Eurovision Song Contest 2024

Eurovision Song Contest 2024 var den 68. utgaven av Eurovision Song Contest, Den europeiske kringkastingsunions (EBU) årlige sangkonkurranse for organisasjonens medlemmer. Konkurransen fant sted i Malmö i Sverige etter at Loreen og «Tattoo» vant Eurovision Song Contest 2023 for Sverige. Konkurransen ble organisert og produsert av Sveriges Television i samarbeid med EBU. Dette var syvende gang Sverige stod vertskap, og det var Malmös tredje gang som vertsby.
Konkurransen bestod av tre sendinger: en semifinale tirsdag 7. mai, en semifinale torsdag 9. mai og finalen lørdag 11. mai. De tre showene ble avholdt i Malmö Arena, som også huset konkurransen i 2013. Sendingene ble overført direkte til alle deltakerlandene og andre land med senderettigheter. Programlederne for alle sendingene var TV-prgramlederen Petra Mede og skuespilleren Malin Åkerman. Mede ledet også konkurransene i Malmö i 2013 og i Stockholm i 2016.
Til sammen deltok 37 land, like mange som året før. Luxembourg returnerte til konkurransen etter å ha sist ha deltatt i 1993, mens Romania valgte å stå over konkurransen av økonomiske årsaker. Av deltakerlandene måtte 31 land gjennom én av de to semifinalene, der 20 av dem kvalifiserte seg til finalen. I tillegg deltok vertslandet Sverige og de «fem store landene» i finalen. Nederland ble diskvalifisert kort før finalen, slik at finalefeltet ble redusert fra 26 til 25 land. Vinneren ble kåret av fagjuryer og seere.
Konkurransen ble vunnet av Sveits og Nemo med låten «The Code». Dette var Sveits’ tredje seier i Eurovision Song Contest. Nemo ble også den første ikke-binære personen til å vinne konkurransen. Kroatias Baby Lasagna endte på andreplass etter å ha vunnet telefonavstemningen; den beste plasseringen til Kroatia i konkurransen. Ukraina, Frankrike og Israel utgjorde resten av topp fem. Norge endte på sisteplass i finalen med Gåte og låten «Ulveham». Dette var Norges tolvte sisteplass siden debuten i 1960, og ny konurranserekord.
Arrangementet ble gjenstand for flere kontroverser og ble møtt av massiv kritikk. Det meste av kritikken gikk på at Israel fikk delta i lys av landets rolle i krigen i Gaza. Flere grupper, artister og organisasjoner krevde at EBU skulle utestenge Israel fra konkurransen, men landet fikk delta. Israels deltakelse førte til at arrangørene og politiet hevet sikkerhetstiltakene rundt arrangementet. Blant annet fikk svensk politi bistand fra norsk og dansk politi i Malmö under konkurranseuken. EBU fikk også kritikk for flaggregler, påstått forskjellbehandling, og for å ha diskvalifisert Nederlands artist Joost Klein bare timer før finalen.
Sverige vant Eurovision Song Contest 2023 i Liverpool i Storbritannia med «Tattoo» og Loreen. Dette var landets syvende seier i konkurransen, etter at ABBA vant i 1974 med «Waterloo», Herreys i 1984 med «Diggi-loo diggi-ley», Carola i 1991 med «Fångad av en stormvind», Charlotte Perrelli i 1999 med «Take Me to Your Heaven», Loreen i 2012 med Euphoria og Måns Zelmerlöw i 2015 med «Heroes». Som vinner av 2023-konkurransen vant Sverige samtidig retten til å arrangere konkurransen i 2024.
Konkurransen i 2024 var den syvende der Sverige stod vertskap. Tidligere hadde Sverige avholdt Eurovision Song Contest i Stockholm i 1975, 2000 og 2016; Göteborg i 1985 og Malmö i 1992 og 2013.
Vertskringkasteren SVT la konkurransen til Malmö og Malmö Arena. Det var tredje gang Malmö er vertsby, og andre gang Malmö Arena var vertsarena. Med sine 15 500 seter er dette Sveriges nest største flerbruksarena. Den huser håndballkamper, konserter og andre store eventer, og den var vertsarena for Eurovision Song Contest i 2013.
