davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Harriet Martineau

Harriet Martineau (født 12. juni 1802, død 27. juni 1876) var en engelsk forfatter og journalist som ofte omtales som verdens første kvinnelige sosiolog. Politisk tilhørte hun whig-partiet.
Martineau skrev 35 bøker og en rekke essayer, og oversatte også mange av Auguste Comtes bøker til engelsk. Som skribent behandlet hun sine tema ut fra ulike perspektiver, og i samtiden var hennes feministisk vinklede artikler og bøker trolig de mest kontroversielle. Hun oppnådde en posisjon der hun fullt og helt kunne livnære seg på inntektene fra sitt forfatterskap og sitt journalistiske virke, noe som er bemerkelsesverdig for en kvinne i Viktoriatidens England. Selv sa hun at «når man gransker et samfunn må man ta for seg alle sider av dette samfunnet, herunder dets sentrale politiske, religiøse og sosiale institusjoner». Hun mente man ikke kunne forstå kvinnens stilling i samfunnet uten å foreta en grundig analyse av hele samfunnsstrukturen. Martineau var den første skribenten som inntok en sosiologisk og feministisk synsvinkel for å forstå temaer som ekteskap, barn, religion og forholdet mellom ulike folkeslag.
For norske lesere er Martineaus bok Feats of the Fiords. A Tale of Norway av særlig interesse. Denne boken utkom første gang i 1865, og den begynner slik: «Enhver som studerer et kart over Norge vil bli slått av det entydige vesen av dets kyst. På kartet ser det ujevnt ut, en slik en merkelig blanding av land og hav, det synes som om det må ha vært en vedvarende strid mellom de to – havet som strever med å oversvømme landet og landet som presser seg ut i havet, til det ender i deres inndeling i regionen mellom dem. På stedet er imidlertid dens kyst meget opphøyd. De lange, uregelmessige oddene er fjellrike, kneisende furer av berg, stiger bratt opp fra vannet; mens buktene mellom dem, istenden for å være rundet av med skrånende, sandstrender som havet tumler sin bølger, slik som buktene langs vår kyst, er det faktisk lange, smale daler fylt med havet, framfor å være lagt ut i mark og enger. (…) I et land spredt med bønder, som Norge, hvor det er få pengetransaksjoner ettersom folk skaffer hva de trenger for deres behov på sine små eiendommer, tjenere bytter ikke sine steder, og går fra herre til herre, slik som hos oss.»
Et stort antall brev av Harriet Martineau blir oppbevart ved Universitetet i Birminghams spesialsamlinger.
Theodor Kjerulf

Theodor Kjerulf (1825–1888) var en norsk geolog og dikter.
Theodor Kjerulf var sønn av ekspedisjonssekretær Peder Kjerulf og bror av komponisten Halfdan Kjerulf. Han giftet seg med Marie Agnes Christiane Anker, datter av Erik Theodor Christian Bernhard Anker og Betzy Sneedorff.
Kjerulf fikk sin utdanning ved Det Kongelige Frederiks Universitet, der han senere ble tilsatt som professor (1866), samt i Heidelberg under professor Bunsen. I 1855 publiserte han sin avhandling Das Christiania Silurbecken, chemisch-geognostisch untersucht. Året etter, i 1856, tok han initiativ til Norges geologiske undersøkelse, og ble direktør for denne i 1858.
Som student var han i 1849 teatersjef på Studentteatret ved Det Norske Studentersamfund.
Som geolog var han empiriker, og stilte seg kritisk til kjente teorier som manglet empirisk fundament, slik som arvelighetslæren og Darwin, som Kjerulf kommenterte og kritiserte via korrespondanse med denne. Kjerulf viste i 1854 at Oslofeltets granitter dannet ved krystallisasjon av smeltet magma og vant H.K.H. Kronprinsens gullmedalje året etter for avhandlingen «Om Dannelsesmaaden af de uskiktede Bergarter i Kristiania Overgangsformation». Han var også den første til å fremsette teorien om isavsmelting i Oslofeltet og dermed dannelsen av israndavsetninger.
Jens Esmark hadde oppdaget istiden i Norge i 1823 ved sammenligning av morener ved Haukalivatnet (nær havnivå) og utløpere av Jostedalsbreen.
Han veiledet blant annet Waldemar Christopher Brøgger og Hans Reusch. Av utgivelser kan nevnes et verk som oppsummerer et av hans viktigste arbeidsområder, geologien i det sydlige Norge; Udsigt over det sydlige Norges geologi. Kjerulf har fått isbreen Kjerulf på Sør-Georgia oppnevnt etter seg, og han ble også avbildet på et norsk frimerke (1974). Hans undersøkelser resulterte i ca. 25 geologiske rektangelkart som ble utgitt i perioden 1870-1890.
Hans diktergjerning er mindre kjent, men han gjennomførte blant annet en reise i norske bygder, og traff Myllarguten (1847). Kjerulf var på vei over Haukeli og oppsøkte Myllarguten fordi han var nysgjerrig på ham. Skildringen han gir, er preget av større forståelse for folkemusikken enn det som var vanlig i samtiden:
"Men der var baade Luur og Lok og en heel Buskap med klingende Bjælder oppe i hans Spil. Snart var det lutter Løb og Triller, Tonerne haglede saa tæt paa hinanden, at Øret neppe kunde følge dem, snart faldt han ligesom hen og aandede sig bort i Klage." Han er ellers enig med Ole Bull i hans bedømmelse av Myllarguten.
Han utga noen samlinger av sine dikt, og oppnådde internasjonal leserkrets.
Kjerulf bidro også med teksten Længsel til Frederick Delius' musikkstykke. Han bidro også til Nordisk familjebok, 1884 og 1911.
Bond-hendelse

