernbanen nå og sjansen for god avkastning virke liten, har utbyggingen også sine fordeler: Strekningene til Kina har tjent godt på kinesiske investeringer og mer nylig har også Japan investert i Hai Van-tunnelprosjektet, en ny veitunnel langs nord-sør-jernbanen ved Da Nang.
På et mer lokalt nivå var den pittoreske fjellbyen og feriestedet Đà Lạt i sin tid forbindet med en naturskjønn tannhjulbane til hovedbanen (nord-sør-banen) i Thap Cham. Selv om det nå er få synlige spor av tannhjulbanen i det grønne, frodige landskapet, har det lokale næringslivet sikret et løfte om statlig støtte for gjenbygging av banen, til fordel for turisme i området. For øyeblikket er den eneste jernbanelinjen i Đà Lạt en 8 km lang del fra den gamle jernbaneforbindelsen som går fra Đà Lạt stasjon til den nærliggende landsbyen Trại Mát. Denne banen drives som en turistattraksjon.
Andre prosjekter som sannsynligvis vil motta utenlandsk pengehjelp, er foreslåtte bybanenettverk i Hanoi.
Vietnam Railways planlegger også en 1 630 km lang høyhastighetsbane fra hovedstaden Hanoi i nord til Ho Chi Minh i sør, hvor tog kan kjøre i opp til 250-300 km/t. Banen som vil koste 33 milliarder amerikanske dollar, vil i hovedsak finansieres av den vietnamesiske regjeringen med japansk bistand. Dagens enkeltspor har reisetider fra i underkant av 30 timer, og til å begynne med (i 2013) vil denne reduseres til mindre enn 9 timer. Deretter vil den reduseres til 5 timer (med en fartsgrenseøkning til 300 km/t) innen 2025. Den vietnamesiske statsministeren har et mål om å fullføre banen innen 2013, tre år tidligere enn den først kunngjorte byggetiden på ni år. Denne høyhastighetsbanen vil ha normalspor.