I tillegg var det andre tilstelninger i Malmö i forbindelse med Eurovision Song Contest. Den faste Eurovision-landsbyen, Eurovision Village, er konkurransens offisielle festivalområde for besøkende, fans og delegasjoner. Landsbyen lå i Folkets Park ved Amiralsgatan på Möllevången, sentralt i byen. Landsbyen var åpen i uken før finalen. Det var også en Eurovision-gågate mellom Folkets Park og plassen Triangeln. I tillegg var det egne steder for åpningsseremonien og den offisielle nattklubben EuroClub.
Etter seieren i 2023 var Stockholm, Göteborg og Malmö raskt ute med å melde sin interesse for å bli arrangørby. Siden fulgte Örnsköldsvik etter.
I tillegg disse fire byene uttrykte flere andre byer interesse, blant andre Sandviken og Jönköping. Disse leverte imidlertid ikke inn et offisielt tilbud innen fristen 12. juni 2023. SVT kunngjorde Malmö som vertsby 7. juli 2023. Dette var tredje gang Malmö står vertsskap for konkurransen, etter å ha arrangert i Malmö Isstadion i 1992 og i Malmö Arena i 2013.
Følgende byer uttrykte interesse for å bli arrangørby:
Til sammen deltok 37 land i konkurransen, blant dem var Luxembourg som ikke hadde deltatt siden 1993. Under er deltakende kringkastere, artister, bidrag, låtskrivere og språk i alfabetisk rekkefølge etter land:
Semifinalen ble avholdt tirsdag 7. mai klokken 21.00 sentraleuropeisk sommertid. 15 land deltok i denne semifinalen, og de ti beste kvalifiserte seg til finalen. De forhåndskvalifiserte landene Storbritannia, Tyskland og vertslandet Sverige opptrådte innimellom deltakerne i denne semifinalen. Endelig startrekkefølge ble avgjort av showets produsenter da alle bidragene var klare i midten av mars 2024. Rekkefølgen ble kunngjort 26. mars 2024. Under er en oversikt over deltakerne i rekkefølgen de opptrådte i:
Semifinalen ble avholdt torsdag 9. mai klokken 21.00 sentraleuropeisk sommertid. 16 land deltok i denne semifinalen, og de ti beste kvalifiserte seg til finalen. De forhåndskvalifiserte landene Frankrike, Italia og Spania opptrådte innimellom deltakerne i denne semifinalen. Endelig startrekkefølge ble avgjort av showets produsenter da alle bidragene var klare i midten av mars 2024. Rekkefølgen ble kunngjort 26. mars 2024. Under er en oversikt over deltakerne i rekkefølgen de opptrådte i:
Finalen ble avholdt lørdag 11. mai klokken 21.00 sentraleuropeisk sommertid. I utgangspunktet skulle 26 land ha deltatt: fjorårsvinner Sverige, de fem store landene, de ti beste fra semifinale 1 og de ti beste fra semifinale 2. Nederland kvalifiserte seg fra semifinale 2 og skulle ha opptrådt som femte land ut i finalen. På finaledagen ble landets deltaker Joost Klein diskvalifisert grunnet mistanke om trusler mot en kvinne i produksjonen. Nederland ble derfor tatt ut av finalefeltet, og land med høyere startnummer enn 5 beholdt startnummeret sitt selv om de i realiteten startet et nummer tidligere. Under er en oversikt over finalistene listet etter startnummer:
Det ble kun brukt telefonavstemning i semifinalen, ingen fagjuryer. De 15 deltakerlandene, en internasjonal seerjury og de forhåndskvalifiserte finalistene Storbritannia, Sverige og Tyskland stemte i denne semifinalen.
Det ble kun brukt telefonavstemning i semifinalen, bortsett fra i San Marino, som brukte jury. De 16 deltakerlandene, en internasjonal seerjury og de forhåndskvalifiserte finalistene Frankrike, Italia og Spania stemte i denne semifinalen.
Under er en oversikt over avgitte poeng i finalen.