Bond-hendelser er nordatlantiske klimasvingninger som opptrer i holocen med en hyppighet på 1 470 ± 500 år. Åtte slike hendelser er identifisert.
De maksimale temperaturutslagene i en Bond-syklus er anslagsvis rundt 15–20% av temperaturforskjellene mellom en glasial og en interglasial.
Gerard C. Bond ved Columbia Universitys Lamont-Doherty Earth Observatory var den første som beskrev disse klimaendringene i vitenskapelig litteratur. Bond baserte seg på undersøkelser av petrologiske drivismarkører i Nord-Atlanteren, dvs. studier av variasjoner i sammensetningen av masse som er blitt fraktet med isfjell og avsatt på havbunnen når isen smeltet.
Bond-hendelsene kan være en interglasial pendant til Dansgaard-Oeschger-hendelsene som opptrådte under siste istid, men mens istidshendelsene bekreftes av iskjernestudier og er en etablert teori, er det mindre sikkert at disse syklusene fortsetter inn i holocen. Bond et al. (1997) argumenterer for holocene klimasvingninger med en periode nær 1 470 ± 500 år i det nordatlantiske området. Deres syn er at de fleste, kanskje alle, Dansgaard-Oeschger-hendelsene skjedde med en 1 500-års rytme og at også senere hendelser som eksempelvis den lille istid og starten på yngre dryas hører til disse svingningene.
De Nordatlantiske isfjell-bårne hendelsene (ice-rafting events) korrelerer med de fleste svake asiatiske monsunhendelsene de siste 9 000 årene samtidig som de korrelerer med de fleste ørkenspredningsperiodene i Midtøsten de siste 55 000 årene (både Heinrich- og Bond-hendelser). Det er også klare indikasjoner på at vegetasjonen i Nord-Amerika har variert med en periode på ≈1 500 år.
1 500-syklusene viser ikke-lineære egenskaper og stokastisk resonans, det vil si at selv om noen av enkelttilfellene i mønsteret er betydelige klimatiske hendelser, kan andre være lite markerte.
Årsaker og avgjørende faktorer for 1 500-syklusene blir for tiden undersøkt; forskerne konsentrerer oppmerksomheten om variasjoner i solkonstanten og om større endringer i den atmosfæriske sirkulasjonen. Bond-hendelsen kan også korrelere med månens 1 800 års tidevannsyklus.
De fleste Bond-hendelsene har ikke entydige klimasignaler; enkelte sammenfaller med kuldeperioder, andre med ørkenspredning i enkelte regioner.
Marte Spangen

Marte Spangen (født 22. mars 1977) er en norsk arkeolog.
Hun har siden 2017 vært ansatt som førsteamanuensis i middelalderarkeologi ved Institutt for arkeologi, historie religionsvitenskap og teologi ved Universitetet i Tromsø – Norges arktiske universitet.
Spangen har tidligere forsket på deponering av sølv i vikingtid og tidlig middelalder og samisk arkeologi. Hun har publisert flere studier om disse temaene, deriblant om tradisjonell og moderne bruk av samiske offerplasser. Spangen disputerte ved Stockholms Universitetet i 2016 med avhandlingen Circling Concepts. A Critical Archaeological Analysis of the Notion of Stone Circles as Sami Offering Sites (veiledere: Anders Andrén og Bjørnar Olsen).
Spangen er medlem av styret for Medieval Europe Research Community (MERC), redaksjonsmedlem for Monographs of the Archaeological Society of Finland (MASF) og det vitenskapelige tidsskriftet Primitive tider og medlem av forskningsgruppene Creating the New North (CNN) og Osteological Studies of Sámi Offerings (OSSO).
Hun produserer også podkasten Arkeologi på rappen for tidsskriftet Primitive tider.
Nord-Norgesmesterskap i fotball

Nord-Norgesmesterskapet i fotball ble arrangert i perioden 1929–1969. Mesterskapet, som var i regi av klubbene i Nordland, Troms og Finnmark, ble arrangert fordi klubbene hverken fikk delta i Norgesmesterskapet i fotball eller hadde anledning til å kvalifisere seg til den øverste divisjonen.
Etter at de nordnorske klubbene fikk delta i Norgescupen fra 1963 mistet turneringen noe av interessen. Imidlertid ble nordnorske klubber ikke invitert til å delta i seriespill i den øverste norske divisjonen før sesongen 1973. Først etter sesongen 1979 ble det like kvalifiseringsregler for nordnorske og sørnorske lag til den øverste divisjonen i Norge.
Scandinavian Airlines System Flight 347

Scandinavian Airlines System Flight 347 var en flykapring som fant sted 3. november 1994 i Norge.
Scandinavian Airlines flyvning med en McDonnell Douglas MD-82 fløy fra Bardufoss lufthavn via Bodø lufthavn til Oslo lufthavn, Fornebu. Flykapreren Haris Keč, en bosnier som bodde i Norge, krevde at norske myndigheter hjalp til med å stoppe de humanitære lidelsene som utspant seg i hans hjemland på grunn av Bosnia-krigen. Ingen ble skadet i hendelsen.
Keč kapret flyet med 122 passasjerer og 6 besetningsmedlemmer i luften etter avgang fra Bardufoss. Det landet rutemessig i Bodø, hvor meningen var at kvinner, barn og eldre ble sluppet av, dette ble oppfattet som at flyet skulle evakyeres for personer. Denne evakueringen ble stoppet, etter at flere peroner forlot flyet, sammen med to av kabinbesetningen. Flyet forlot Bodø med 77 passasjerer og 4 besetningsmedlemmer. Flyet ble omdirigert fra Oslo lufthavn, Fornebu til Gardermoen flystasjon, på grunn av bombetrussel på Fornebu. Keč fremsatte sine krav. Han overga seg ca. kl. 21:00 på kvelden, syv time etter avgang fra Bardufoss, etter at enkelte av kravene var blitt innfridd.
Gjerningsmannen ble stilt for retten året etter. Han erklærte seg skyldig etter tiltalen. Han ble dømt til fire års fengsel for kapringen.
Indra Navia

Indra Navia AS er et norsk aksjeselskap som leverer utstyr til flykontroll, blant annet fjernstyrte kontrolltårn. Selskapet jobber også med trafikkstyringssystem for droner, for bl.a. Andøya Space Center.
Selskapet har hovedkontor i Asker og eies i sin helhet av spanske Indra Sistemas. Det var tidligere kjent som Park Air Systems, frem til Indra Sistemas kjøpte selskapet fra amerikanske Northrop Grumman for 320 millioner kroner i 2012.
Rur

Rur (familien Balanidae), også kalt vinkende engler, er gruppe små krepsdyr. De lever i kjegleformede, hvite skall av kalk som sitter fast på steiner og andre harde flater i tidevannssonen og ned til dyphavet. Det er beskrevet rundt 1220 arter, og de forekommer i alle hav over hele verden. Rur er blant de vanligste dyrene langs norskekysten.
Rur tilhører underklassen rankeføttinger (rankefotinger, Cirripedia). Som alle andre rankeføttinger, er rur hermafroditt (tvekjønnet). Dyret parer seg ved å stikke ut penis gjennom åpningen i skallet og befrukter andre individer. Rurens larver er frittsvømmende. Larvene begynner som nauplius og dyreplankton, og gjennomgår flere stadier før de slår seg ned på et fast levested og utvikler seg til voksne individer. Larvene tiltrekkes av stoffer som de voksne individene utskiller, og dette gjør at larvene havner på passende levesteder.
Den voksne ruren lever på steiner, skipsskrog, skjell, krabber, brygger og lignende. Når den først har satt seg fast, kan den ikke røre på seg mer enn noen få millimeter. Åpningen i skallet kan lukkes med to små kalkplater, slik at ruren kan holde vannet inne i skallet og unngå å tørke ut dersom den skulle bli tørrlagt. Rur lever av plankton, som den fanger ved hjelp av føtter (bøyelige tråder). Føttene brukes også for å tilføre friskt, oksygenrikt vann.
Rur danner et bredt, lyst belte fastvokst til fjellet. De kan tåle lange perioder med tørrlegging og med innfrysing i is om vinteren. Andre arter lever på dypere vann, og noen arter av rur opptrer som groeorganismer på skip og hvaler. Rur kan forårsake korrosjon når den sitter på skipsskrog.
Blant de mange artene er:
Pseudostigmatidae

