Johnny Winter

John Dawson Winter III (n. 23 februarie 1944, Beaumont, Texas, SUA – d. 16 iulie 2014, Bezirk Bülach, cantonul Zürich, Elveția) a fost un cântăreț și chitarist american. Winter a fost cunoscut pentru albumele sale de blues rock și spectacolele live susținute spre finalul anilor 1960 și pe parcursul anilor 1970. De asemenea, a produs trei albume câștigătoare ale premiului Grammy pentru cântărețul și chitaristul de blues Muddy Waters. După timpul petrecut alături de Waters, Winter a înregistrat câteva albume de blues nominalizate la Grammy. În 1988, a fost inclus în Blues Foundation Hall of Fame, iar în 2003 a fost numit pe locul 63 în lista revistei Rolling Stone a celor „100 cei mai buni chitariști ai tuturor timpurilor”.
Johnny Winter s-a născut în Beaumont, Texas pe 23 februarie 1944. Dragostea sa pentru muzică și a fratelui său mai mic Edgar (născut în 1946) a fost insuflată de părinții lor încă de la o vârstă fragedă. Ambii s-au născut cu albinism. Tatăl lor, John Dawson Winter Jr. (1909–2001), originar din Leland, Mississippi, a fost, de asemenea, un muzician care cânta la saxofon și la chitară. Când Winter avea zece ani, cei doi frați au apărut la o emisiune locală pentru copii cu Johnny cântând la ukulele.
Cariera sa a început la vârsta de 15 ani, când formația sa - Johnny and the Jammers - a lansat „School Day Blues” la o casă de discuri din Houston. În aceeași perioadă, a participat la spectacolele unor artiști de blues precum Muddy Waters, BB King și Bobby Bland. La începutul carierei sale, Winter era prezent la concertele susținute de Roy Head și the Traits în zona Beaumont, iar în 1967 a înregistrat o melodie alături de aceștia intitulată „Tramp”. În 1968, a lansat primul său album - The Progressive Blues Experiment - la casa de discuri Sonobeat Records din Austin.
Winter a ieșit din anonimat în decembrie 1968, când Mike Bloomfield, pe care l-a întâlnit în Chicago, l-a invitat să interpreteze o melodie în timpul unui concert susținut de Bloomfield și Al Kooper la Fillmore East din New York City. Reprezentanți ai casei de discuri Columbia Records, cei care au lansat albumul Super Session al lui Kooper, erau prezenți la concert. Winter a interpretat melodia „It's My Own Fault” de B.B. King și a fost aplaudat de public, iar câteva zile mai târziu a semnat un contact cu Columbia Records, acesta primind un avans de 600.000 de dolari.
Primul album al lui Winter, Johnny Winter, a fost înregistrat și lansat în 1969. Acesta a fost înregistrat împreună cu basistul Tommy Shannon și bateristul Uncle John Turner, Edgar Winter la clape și saxofon, Willie Dixon la contrabas și Big Walter Horton la muzicuță. Albumul cuprindea câteva compoziții care au devenit populare: „Dallas”, „Good Morning, School Girl” (de Sonny Boy Williamson I) și „Be Careful with a Fool” de B.B. King.
Succesul albumul a coincis cu relansarea albumului The Progressive Blues Experiment de către casa de discuri Imperial Records. În același an, Winter a plecat în turneu și a cântat la mai multe festivaluri rock, inclusiv la Woodstock. După ce fratele său a devenit membru al formației, Winter a înregistrat cel de-al doilea album al său, Second Winter, în Nashville în 1969. Johnny a avut o scurtă relație cu Janis Joplin, care a culminat cu un concert la Madison Square Garden în New York, unde cei doi au cântat împreună pe scenă.