For å kunne delta i Eurovision Song Contest, må et land ha en allmennkringkaster med et aktivt medlemskap i Den europeiske kringkastingsunion. Men et annet land kan også få delta gjennom en spesialinvitasjon, slik tilfellet er med Australia. Flere land har også vært inne i bildet med tanke på en deltakelse i 2024:
Konkurransen ble produsert av den svenske allmennkringkasteren Sveriges Television (SVT) på vegne av arrangøren EBU. I tillegg bidro Malmö kommune med 30 millioner svenske kroner til budsjettet. De tre showene i Eurovision Song Contest 2024 ble holdt i Malmö Arena. Flerbruksarenaen ligger i området Hyllie og åpnet dørene i november 2008. Den kan ta opptil 15 500 tilskuere på konserter, men under Eurovision måtte en del av plassene vike for scene, kommentatorbokser, lyd- og lysanlegg og annet teknisk utstyr. Da konkurransen fant sted i samme arena i 2013, var det rundt 13 000 publikummere under showene.
Kjerneteamet bestod av Ebba Adielsson som ansvarlig produsent, Christel Tholse Willers som assisterende ansvarlig produsent, Tobias Åberg som ansvarlig for teknisk produksjon, mens Johan Bernhagen var ansvarlig linjeprodusent med ansvar for økonomi og teknisk produksjon. Christer Björkman var konkurranseprodusent, og Per Blankens var tv-produsent. Andre nøkkelpersoner var produksjonsleder Mats Lindgren, presseansvarlig Madeleine Sinding-Larsen og ansvarlig assistent Linnea Lopez.
Willers, Åberg, Bernhagen, Björkman og Lindgren hadde tidligere jobbet med konkurransene i 2000, 2013 og/eller 2016. Björkman produserte også American Song Contest, og han har vært sentralt i utviklingen av svenske Melodifestivalen.
Edward af Sillén og Daniel Réhn skrev manus for programleder-segmentene samt åpnings- og pausenumrene i de tre sendingene. Begge to har jobbet sammen om manuset i konkurransene for 2013 og 2016.
14. november 2023 kunngjorde EBU og SVT at slagordet United by Music («forent av musikk»), slagordet som ble brukt for 2023-utgaven av Eurovision Song Contest, skulle brukes som slagord for 2024-utgaven og fremtidige utgaver av Eurovision Song Contest.
Det visuelle designet for 2024-utgaven, kalt The Eurovision Lights, ble kunngjort 14. desember. Det er laget av de Stockholms-baserte firmaene Uncut og Bold Scandinavia. Designet tok utgangspunkt i enkle vertikale streker, inspirert av streker fra nordlys og lydjusterings-utstyr.
Scenedesignet ble avslørt 19. desember 2023 og er laget av tyske Florian Wieder, som også designet scenene i 2011, 2012, 2015, 2017–19 og 2021. Svenske Fredrik Storby laget lysdesignet og innholdet på LED-skjermene. Scenen hadde bevegelige LED-kuber og gulv som omga et kryssformet sentrum. Dette ga en «360-graders opplevelse» for seerne.
SVT kunngjorde 5. februar 2024 at de tre showene skulle ledes av den svenske TV-programlederen og komiker Petra Mede og den svensk-canadiske skuespilleren Malin Åkerman. Mede har tidligere ledet konkurransen i 2013 og i 2016, i tillegg til jubileumskonserten Eurovision Song Contest’s Greatest Hits i 2015.
Under sendingene ble hvert land introdusert med en 40-sekunders kortfilm, populært kalt «postkort». Innspillingen av postkortene skjedde mellom februar og mai 2024, i artistenes hjemland. Postkortene var sammensatt av opptak tatt av de deltakende artistene gjennom «selfie-modus», som introduserer artistene selv og landet de representerer. Arkivopptak av to av landenes Eurovision-bidrag ble også bruk i postkort-videoene. Av disse var det bare Finland som har vunnet en finale uten at det ene bidraget var et vinnerbidrag.
Seks land – de fem store og vertslandet Sverige – var direktekvalifisert til finalen. De øvrige landene deltok i de to semifinalene tirsdag 7. og torsdag 9. mai. Fordelingen av semifinalistene ble gjort under en loddtrekning i Malmö rådhus 30. januar 2024. Under trekningen, offisielt kalt The Draw, overleverte ordfører Steve Rotheram fra den avtroppende vertsbyen Liverpool den offisielle bynøkkelen til Malmös ordfører Katrin Stjernfeldt Jammeh. Trekningen ble strømmet direkte og ble ledet av Pernilla Månsson Colt og Farah Abadi.