Pseudostigmatidae er en delgruppe av øyenstikkere, (Odonata). Denne familien, som bare finnes i Sør- og Mellom-Amerika bortsett fra én art i Afrika, omfatter noen slanke arter med vingespenn på opptil 19 cm, og kroppen opptil 13 cm lang, de er dermed i alle fall de lengste av alle øyenstikkere. De har en meget spesialisert økologi, de voksne vannymfene har spesialisert seg på å plukke edderkopper ut fra nettene sine.
Til dels svært store (vingespenn opptil 19 cm), meget langstrakte vannymfer. Vingene har gjerne store, fargede flekker i spissen. Bakkroppen er svært slank og tydelig lengre enn vingene. Kroppen er mørk med en svak, metallisk glans.
Pseudostigmatidae lever i tropisk regnskog og har meget spesialiserte levesett. Mens de fleste voksne øyenstikkere er generalister som fanger mange slags bytte, er denne familien sterkt spesialisert, såvidt man vet lever de bare av nett-byggende edderkopper som de plukker ut fra nettene. Vannymfen har en langsom, helikopter-lignede flukt og kan henge i ro i lufta. Når den har oppdaget og nærmet seg en edderkopp, flyr den først baklengs, så kjapt inn mot (men ikke i kontakt med) nettet, der den griper edderkoppen med de lange beina og napper den løs. De dreper edderkoppen, biter av beina og spiser den. På grunn av den spesielle flygeatferden unngår de å bli fanget i nettet, men bruker likevel gjerne litt tid på å fjerne nett-rester etterpå. Edderkoppnett som henger i solflekker er særlig utsatt for angrep, kanskje fordi vannymfen kan se disse bedre. De voksne insektene er temmelig langlivede, levetid på opptil 7 måneder i det voksne stadiet er kjent. Regnskog-miljøet der de lever har få steder med åpent vann, og såvidt man vet har alle disse artene sine larver i vannfylte hulrom i planter, såkalte phytotelmata. Eksempler på slike kan være vannet som samler seg inne i bladrosettene til planter i ananasfamilien (Bromeliaceae), vannfylte hulrom i trær, råtnede palmeblader fylt med vann og store, vannfylte fruktskall. Larvene (najadene) lever av andre dyr i disse hulrommene, for eksempel mygg- og fluelarver, rumpetroll og andre øyenstikkeres larver.
Sverd i fjell

«Sverd i fjell» er et monument innerst i Hafrsfjord i Stavanger kommune. Monumentet er laget av skulptøren Fritz Røed fra Bryne og ble avduket av Kong Olav i 1983. Det er tre store sverd som er satt ned i svaberget til minne om slaget i Hafrsfjord i 872, da Harald Hårfagre samlet Norge til ett rike. Neset der sverdene er reist heter Mølleberget.
Det største sverdet representerer den seirende kongen, mens de to andre symboliserer de tapende småkongene. Minnesmerket er også et fredssymbol, sverdene er satt ned i fjellet for at de aldri mer skal brukes. Sverdene er opptil 9,2 m høye, og er utformet over tre typer vikingtidssverd som er temmelig vanlige å finne over hele landet.
I forbindelse med Stavanger2008, Stavanger som europeisk kulturhovedstad, ble et utsnitt fra kunstverket gjengitt på et norsk frimerke.
Jan-Erik Fjell

Jan-Erik Fjell (født 1982) er en norsk forfatter, pokerspiller og radioprogramleder.
Fjell debuterte som forfatter i 2009 med romanen Pus, gitt ut på Fritt Forlag. I boken lar han leseren få komme på innsiden av en ung, narsissistisk mann, og følger ham i en travel uke på jakt etter damer og seg selv. Hovedpersonen, Herman Andresen, skal være basert på en virkelig person.
I 2010 kom Fjells første kriminalroman, Tysteren, ut på Juritzen Forlag. For krimdebuten mottok han Bokhandlerprisen 2010; Fjell var da den yngste forfatteren som noen gang hadde fått denne prisen.
Anton Brekke er hovedpersonen i Fjells krimromaner . Brekke er ansatt i KRIPOS. Han var tidligere gift, men ble skilt grunnet overdreven pokerspilling. Anton Brekke fremstår som sær, kynisk og kommer ofte med sarkastiske bemerkninger.
Fjell har samarbeidet med krimforfatteren Jørn Lier Horst om boka Skriket (2024). Den skal bli den første i en serie der hovedpersonen Markus Heger reiser landet rundt for å lage true-crime podkaster. VGs litteraturanmelder Sindre Hovdenakk mente boken var preget av «slapt språk [og] laber spenning», mens Dagbladets anmelder Cathrine Krøger syntes boken var «[o]verraskende vellykket».
Jan-Erik Fjell var en av to hovedprogramledere i radioprogrammet God kveld, med Staysman og Fjell som tidligere ble sendt på Radio Prime Halden.
Jan-Erik Fjell er sønn av skuespilleren Jan Edgar Fjell.
USAs delstater

