Elgskiskyting

Elgskiskyting (finsk: Hirvenhiihto) er en variant av vintersporten skiskyting som består av langrenn, avstandsbedømming av en papirfigurer av elg og rifleskyting på tidelt ringskive. Sporten ble utviklet i Finland på 1970-tallet, og i dag arrangeres konkurranser både i Finland og Sverige med mål om å bli en nordisk disiplin. Det er over 10 000 utøvere i Sverige og Finland, og over 600 utøvere deltar i det finske mesterskapet hvert år.
Elgløping (finsk: Hirvenjuoksu) er en sommervariant av elgskiskyting hvor skidelen er erstattet med 4-5 kilometer løping. Riflen bæres ikke under løpedelen, men er istedet plassert i et stativ nær stedet det skytes fra.
Skidelen gås i klassisk stil over en distanse på 7-9 kilometer mens man bærer riflen på ryggen. Vanligvis er det 1 minutt intervallstart. Skyttere under 16 trenger ikke å bære riflen. Stedene for avstandsbedømming og skyting er plassert langs skiløypen. Skytingen består av ti skudd skutt fra stående stilling på 100 meters avstand. Under avstandsbedømmingen skal utøverne uten hjelpemiddel visuelt bedømme distansen til to elgfigurer plassert mellom 50 til 200 meter.
Vinneren kåres ut ifra et poengsystem hvor det maksimalt kan gis 1200 poeng for hele konkurransen.
For at avstandsbedømmingen skal bli mest mulig rettferdig er det ikke lov å besiktige løypen på konkurransedagen på hverken om sommer eller vinter, med unntak for egne anviste områder for skitesting og oppvarming.
Det fins også en stafettutgave med 3-4 personer på hvert lag hvor hvert lagmedlem går 3–4 km. Skytingen foregår da ved at hvert av lagmedlemmene skyter fem skudd og utfører avstandsbedømmelse mot en enkelt elgfigur istedenfor to. Også her trekkes poeng for bomskudd eller feil i avstandsbedømmelse. Det fins også en variant hvor det brukes fallmål som ligner på de brukt i skiskyting og med strafferunder for bom.
Sporten tiltrekker seg både mosjons- og topputøvere, og det er egne aldersklasser for både menn og kvinner. Utøverne deltar i klassen tilhørende den alderen de fyller i løpet av kalenderåret. Konkurransereglene er like i Finland og Sverige, og det er et mål at de skal være like for hele Norden. For å delta i konkurranser må man være medlem i Svenska Jägareförbundets (SJ) eller Suomen Metsästäjäliitto (Finlands Jägerforbund).
På normaldistanse benyttes 2,7, 3,7 og 7,1 km avhengig av klasse, mens sprint bare har de to avstandene 2,7 og 3,7 km. Om sommeren er klassene fordelt på 2,7 og 3,7 km.
Det er ikke noen formell vektbegrensning på utstyret, men alt av utstyr som skal brukes under skytingen må medbringes under skidelen. Kikkertsikte er vanlig, men andre typer siktemidler er også tillatt. Det er vanligvis ikke mulighet for innskyting på stevnedagen.
I de yngste klassene og åpen-klassen kan det benyttes valgfritt kaliber fra .22 LR og opp, mens i de andre klassene må rifle og ammunisjon tilfredsstille kravene for jakt på elg. I Finland er de mest brukte kalibrene i disse konkurranseklassene .308 Winchester/7,62 × 51 mm NATO, mens en del også bruker 6,5 × 55 mm. Både i Norge, Sverige og Finland setter elgjakt krav om at ammunisjonen må ha en minimum kulevekt og anslagsenergi. Alle de tre landene krever at kulevekten er minst 9 gram og har en anslagsenergi på 100 meter (kalt E100) på minst 2700 J. Dersom kulevekten er 10 gram eller mer reduseres energikravet noe, og her skiller Norge seg ut ved at kravet reduseres til 2200 J, mens Finland og Sverige bare krever 2000 J. Det kreves ikke ekspanderende ammunisjon i konkurranse.
For å ikke unødig forstyrre skytterne på siden er det ikke tillatt med kompensator. Selv om det ikke er et krav så oppfordres det om å benytte lyddemper, ettersom det senker støynivået og settes pris på av andre skyttere.
Riflen må alltid bæres med pipen pekene opp. Under skidelen må våpenet være tomt for ammunisjon og sluttstykket kan være lukket. På skytebanen må våpenet bæres pekende opp, med sluttstykket i bakre stilling og tomt for ammunisjon, bortsett fra under selve skytingen.