Semifinalistene var på forhånd delt inn i grupper ut fra hvordan de har stemt de siste 15–20 årene. Land med relativt likt stemmemønster, som de nordiske og de eks-jugoslaviske landene var samlet i egne grupper. Landene i hver stemmegruppe ble deretter fordelt på de to semifinalene. Dette gjøres for å redusere effekten av nabostemming, og for å forhindre at et land klarer å kvalifisere seg til finalen takket være stemmer fra nabolandene. Systemet ble innført i 2008. Under seremonien trakk man også hvilken av de to semifinalene de seks finalistene skulle stemme i. Etter ønske fra kringkasteren Kan fikk Israel innvilget deltakelse i semifinale 2, siden den første semifinalen kolliderte med den israelske holocaust-minnedagen.
I etterkant av finalen i 2023 oppstod det misnøye og kritikk mot juryordningen fra deler av publikum. Årsaken var at seernes soleklare favoritt, finske Käärijä og «Cha cha cha», ble slått av den enda klarere juryfavoritten Loreen. At publkumsfavoritten ikke vant, førte til debatt – særlig i Finland og Norge som begge gjorde det bedre hos seerne enn hos fagjuryene. Det norske bidraget «Queen of Kings» med Alessandra ble nummer tre hos seerne, men kun nummer 17 hos juryene. Det norske Kringkastingsrådet mottok mange klager fra frustrerte seere som krevde at juryordningen måtte fjernes eller endres. Norske NRK opplyste i juni 2023 at de var i samtaler med EBU om konkurransens juryordning og avstemningsmetode. En endelig avgjørelse om stemmesystem blir fattet av konkurransens referansegruppe i januar 2024. Fagjuryene brukes kun i finalen og teller rundt 50 prosent av finaleresultatet. Juryordningen ble innført i 2009, blant annet for å motvirke effekten av nabo- og diasporastemmer.
Utover 2010-årene økte finalens varighet fra 3 timer til godt over 4 timer. Dette skyldes innføring av nye elementer som flaggparade, et utvidet stemmevindu, flere pausenumre og innføring av både jury- og telefonavstemning. SVT vurderte ulike alternativer for hvordan sendetiden kunne kuttes med opptil én time, men finalen varte også dette året nærmere 4 timer.
Under Edinburgh TV Festival i august 2023, diskuterte EBU-ledelsen muligheten for å forby innhold generert av kunstig intelligens (KI). EBUs visedirektør Jean-Philip de Tender uttalte at «kreativitet bør komme fra mennesker, ikke maskiner». I slutten av november 2023 lanserte San Marinos kringkaster SMRTV et samarbeid med London-selskapet Casperaki som del av sin nasjonale seleksjonsprosess. I denne prosessen tillot kringkasteren bidrag som er laget ved bruk KI.
Hamas’ angrep mot Israel 7. oktober 2023 ble starten på den pågående krigen mellom Israel og Hamas. I denne krigen har det israelske forsvaret gjennomført omfattende militærte angrep mot Hamas flere steder på Gazastripen. Bruken av missiler og bakkestyrker har rammet Gazas sivilbefolkning og infrastruktur hardt, noe som har ført til internasjonal kritikk av israelske myndigheter. Flere aktører og foreninger krevde at EBU skulle utestenge Israel fra Eurovision Song Contest, slik unionen gjorde mot Russland i 2022, da landet gikk til angrep på Ukraina.
I desember 2023 besluttet EBU at Israel skulle få delta. Unionen la vekt på at konkurransen er en «ikke-politisk hendelse», og at de ikke bedriver sammenligninger mellom kriger og konflikter. EBU understreket også at Russland ble utestengt på grunn av «gjentatte brudd på medlemsforpliktelser og brudd på holdninger til media». EBU viste også til at andre internasjonale organisasjoner hadde samme holdning overfor israelsk deltakelse i internasjonale idretts- og kulturarrangementer.