USAs delstater er de 50 delstatene som sammen utgjør forbundsstaten USA.
I USAs flagg representerer de 50 stjernene de nåværende delstatene, mens de 13 stripene representerer de opprinnelige 13 koloniene som i 1776 rev seg løs fra Storbritannia og dannet USA. Veksten i antall delstater har stort sett skjedd ved at «føderale territorier» fikk delstatsstatus og indre selvstyre. De nyeste delstatene er Alaska og Hawaii, som begge ble etablert i 1959.
Delstatene har egne lover, en delstatshovedstad, egne flagg og andre symboler. Delstatene har delvis ulik demografi, historie og kultur.
USA er en føderasjon. Etter amerikansk rett er delstatene suverene enheter, hvilket betyr at deres makt kommer fra folket fremfor å være delegert fra den føderale styresmakten. Føderale lover går foran delstatlige lover på områder der den føderale styresmakten har myndighet, men den amerikanske grunnloven begrenser den føderale styresmaktens myndighet. All makt som ikke eksplisitt er tildelt føderale myndigheter i grunnloven, er forbeholdt delstatene. Den amerikanske borgerkrigen (1861 til 1865) og høyesterettsdommen «Texas v. White» fastslo at delstatene ikke har rett til å løsrive seg, og at de, i henhold til grunnloven, heller ikke har rett til å bedrive utenrikspolitikk.
Tabell over USAs delstater, med postkodeforkortelser, delstatshovedstad, største by, deltstatsflagg, år for innlemmelse i unionen, innbyggertall, BNP pr innbygger i delstaten og statens «populærnavn».
Noen stater har flere populærnavn. Denne oversikten viser «offisielle» delstatsnavn som er vedtatt av delstatsforsamlinger, dessuten navn som brukes på bilskilt, og navn som regnes som svært utbredt. Navn som er offisielle eller brukes på bilskilt markeres med (O) eller (B) bak navnet.
Fjell kirke (Øygarden)

Fjell kirke er en langkirke fra 1874 på Fjell i Øygarden i Vestland fylke. Dagens kirke er trolig den tredje eller fjerde kirken på stedet. Den forrige kirken var en tømmerkirke fra 1600-tallet. Den første var trolig en stavkirke fra middelalderen.
Byggverket er i tre og har 700 plasser.
I historiske skrifter er det omtalt kirke på Fjell tidligst i 1338. Etter dette har man nedtegnet at en trekirke ble revet her i 1795, noe som gjør det mindre sannsynlig at det var den samme kirken som ble beskrevet over 450 år tidligere. Noen nedriving og gjenoppbygging i denne perioden er imidlertid ikke skriftlige kilder på, men det er omtalt reparasjoner av en kirke i tømmer på slutten av 1600-tallet. I omtale av ytterligere reparasjoner i 1722 nevnes også et tårn. I perioden 1680 til 1722 ble det gravlagt døde under kirkegulvet, det var i hovedsak vel bemidlede sogninger som sikret seg dette. Skikken ble ikke forbudt før i 1805, og likkistene ble ikke fjernet da man bygget ny kirke, og de ble stående helt til man rev den andre kirken i 1875 og samlet disse i en fellesgrav på sørsiden av kirken.
Man rev nemlig ikke hele kirken i 1795, for skipet i den gamle kirken ble brukt som kor, mens et nytt skip ble reist på østsiden og kirketårnet i enden av koret. Den nye kirken sto ferdig i 1796. Allerede i 1820 omtales kirken som dårlig vedlikeholdt i en visitasmelding, og i 1844 noterte sogneprest Claus Severin Frimann Reimers at «Der har iaar været foretaget en betydelig, men høist fornøden Reparation paa dens Gulve og Tag». Som i mange andre sogn på denne tiden var kirken i privat eie, noe som kan forklare at vedlikeholdet ble begrenset til et minimum. Byggematerialene var imidlertid ikke i verre forfatning enn at de ble gjenbrukt til reising av skolehus på Skoge og Snekkevik. Sistnevnte er fortsatt intakt.
Glassmalerier i korvinduene fungerer som alterbilde. Motivet er korsfestelsen. Maleriene rundt korbuen ble utført av Bjørn Tvedt i 1962. Prekestolen og døpefonten er på alder med kirken. Kirken fikk nytt orgel i 1996 (opus 1060 fra Verschueren). De to klokkene er støpt av Laxevaags Værk.
Kirken inneholder i dag et gammelt alterskap fra 1400-tallet. Etter reformasjonen hadde helgenbilder ikke lenger samme status. På et tidspunkt ble altertavlen fjernet fra kirken, solgt på auksjon og havnet hjemme hos den tidligere lensmannen Peder Christoffersen Lie. I 1962 fikk distriktslege Arnljot Gjelstein vite om dette gamle alterskapet som var stuet bort i en gammel løe, og han fikk sendt det inn til Riksantikvaren for vurdering. Det var da i nokså dårlig forfatning, men man klarte likevel å hente frem igjen de opprinnelige maleriene ved å fjerne malingslag. Dørene viser bilde av St. Olav og St. Sunniva. I midten er det satt inn et maleri som viser nattverden. Bildet er malt av Ole Berenthardus i 1843.
Frem til 1841 hadde Sund felles sogneprest med Fjell sogn.
True lemming

The genus Lemmus contains several species of lemming sometimes referred to as the true lemmings. They are distributed throughout the Holarctic, particularly in the Palearctic.
Head and body is 10-13.5 cm, and tail length is 18–26 mm. Weight ranges from 40-112 g. They are grey or brown. Unlike the collared lemmings, their coats do not change color in winter. They stay brown and grey.
These lemmings are found predominantly in tundra or high elevations. Populations can fluctuate widely and mass migrations do take place. This mass migration is probably the source of the myth that lemmings commit mass suicide. These intense population booms appear to be most common in the northern part of its range (such as Lapland).
Gestation is 16–23 days. Litters are 1-13 (7 average). Young are sexually mature after 14 days. When conditions are favorable, these demographic parameters allow for a veritable explosion in population size.
Tundra vole

The tundra vole (Alexandromys oeconomus) or root vole is a medium-sized vole found in Northern and Central Europe, Asia, and northwestern North America, including Alaska and northwestern Canada. In the western part of the Netherlands, the tundra vole is a relict from the ice age and has developed into the subspecies Alexandromys oeconomus arenicola.
The tundra vole has short ears and a short tail. Its fur is yellowish brown with paler sides and white underparts. It is typically about 18 cm (7.1 in) long with a 4 cm (1.6 in) tail and a weight of about 50 grams (1.8 oz).
The tundra vole displays sexual dimorphism, with males being larger than the females observably as adults.
The tundra vole is found in damp tundra or moist meadows, usually near water.
This species makes runways through the surface growth in warm weather and tunnels through the snow in winter. It feeds on grasses, sedges and seeds. It is active year-round. It also digs burrows where it stores seeds and roots, especially licorice root, for the winter.
Female voles have three to six litters of three to nine young in a shallow burrow. The tundra vole has its highest fecundity during May and June, but can prolong its mating season all the way until winter.
Subspecies are as follows:
The large number of subspecies of Alexandromys oeconomus is due to the changing environment that they have had to endure since the glacier/ice-age, as well as the isolation of populations. Human interaction also greatly affects the environment of this species. As a result, voles have lost genetic diversity as seen through a lessened heterozygous population for certain genes within separated populations. Roads and structures do not necessarily limit species interaction, but it is the distance created between other communities of voles that limit gene flow.
Wildlife of Armenia

