davidanugraha/M4-RAG huggingface dataset:
Stencil graffiti

Stencil Graffiti sau simplu Stencil este o formă de graffiti ce implică folosirea unui șablon pentru a aplica imaginile pe pereți.
Stencil este un șablon folosit pentru desenarea sau pictarea unor simboluri, litere, forme identice de fiecare dată când sunt folosite. Stencils-urile sunt realizate prin înlăturarea unor secțiuni din materialul inițial în formă de text sau imagine, generând negativul fizic al unei imagini.
Universitatea Illinois, Urbana-Champaign

Universitatea Illinois de la Urbana–Champaign (U of I, UIUC, sau Illinois) este o universitate publică de cercetare din statul Illinois, SUA. Este cel mai vechi și mai mare campus din cadrul sistemului de Universități Illinois.
Universitatea este compusă din 18 colegii ce oferă peste 150 de programe de studii. Campusul deține 286 de clădiri pe 6 km² în orașele Champaign și Urbana, și are un buget anual de aproape 1,5 miliarde de dolari. Programul studiilor de licență s-a clasat al 39-lea la nivel național și, la egalitate, al 9-lea între universitățile publice în clasamentul realizat de U.S. News & World Report în 2010. Conform clasamentului mondial al universităților din 2009, Universitatea Illinois de la Urbana–Champaign s-a clasat a 25-a din peste 1000 de instituții internaționale recunoscute.
În toamna lui 2007 se înscriseseră 42.326 de studenți, din toate cele 50 de state ale SUA și din 127 de alte țări. Dintre aceștia, 30.895 erau la studii de licență și 11.431 la studii postuniversitare.
Paterson, New Jersey

Paterson este un oraș din comitatul Passaic, statul New Jersey, SUA. Orașul este situat la altitudinea de 32 m, ocupă suprafața de 22,6 km², din care 21,9 km² este uscat. În anul 2008 el are o populație de 145.643 loc. după numărul locuitorilor Paterson, este al treilea oraș ca mărime din statul New Jersey. Orașul este capitala comitatului și este amplasat în nord-estul statului la 25 km nord de Newark, New Jersey. El a fost denumit de poetul William Carlos Williams (1883-1963), după politicianul William Paterson (1745-1806).
După datele recensământul din anul 2000
Western contemporan

Westernul contemporan, cunoscut și sub denumirea de neowestern, postwestern sau western urban, este un subgen al filmului western. Acesta prezintă teme, arhetipuri și motive specifice Vestului Sălbatic într-un cadru contemporan.
Primele exemple ale genului au fost lungmetrajele cu actorul Roy Rogers în rol principal. Toate filmele sale post-1947 sunt caracterizate ca fiind „aproape fără excepție, filme de aventură moderne plasate în Vestul sălbatic”. Republic Pictures, studioul de film responsabil pentru filmele lui Gene Autry și Rogers, devenise ulterior cunoscut pentru producțiile sale de western contemporan.
Începând din epoca postbelică, drame radiofonice precum Tales of the Texas Rangers (1950-1952), un serial polițist contemporan desfășurat în Texas, implementau numeroase caracteristici specifice westernului tradițional. În această perioadă, apar precursorii filmelor moderne neowestern - The Lusty Men (1952) de Nicholas Ray și Bad Day at Black Rock (1955) de John Sturges . Primul val al lungmetrajelor moderne neowestern includ lungmetraje precum Lonely Are the Brave (1962) și Hud, texanul (1963). Subgenul a redevenit popular odată cu lansarea filmului Nu există țară pentru bătrâni (2007) al fraților Coen.
Trăsături specifice neowesternului pot fi observate în seriale de televiziune precum Breaking Bad. Conform creatorului emisiunii, Vince Gilligan, „după primul episod, am realizat că am putea produce un western contemporan. Privești scene similare celor cu pistolari pregătiți de duel, exact ca Clint Eastwood și Lee van Cleef - noi îl avem pe Walt și alții asemenea lui”.
Westernurile spațiale și științifico-fantastice pot fi considerate exemple de neowestern, în special dacă elementele științifico-fantastice nu au întâietate dață de caracteristicilor western ale poveștii. Cele mai cunoscute exemple sunt Star Trek: Seria originală (1966–1969), Mad Max (1979) și Serenity (2005).
Unele producții neowestern, desfășurate în continuare în vestul Statelor Unite, dezvăluie conflictul dintre mentalitatea vestului sălbatic și civilizația secolului XX. Acest subgen prezintă personaje ale căror justițiarism „învechit” nu-și are locul în lumea „civilizată”. Totuși, westernul contemporan nu se limitează la cadrul tradițional al genului, Coogan's Bluff (1968) și Cowboyul de la miezul nopții (1969) fiind exemple de filme western urbane plasate în New York City. Povestea serialului de televiziune neowestern Lege și dreptate (2010-2015) se desfășoară în estul statului Kentucky.
Genul neowestern are trei caracteristici principale. În primul rând, un mediu lipsit de reguli și ambiguitatea morală a personajelor; în al doilea rând, setea lor de dreptate, iar în ultimul rând, personaje capabile de compătimire. Ultima trăsătură leagă subgenul de westernul tradițional, accentuând tema universală conform căreia toate acțiunile au consecințe. Filmografia lui Taylor Sheridan include numeroase lungmetraje neowestern.
Peter Crowther

Peter Crowther (n. 1949) este un jurnalist britanic, autor de povestiri scurte, romancier, editor, publicist și antologist. Este fondatorul PS Publishing (împreună cu Simon Conway). A editat o serie de antologii cu tematică științifico-fantastică care au fost publicate de DAW books. Este editorul Postscripts, o antologie înființată în 2004 și care din 2012 a publicat seria Exotic Gothic.
Yandex.Taxi