I flere land oppfordret artister og andre grupper sin nasjonale kringkaster om å trekke seg på grunn av Israels deltakelse. Også i Norge var det kritikk mot Israels deltakelse. Under NRKs artistpresentasjon for Melodi Grand Prix i januar 2024, samlet flere demonstranter seg utenfor NRK Marienlyst og protesterte mot Israels deltakelse. NRK avviste at de ville ta til orde for en utestenging, og viste til at ingen internasjonale kultur- eller idrettsarrangementer har boikottet Israel. «NRK kan ikke drive sin egen utenrikspolitikk, og vi kan da heller ikke på egen kjøl oppfordre til kulturboikott av et land», uttalte NRKs underholdningsredaktør Charlo Halvorsen under artistpresentasjonen. De omfattende protestene og oppmerksomheten sendte Israel midlertidig til topps på oddslistene i desember – før landet hadde valgt artist og sang.
I slutten av februar 2024 rapporterte israelske medier at to sanger, «October Rain» og «Dance Forever», hadde blitt vurdert som Israels bidrag til 2024-konkurransen, og at begge hadde blitt sendt inn til EBU for vurdering, men at de ble avvist fordi de inneholdt politiske tekster. Den israelske kringkasteren Kan bekreftet disse rapportene 3. mars, og opplyste samtidig at de hadde bedt forfatterne av begge sangene om å «gjøre de nødvendige justeringene» for at de skulle bli godkjent. Det utvalgte bidraget, «Hurricane», ble godkjent av EBU 7. mars og offentliggjort tre dager senere.
SVTs produksjonsteam sa i november 2023 at de ville øke sikkerhetstiltakene rundt konkurransen og den israelske delegasjonen. Dette ble gjort i samråd med politimyndighetene i Malmö. I forkant og under arrangementet var det flere demonstrasjoner i Malmö mot Israels deltakelse, og flere plakater og bannere ble tagget ned med budskap til støtte for Gaza. Det ble også hengt opp plakater med tekster som «Genocide Song Contest» og «Israel ut av Eurovision».
I april ble det kjent at svensk politi skulle få støtte av norske og danske kollegaer under finaleuken i Malmö. Det var ventet 100 000 besøkende og flere demonstrasjoner i uken 5.–12. mai. Som i 2016 la EBU ned forbud mot flagg fra ikke-deltakende land og nasjoner – inkludert det palestinske flagget. Det samme forbudet gjaldt bannere med politiske ytringer på arenaen. Flaggforbudet ble møtt av sterke reaksjoner.
På slutten av sendingen av den andre semifinalen, der Italia stemte, viste den italienske kringkasteren Rai det som så ut til å være det fullstendige resultatet av telefonavstemningen i landet. Dette er i strid med reglene for konkurransen, som sier at resultatene av jury- og seeravstemning fra alle show kun kan publiseres etter finalen. Det ble senere avklart av Rai at resultatene som ble vist ikke var fullstendige, men kun var delvise resultater av avstemningen.
Under den første generalprøven for finalen dukket ikke den nederlandske representanten Joost Klein opp for sin opptreden til tross for at han var til stede under flaggparaden. EBU uttalte i en pressemelding at den «for tiden undersøker en hendelse rapportert til EBU som involverer den nederlandske artisten», samt at «han ikke kommer til å øve inntil videre».
Klein fikk ikke lov av EBU til fremføre bidraget sitt under juryfinalen fredag 10. mai. I stedet ble fremføringen hans under semifinale 2 torsdag 9. mai vist på storskjerm i arenaen. Lørdag 11. mai, samme dag som finalen, ble det klart at Klein var diskvalifisert fra konkurransen. Det er første gangen i Eurovision Song Contests historie at en deltaker blir diskvalifisert bare noen timer før finalen. Kort tid etter slapp AVROTROS en uttalelse der den uttalte at Klein gjorde en truende gest mot en reporter som nektet å slutte å filme ham etter han forlot podiet, og der kringkasteren kalte straffen «uforholdsmessig» og «sjokkerende».