The wildlife of Armenia includes the wild boar, crested porcupine, various lizards, snakes and numerous species of birds and plants. Endangered species in Armenia are the bear, wild goat, Armenian mouflon and the leopard.
Fauna in Armenia is diverse given the country's relatively small size, owing to the varied habitats created by the area's mountainous terrain. Armenia is an important area for migratory animals, about 350 different bird species were recorded in the country. Many of the world's domesticated animals originated in or near Armenia, and the mouflon, the ancestor of domesticated sheep, is present there. Research suggests that about a quarter of the animal species in Armenia are internationally endangered. The mouflon is suffering a great population decline due to poaching and habitat loss, and the Sevan trout, which once made up thirty percent of the fish in Lake Sevan, have virtually disappeared.
Southern and south-western Armenia remains the last stronghold of the Persian leopard in the Caucasus, in part due to the region being connected with the leopard population in Iran. The total population in Armenia is thought to number 10 to 20 individuals, including adults, sub-adults and cubs.
In Armenia forest cover is around 12% of the total land area, equivalent to 328,470 hectares (ha) of forest in 2020, down from 334,730 hectares (ha) in 1990. In 2020, naturally regenerating forest covered 310,000 hectares (ha) and planted forest covered 18,470 hectares (ha). Of the naturally regenerating forest 5% was reported to be primary forest (consisting of native tree species with no clearly visible indications of human activity) and around 0% of the forest area was found within protected areas. For the year 2015, 100% of the forest area was reported to be under public ownership.
Some flora found in Armenia includes:
Additional sources
Abra (rapper)

Si Raymond Abracosa, higit na kilala bilang Abra, ay isang Pilipinong mang-aawit ng hip hop. Naabot niya ang katanyagan dahil sa awiting "Gayuma". Ang bidyo ay nakaabot na ng mahigit 23 milyong panood sa YouTube, ang pinakamataas na bilang na naabot ng isang Pilipinong artista.
Jon Gutierrez

Si Jon Gutierrez (ipinanganak noong Setyembre 23, 1991), propesyonal na kilala bilang King Badger, ay isang rapper, artista at miyembro ng hip hop sama na Ex Battalion.
Ang ama ni Gutierrez ay British, at ang ina ay nagmula sa Filipino. Si Gutierrez ay kasapi ng hip hop group na Ex Battalion na kilala rin bilang King Badger mula pa noong 2016, na gumanap sa ilang mga programa sa telebisyon ng GMA Network. Sa ikaanim ng Oktubre 2018, ikinasal ni Gutierrez ang kanyang matagal nang kasintahan na si Jelai Andres.
Noong 2019, si Gutierrez ay inakusahan ng pagtataksil sa pag-aasawa ng kanyang sariling asawa na inangkin na niloko niya siya kay Toni Fowler. noong 2021, si Gutierrez ay muling inakusahan ng pandaraya sa kanyang asawa, ang aktres na si Jelai Andres, personalidad ng social media at ang aktres na si Jelai Andres ay nagsampa ng isa pang ligal na reklamo laban sa asawang si Gutierrez, si Jelai ay nagsampa ng isang reklamo sa concubinage laban kay Jon sa Kagawaran ng Hustisya, sa Lungsod ng Quezon, noong Hunyo 1, 2021. Kasabay nito ang pagdalo niya sa ikalawang pagdinig ng reklamo sa paglabag sa RA 9262, o Violence Against Women And Children (VAWC) Act, na una niyang isinampa laban sa asawa.
Paliparang Pandaigdig ng Sheremetyevo

Ang Paliparang Pandaigdig ng Sheremetyevo (Ruso: Международный аэропорт Шереметьево, Mezhdunarodniy aeroport Sheremet'evo Pagbigkas sa Ruso: ʂerʲiˈmʲetʲjivə) IATA: SVO, ICAO: UUEE ay isang paliparang pandaigdig na makikita sa 29 km (18 miles) ng Moscow, Rusya.
Paliparang Pandaigdig ng Clark

Ang Paliparang Pandaigdig ng Clark (IATA: CRK, ICAO: RPLC), dating tinawag bilang Paliparang Pandaigdig ng Diosdado Macapagal mula 2003 hanggang 2014, ay isang paliparang pandaigdig na matatagpuan sa Clark Freeport Zone na napalilibutan ng mga lungsod ng Angeles at Mabalacat sa lalawigan ng Pampanga, Pilipinas. 80 kilometro (50 mi) ito pahilagang-kanluran ng Maynila. Mapupuntahan ito sa pamamagitan ng Subic–Clark–Tarlac Expressway (SCTEX).
Pinagsisilbihan ng paliparan ang Gitnang Luzon, Hilagang Luzon, at, kung tutuusin, ang Kalakhang Maynila sa mga lipad sa loob at labas ng bansa. Hango ang pangalan sa dating Baseng Panghimpapawid ng Clark ng mga Amerikano na naging pinakamalaking base ng Hukbong Himpapawid ng Estados Unidos sa ibang bansa hanggang sa isinara ito at ipinasa sa Pamahalaan ng Pilipinas noong 1991.
Pinangangasiwaan at pinapatakbo ang paliparan ng Luzon International Premier Airport Development (LIPAD) Corp., isang konsorsiyo ng JG Summit Holdings, Filinvest Development Corporation, Philippine Airport Ground Support Solutions (PAGSS) Inc., at Changi Airports Philippines Pte. Ltd. Ginagamit ang timog na bahagi ng pasilidad ng Hukbong Himpapawid ng Pilipinas at Baseng Panghimpapawid ng Clark.
Nanomina ang paliparan bilang pinalista ng kategoryang Paliparan ng gawad Prix Versailles 2021 ngunit natalo sa Paliparang LaGuardia Terminal B bilang ang pinakamahusay na bagong paliparan noong 2021. Pero kinilala ito bilang isang laureado ng 2023 talaan ng Prix Versailles ng Pinakamagandang Paliparan ng Mundo.
Pambansang putahe

Ang pambansang putahe ay pagkain na may matinding kaugnayan sa isang partikular na bansa. Maraming dahilan kung bakit maituturing na pambansang putahe ang isang pagkain:
Bahagi ng pambansang identidad at pagtingin sa sariling bansa ang mga putaheng ito. Noong panahon ng mga imperyo sa Europa, bumuo ang mga bansa ng pambansang putahe upang maiba sila sa kani-kanilang mga karibal.
Sa ilang bansa, tulad ng Mehiko, Tsina o Indiya, wala ni isang mang pambansang putahe dahil sa pagkasari-saring ng kani-kanilang populasyong etniko, kultura, at lutuin. Isa pa, dahil nakahabi ang mga pambansang putahe sa diwa ng identidad ng bansa, maaaring lumitaw ang mga matitinding emosyon at salungatan sa pagbili ng pambansang putahe.
Hindi ito tiyak na talaan ng mga pambansang putahe, ngunit listahan ng ilang mga pagkain na iminumungkahi bilang mga pambansang putahe.
Talaan ng mga pelikulang Pilipino ng dekada 2010