I forkant av finalen trakk poengopplesere fra tre land seg fra rollen: Norges Alessandra Mele, som ble erstattet av Ingvild Helljesen; finske Käärijä, som ble erstattet av Toni Laaksonen; og nederlandske Nikkie de Jager. Tolvpoengeren fra den nederlandske juryen ble lest opp av Martin Österdahl, til massiv buing fra salen på grunn av EBUs håndtering av 2024-konkurransen. Mele uttalte følgende om valget hennes: «'United by music' er Eurovisions motto, og grunnen til at jeg holder på med musikk – for å forene folk. Men akkurat nå er det tomme ord. Det foregår et folkemord. Fritt Palestina.» Käärija uttalte at «det ikke føltes riktig», mens De Jager siterte at diskvalifikasjonen av det nederlandske bidraget fra finalen som årsak til at hun trakk seg. AVROTROS valgte å ikke erstatte henne med en annen poengoppleser.
På en pressekonferanse etter finalen, hevdet den sveitsiske vinneren Nemo at det ikke-binære flagget hadde blitt utestengt fra arenaen, og anklaget arrangørene for «dobbeltmoral» i påstått å tvinge fans til å kaste flaggene deres før de kunne gå inn i arenaen. Artisten, som identifiserer seg som ikke-binær, innrømmet å protestere mot dette ved å smugle inn et ikke-binært flagg, som hen viste i green room. Visepresident i Europakommisjonen, Margaritis Schinas, hevdet også at flagget til EU var blant de som ikke var tillatt, og at han ville ta opp denne saken med EBU. EBU uttalte 13. mai at «SVTs politikk var å tillate deltakerlandenes flagg og regnbueflaggene», at det ikke hadde vært et uttrykkelig forbud mot EU-flagget i den skriftlige politikken, og at «på grunn av økte geopolitiske spenninger, ble flaggpolitikken strengere håndhevet av sikkerheten ved årets begivenhet.» EBU uttalte også at den ville gjennomgå flaggpolitikken med den sveitsiske kringkasteren SRG SSR, som skal arrangere konkurransen i 2025 etter Nemos seier.
De 37 deltakerlandene hadde hver sin talsperson som leste opp tolvpoengeren til sitt lands fagjury på direkten via satellitt. Fjorårets vertsland, Ukraina og Storbritannia, åpnet avstemningen, mens årets vertsland avsluttet. Under er listen over talspersonene etter stemmerekkefølge:
Konkurransen ble overført direkte av alle deltakerlandene og andre land som kjøpte senderettighetene. De fleste kringkasterne hadde kommentatorer, enten hjemme eller på plass i vertsarenaen, som formidlet informasjon og hendelser til seerne. Under er en oversikt over kringkastere som overførte Eurovision Song Contest 2024:
Marcel Bezençon Awards ble først delt ut under Eurovision Song Contest 2002 og er en utmerkelse til de beste sangene i finalen. Prisen ble innstiftet av Christer Björkman og Richard Herrey. Utmerkelsen er oppkalt etter konkurransens skaper, Marcel Bezençon, og deles ut i tre kategorier: presseprisen, artistprisen og låtskriverprisen. Prisene ble offentliggjort like før finalen 11. mai 2024.
Organisation Générale des Amateurs de l'Eurovision (forkortet OGAE), stiftet i 1984, er et internasjonalt nettverk av 44 Grand Prix-klubber. Hvert år i forkant av konkurransen holder de ulike klubbene avstemning over det aktuelle årets bidrag. Hver klubb sender deretter inn sin topp ti-liste med poeng 1–8, 10 og 12 til OGAE. Under er den endelige topp fem-listen basert på stemmene fra 5760 medlemmer i 42 OGAE-klubber:
I 2024 ble prisen You're a Vision Award (et ordspill på Eurovision) delt ut for tredje gang. Prisen deles ut av fansiden Songfestival.be, og erstattet Barbara Dex Award som ble lagt ned i 2021. You're a Vision Award ble etablert for å «feire kreativiteten og mangfoldet som utgjør selve eurovisjonsånden», og tildeles artisten med det mest oppsiktsvekkende antrekket. Kroatiske Baby Lasagna vant avstemningen, etterfulgt av Irlands Bambie Thug og Joost Klein fra Nederland.