Isa itong talaan ng mga pelikulang Pilipino ng dekada 2010. Para sa pagkakaayos ng pelikula mula A hanggang Z, tingnan ang Kategorya:Mga pelikula mula sa Pilipinas.
Higit sa 100 buong-habang pelikula ang nailabas sa Pilipinas, na karamihan sa mga ito ay malayang nai-prodyus.
Karl Lagerfeld

Si Karl Otto Lagerfeld (Aleman: [ˈkaʀl ˈlaːgɐˌfɛlt]; 10 Setyembre 1933 - 19 Pebrero 2019) ay isang Aleman na creative director, fashion designer, artist, potograpo, at caricaturist na nanirahan sa Paris.
Siya ay nakilala bilang creative director ng French fashion house Chanel, na naging posisyon niya mula 1983 hanggang sa kanyang kamatayan, at naging creative director ng Italian fur at leather goods fashion house Fendi, at ng kanyang sariling kapangalang fashion label. Nakipagtulungan siya sa iba't ibang mga proyektong may kaugnayan sa fashion at art.
Nakilala si Lagerfeld para sa kanyang pansariling estilong puting buhok, itim na sunglasses, guwantes na walang daliri, at mataas, inalmirol, at nababaklas na kuwelyo.
The 6ths

Ang The 6ths ay isang banda na nilikha ni Stephin Merritt, din ang pangunahing songwriter at instrumentalist sa likod ng Magnetic Fields, The Gothic Archies, at Hinaharap na Bayani sa Bibliya. Isang kwento ay ipinaglihi ang banda nang si Merritt, na nagmamasid na walang parangal na album na nakatuon sa kanya, ay nagpasya na gumawa ng isa sa kanyang sarili. Sa pangkat, nagsusulat at nagpe-play ng mga kanta ang Merritt na pagkatapos ay inaawit ng iba pang mga artista. ibang artista sa bawat track. Sa ngayon ay nakagawa ito ng dalawang mahusay na natanggap na mga album at maraming magkakaibang pakikipagtulungan.
Ang dalawang album na pinakawalan ng banda hanggang sa kasalukuyan ay Wasps 'Nests noong 1995 (Factory Too via London Records) at Hyacinths and Thistles noong 1999. Ang Wasps' Nests ay nauna sa pamamagitan ng isang 7 "vinyl solong ng album track " Heaven in a Black Leather Jacket " noong 1993 sa Merge Records na naglalaman ng isang B-side, "Rot in the Sun", na kinanta ni Merritt mismo.Ang kanta ay kasunod din sa pagsasama ng Merritt's Obscurities compilation noong 2011.
Ang mga pangalan ng parehong mga album, pati na rin ang pangalan ng banda, ay sinasadya ng dila-twisters. Ang mga salita ay pinili para sa kanilang kasaganaan ng mga tunog ng s at th; ang ikaanim ay nag-iimpake ng isa at tatlong tunog sa isang pantig. Ang website ng banda ay tumutukoy sa ika-6 bilang "bawat bangungot ng gabi".
Kasama sa listahan ng mga mang-aawit sa Wasps 'Nests ang maraming mga kilalang mga midie 90s rocker, kasama sina Barbara Manning, Mary Timony, Dean Wareham (Galaxie 500, Luna, Dean & Britta), Lou Barlow, Chris Knox (Tall Dwarfs), Robert Scott (The Bats, The Clean), Georgia Hubley (Yo La Tengo), at Mark Robinson.
Ang ilan sa mga mas kilalang mga artista na lumalabas sa Hyacinths at Thistles ay sina Bob Mould, Sally Timms (The Mekons), Sarah Cracknell (Saint Etienne), Neil Hannon (The Divine Comedy), Gary Numan, Marc Almond, Momus, Clare Grogan (Altered Images), Melanie, Miss Lily Banquette (Combustible Edison), Katharine Whalen (Squirrel Nut Zippers) at ang nagawa na laruang piano player na si Margaret Leng Tan. Nagtatampok din ang album ng isang hindi maikakait na duet ng mang-aawit na si Odetta na sinamahan ng Lemony Snicket na may-akda na si Daniel Handler.
"Falling out of Love (with You)" mula sa Wasps 'Nests ay itinampok sa sikat na 90 na mga bata ng palabas na The Adventures of Pete and Pete.
Ang dalawang mga kanta mula sa Hyacinths at Thistles, "You, You, You, You, You" at "As You Turn To Go", ay itinampok sa pelikulang Pieces of April at ang kasamang soundtrack ni Stephin Merritt. Ang "You, You, You, You, You" ay itinampok sa bagong ad ng 2016 Google Pixel.
Ang kanilang awit na "Night Falls Tulad ng isang Grand Piano" ay saklaw ng grupong South Africa na Wonderboom sa kanilang 2003 na album na Sabihin sa Isang Taong May Cares.
World Wrestling Entertainment, LLC.

Ang World Wrestling Entertainment (WWE)., d/b/a WWE ay isang promosyong profesyonal na wrestling at ang kasalukuyang pinakamalaki sa Hilagang Amerika. Ang may-ari ng kompanyang ito ay si Vincent Kennedy McMahon Jr. Ang kompanyang ito ay nagsimula noong taong 1952. Ang founder ng kompanyang ito ay sina Roderick McMahon (ang lolo ng kasalukuyang may-ari na si Vincent McMahon), at si Toots Mondt. Ang headqurters ng kompanya ay matatagpuan sa Stamford, Connecticut. Ito ay unang nakilala ang kompanya bilang TitanSports, Inc. at dating nakipagnegosyo bilang Capitol Wrestling Corporation, World Wide Wrestling Federation, World Wrestling Federation (WWF) at World Wrestling Entertainment Inc.. Kamakailan, ang pangkompanyang pangalan na World Wrestling Entertainment Inc. ay pinalitan ng bagong pangalan na WWE Inc.
Ang WWE Inc. ay may dalawang brands, ito ay ang SmackDown at RAW. Taun-Taon, isinasagawa ang WWE Draft tuwing Abril bilang pagpalit ng mga wrestler sa dalawang mga brands, RAW papuntang SmackDown, SmackDown papuntang RAW. Sila rin ay may palabas na NXT, Superstars, at ang Tough Enough. Ang mga pay-per-view ay ipinapalabas buwan-buwan. Ang pinaka popular na pay-per-view ng WWE ay ang WrestleMania, na ginaganap sa katapusan ng Marso o kaya sa simula ng buwan ng Abril. Ito ay nagsimula pa nung taong 1985. Sa kasalukuyan, may anim na kampeonato na mapapanalunan sa WWE, ito ay ang WWE Championship, World Heavyweight Championship,WWE Intercontinental Championship, WWE United States Championship, WWE Divas Championship, at ang WWE Tag Team Championship.
Noong Mayo 10, 2007 nagsimula ang WWE na mag-publish ng mga video sa YouTube at noong Mayo 2023, ang channel sa YouTube ng WWE ay umabot na sa 95.2.million subscriber at nakakuha ng kabuuang 72.23 billion na view ng video.
Ito ang mga listahan ng mga wrestler ng WWE.
Ito ang listahan ng mga kampeon sa WWE.
Ito ang mga listahan ng mga pay-per-view ng WWE
Maling banggit (May <ref> tag na ang grupong "lower-alpha", pero walang nakitang <references group="lower-alpha"/> tag para rito); $2
Araling Pilipino

Sa pangkalahatan, ang Pilipinolohiya (Espanyol: Filipinología, Ingles: Filipinology o Philippineology) o mas pormal na kilala bilang araling Pilipino ay tumutukoy sa "pag-aaral ng Pilipinas at mga tao nito."
Sinasaklaw nito ang pag-aaral ng kasaysayan ng Pilipinas, kultura ng Pilipinas, mga wika sa Pilipinas, lipunang Pilipino, buhay Pilipino, sikolohiyang Pilipino, politikang Pilipino, at pamahalaan ng Pilipinas. Ang pamamaraan o perspektibo ng aratling Pilipino ay maaaring panteorya, interdisiplinaryo, komparatibo, transisyonal, at pandaigdigan. Nabuo ang Pilipinolohiya sa Unibersidad ng Pilipinas Diliman at naging bahagi ng kurikulum ng ilang mga dalubhasaan at pamantasan sa loob at labas ng Pilipinas.
Kabilang sa mga layuning pagkakatuto ng Pilipinolohiya ang pang-unawa, pagpapahalaga, at pagsusuring kritikal ng Pilipinas sa pamamagitan ng kasaysyan ng Pilipinas, isyung kontemporaryo sa pamayanang Pilipino, at Pilipinong Humanidades tulad ng pilosopiyang Pilipino, musikong Pilipino, sining Pilipino, panitikang Pilipino, at Pilipinong sayaw. Nagbibigay ng pag-unlad ng pagtanggap ng kultura at kahulugang estetika ang pagsasama ng Pilipinong Humanidades sa pamamagitan ng babasahing pampanitikan, pakikinig ng ni-rekord na musika, panonood ng mga pelikula, at lakbay-aral. Lumalawig ang araling Pilipino sa pagkonekta ng mga ambag ng mga tao na may lahing Pilipino sa bagong kaganapan at kalinangan (tulad ng mga Pilipino sa Ibayong Dagat sa ibang mga bansa). Maliban sa pagbibigay ng edukasyon at kamalayan tungkol sa Pilipinas, naglalayon ang Pilipinolohiya na gawin ang mga mag-aaral ng araling Pilipino na malaman ang pakakakilanlang etnikong Pilipino sa pamamagitan ng pagdanas ng kalinangang Pilipino.
Lugaw

Ang Lugaw, na binabaybay din na lugao, ay isang uri ng pagkaing Filipino na kanin (partikular ay malagkit) ang pangunahing sangkap.
Mayroong iba't ibang uri ng lugaw, parehong bersyong malasa at matamis. Sa mga rehiyon ng Bisaya, ang masarap na lugaw ay tinatawag na pospas . Ang lugaw ay itinuturing bilang comfort food sa Pilipinas.
Tradisyonal na niluluto ang lugaw sa pamamagitan ng pagpapakulo ng malagkit na uri ng bigas (Tagalog:malagkit, Visayas:pilit)
Maaari ring magamit ang regular na puting bigas kung pakukuluan na may sobrang tubig. Ang simpleng bersyon ay mayroon lamang kaunting mga sangkap, kadalasan ay asin, bawang, at luya; o pwede namang asukal. Ang ibang bersyon ay sinasahogan ng manok, karneng baboy, o sabaw ng karneng baka. Itinuturing itong pagkain na madali lamang maproseso ng sikmura, madalas na inihahanda para sa agahan at tuwing malamig at maulan ang panahon. Madalas rin itong inihahain para sa mga may sakit at iyong mga nakapirmi na sa higaan dahil sa malubhang karamdaman, at pati sa mga maliliit pang mga bata, maging sa mga matatanda.
Karaniwang kinakain ang lugaw na mainit pa, dahil lalo itong lumalapot at bumubuhaghag kung hahayaang lumamig. Pwede rin naman itong initin ulit sa pamamagitan ng pagdaragdag ng tubig at muling pagpapakulo. Gayunpaman, iyong mga bersyon kung saan ginagawa itong panghimagas, maari itong kaining malimig o bahagyang nagyelo.
Ang Lugaw ay maaaring ipares o dagdagan ng maraming iba pang mga ulam at sangkap.
Karamihan sa mga masasarap na bersyon ng lugaw ay nagmula o naiimpluwensyahan ng style na Chinese na congee, na ipinakilala ng mga migrante ng Chinese-Filipino. Ito ay nag-iba sa nagdaang siglo at gumamit na ng mga sangkap ng Filipino at umangkop sa mga lokal na panlasa. Ang malasang lugaw ng Filipino ay karaniwang mas makapal kaysa sa ibang mga Asian congee dahil gumagamit sila ng malagkit na bigas. Tradisyonal na hinahain ito na may kasamang calamansi, toyo ( toyo ), o patis ng isda ( patis ) bilang pampalasa. Ang malasang lugaw ay karaniwang ipinapares sa mga pagkaing karne o pagkaing-dagat. Ang pinakakaraniwang kapares nito ay ang tokwa't baboy (cubed tofu at baboy ).
Ang mga matatamis na bersyon ng lugaw ay higit na mailalarawan bilang pang -Pilipino. Ito ang iba't ibang uri:
Taras Kompanichenko

Si Таras Kоmpanichenkо ( Ukranya: Тарас Компаніченко ay ipinanganak noong Nobyembre 14, 1969 sa Kyiv, Ukrainian SSR )siya ay isang Ukrainian recording artist, kobzar, bandurist, lirnyk, kompositor at mang-aawit-songwriter. Siya ay isang aktibong miyembro ng Kobzarskyi Tsekh (literal na "Kobzar guild") pati na rin ng Early Music ensembles na groupo " Chorea Kozacka " at " Sarmatica ". Siya ay isang aktibong kalahok sa Orange Revolution na naganap sa Ukraine mula Nobyembre 2004 hanggang Enero 2005 pati na rin ang Euromaidan 2013–2014. Siya ay isang Merited Artist ng Ukraine at isang nagwagi ng Vasyl Stus Prize .
Siya ay nag sanay bilang isang pintor at isang art historian, tinalikuran niya ang propesyon na ito pabor sa musika. Sa paglulunsad ng Russia ng malawakang pagsalakay sa Ukraine, humawak siya ng armas at sumali sa 241st Territorial Defense Brigade .
Bilang isang solo performer at kasama ang "Khoreia Kozatska" na banda, ang Taras Kompanichenko ay nagtatanghal ng isang natatanging espirituwal na pamana ng musika, na nagpaparami ng mga kanta mula sa "Pochaiv Bohohlasnyk" ng 1790-1791. Kasama sa repertoire ng performer ang higit sa limampung iba't ibang pampakay na gawa mula sa ika-16-18 na siglo, na kasama sa antolohiyang pangmusika. Ito ay mga kanta para sa iba't ibang mga pista opisyal ng taon ng simbahang Kristiyano, mga kanta para sa indibidwal na mga Banal, mga kanta na may pilosopikal na nilalaman, mga kanta ng penitensyal, atbp.
Ang pinakamahalagang tagumpay, kasama ang masining na pagtatanghal ng mga gawang ito, ay ang pagtatanghal ng wikang pampanitikan ng sinaunang Ukraine, kung saan isinulat ang mga gawa sa Theophany, na isang napakatalino na paglalarawan ng mga gawaing pang-agham ni Ivan Ohienko sa larangan ng kasaysayan ng wikang Ukrainiano at ang kasaysayan ng simbahan. Ang musika noong ika-17 at ika-18 na siglo, na ginampanan ng "Khoreia Kozatska", ay parang isang natatanging pagganap ng mga espirituwal na konsiyerto ng partido at isang moderno, may-katuturang pagtatanghal ng mga akdang patula ni Hryhoriy Skovoroda. [[1]]
Liza Minnelli

Si Liza May Minnelli ( /ˈlaɪzə/ LY-zə ; ipinanganak noong Marso 12, 1946). Sya ay isang Amerikanang artista, mang-aawit, mananayaw, at koreograpo. Kilala sa kanyang nakakaakit na presensya sa entablado at malakas na boses alto sa pagkanta, si Minnelli ay isa sa napakakaunting mga performer na ginawaran ng hindi mapagkumpitensyang Emmy, Grammy (Grammy Legend Award), Oscar, at Tony (EGOT). Si Minnelli ay isang Knight ng French Legion of Honor.
Anak ng aktres at mang-aawit na si Judy Garland at direktor na si Vincente Minnelli, ipinanganak si Minnelli sa Los Angeles, ginugol ang bahagi ng kanyang pagkabata sa Scarsdale, New York, at lumipat sa New York City noong 1961 kung saan nagsimula ang kanyang karera bilang isang musical theater aktres, nightclub performer, at tradisyonal na artista sa larangan ng pop music. Ginawa niya ang kanyang propesyonal na unang pagganap sa entablado sa 1963 Off-Broadway revival ng Best Foot Forward at tumanggap ng Tony Award para sa Pinakamahusay na Aktres sa isang Musical para sa paglalagay ng star sa Flora the Red Menace noong 1965, na minarkahan ang pagsisimula ng kanyang panghabambuhay na pakikipagtulungan kay John Kander at Fred Ebb. Sumulat, gumawa at nagdirekta sila ng marami sa mga palabas sa entablado at serye sa telebisyon at tumulong na lumikha ng kanyang stage persona na isang may istilong survivor, kasama ang kanyang mga pagtatanghal sa karera ng anthem of survival (" New York, New York ", " Cabaret ", at " Maybe This Time "). Kasama ng kanyang mga tungkulin sa entablado at screen, ang persona na ito at ang kanyang istilo ng pagganap ay nag-ambag sa katayuan ni Minnelli bilang isang matibay na icon bilang gay.
Ronee Blakley

Si Ronee Sue Blakley (ipinanganak 24 Agosto 1945) ay isang Amerikanang entertainer. Isa siyang mang-aawit, kompositor, producer at direktor ngunit mas nakilala siya bilang isang artista. Ang kanyang pinakakilalang papel na ginagampanan ay ang piksiyonal na superstar na si Barbara Jean sa pelikula ni Robert Altman noong 1975 na Nashville; dito ay nanalo siya ng National Board of Review Award para sa Best Supporting Actress at nominado rin sa isang Academy Award. Siya rin ay nagkaroon ng papel sa A Nightmare on Elm Street (1984).
Philippine All Stars

The Philippine All-Stars is a Filipino Hip-hop dance group from the Philippines and the pioneer of Pinoy Hip-hop. They won the 2006 and 2008 World Hip Hop Dance Championships. Hip-hop community regarded All-Star as one of the most jaw-dropping crews to have ever existed.
They were formed in 2005 by twelve individuals that were working in the Manila underground Hip-hop scene. They also joined the “Artists Revolution: 365 days to change” campaign which asks the Filipino voters to be more critical in choosing their political leaders in the coming 2010 elections. This group set the high standard of dancing in the Philippines and gave the young dancers hope and inspirations.
The Philippine Allstars was started in 2005 by twelve friends who wanted to collectively represent their country in the World Hip-Hop Championships held in the US. That year after taking first in the Maximum Groovity II, National Hip-Hop Open, they proudly placed sixth in the world.
In 2006, Allstars put the Philippines on the map of Hip-hop dance in becoming the first Asian country to win back-to-back World Gold titles in the International Hip-hop Open d’Ítalia in Turin, Italy and in the World Hip-Hop Dance Championships in Los Angeles, California. The next year, the group took Bronze in the same competition and also won Team of the Year from V.Ent's First Annual Dance Awards.
In 2008, they came back strong again and took Gold with their 2008 iconic and legendary routine in the World Hip-Hop Dance Championships held in Las Vegas. They also won the Grand Champion in the Malta Guinness Street Dance Competition, Kenya, Africa, and in the same year won 1st Runner Up, UDO World Street Dancing Championships, Blackpoll, United Kingdom.
In February 2010, they opened their first dance school, the Allstars Dance School, located in San Juan city Philippines.
The original founding members are:
Others:
Major Endorsement:
Major Events/Gigs/Concerts:
TV Guestings, interviews, features:
ALLSTARS concerts and events