Yandex.Taxi (în rusă Яндекс.Такси) este o companie internațională de IT care operează cu taxiuri și companii de livrare alimentară în Rusia, CSI, Europa de Est, Africa și Orientul Mijlociu. Compania se numără printre cei mai mari dezvoltatori mondiali de tehnologie de conducere automată.
Yandex.Taxi a fost fondată de Yandex N.V., o companie multinațională rusă care operează un motor de căutare, un portal de internet și alte 70 de servicii online în mai multe țări. Uneori descris ca „Google, Amazon, Uber și Spotify rusești”, Yandex este listat pe NASDAQ din 2011. Compania se concentrează pe dezvoltarea tehnologiilor bazate pe învățarea automată. Yandex.Taxi este o companie separată, cu răspundere limitată, în cadrul Yandex Group, constituită în Țările de Jos sub numele de Yandex.Taxi B.V.
Serviciile de călătorie Yandex.Taxi funcționează în peste 1.000 de orașe, inclusiv 300 de orașe mari din Rusia, Belarus, Moldova, Armenia, Georgia, Kârgâzstan, Kazahstan, Uzbekistan, Letonia, Estonia, Lituania, Serbia, Israel, Coasta de Fildeș, Finlanda și Ghana. În ultimele patru țări, operează sub o marcă numită Yango. Peste 700.000 de șoferi sunt conectați la rețea.
Compania de tehnologie alimentară a companiei include serviciul de livrare a alimentelor Yandex.Eats, serviciul de livrare rapidă de produse alimentare Yandex.Lavka. Începând din 2019, serviciul de livrare a alimentelor Yandex.Lavka este disponibil prin intermediul aplicației Yandex.Taxi și funcționează în Rusia, precum și în Kazahstan.
În 2020, Yandex.Taxi ar fi dezvoltat hardware și software proprietar infuzat de AI pentru vehiculele sale care monitorizează nivelul de atenție al șoferilor, precum și un sistem de recunoaștere facială care determină identitatea persoanei aflate la volan.
Începând cu 2020, Yandex.Taxi funcționează în peste 1.000 de orașe, include 300 de orașe mari din Rusia, Belarus, Armenia, Kârgâzstan, Moldova, Georgia, Kazahstan, Letonia, Lituania, Estonia, Uzbekistan, Serbia, Coasta de Fildeș, Israel, Finlanda, Ghana și România. În plus față de serviciul de taxi, Yandex.Taxi operează platforme de tehnologie alimentară, livrare de produse alimentare și marfă.
Yandex.Taxi a fost lansat la Chișinău la 24 iulie 2017. În 2020 s-a extins în orașul Bălți.
Pe 27 iunie 2019, Yango și-a început operațiunile în București. Până la data lansării, 3.000 de șoferi de la 55 de companii partenere din România au trecut la serviciu.
Stârc galben indian

Stârcul galben indian (Ardeola grayii) este un stârc de dimensiuni mici. Se reproduce în sudul Iranului și la est de subcontinentul indian, Birmania și Sri Lanka. Deși este răspândit și foarte comun, poate trece ușor neobservat atunci când își pândește prada pe marginea unor mici corpuri de apă sau când se așează în apropierea habitatelor umane.
În timpul sezonului de reproducere, există înregistrări de indivizi cu picioare roșii. Cifrele nu sugerează că aceasta este o schimbare normală pentru adulți în timpul sezonului de reproducere și unii au sugerat posibilitatea ca aceasta să fie o variantă genetică. De obicei, sunt tăcute, dar pot scoate un sunet ascuțit în semn de alarmă atunci când văd o amenințare.
Hrana primară a acestor păsări include crustacee, insecte acvatice, pești, mormoloci și uneori lipitori (Herpobdelloides sp.). În afara zonelor umede, acești stârci se hrănesc cu insecte (inclusiv greieri, libelule și albine), pești și amfibieni.
Pasărea a fost descrisă pentru prima dată de naturalistul englez W. H. Sykes în 1832 și i s-a dat numele științific în onoarea lui John Edward Gray. Studiile indică faptul că stârcul galben indian are 68 de cromozomi (2N).
Sezonul de reproducere începe odată cu sosirea musonilor. Cuibăresc în colonii mici, adesea împreună cu alte păsări limicole, de obicei pe platforme de bețe în copaci sau arbuști. Cele mai multe cuiburi sunt construite la o înălțime de aproximativ 9-10 m în copaci cu frunze mari. Materialul pentru cuib este colectat de mascul în timp ce femela construiește cuibul. Sunt depuse între trei și cinci ouă. Ouăle eclozează asincron, în 18 până la 24 de zile. Ambii părinți hrănesc puii. Peștii sunt principala hrană a puilor. Locurile de cuib care nu sunt deranjate pot fi reutilizate an de an.
Șerpar

Șerparul european (Circaetus gallicus) este o pasăre răpitoare de dimensiunii medii din familia Accipitridae, care include, de asemenea, multe alte păsări răpitoare diurne, cum ar fi șoimii, vulturii și ulii.
Șerparul european a fost descris oficial în 1788 de naturalistul german Johann Friedrich Gmelin în ediția revizuită și extinsă a Systema Naturae a lui Carl Linnaeus. L-a plasat alături de șoimi, vulturi și rudele lor în genul Falco și a inventat numele binomial Falco gallicus. Gmelin și-a bazat descrierea pe cea făcută de ornitologul englez John Latham și de ornitologii francezi Mathurin Jacques Brisson și Contele de Buffon. Șerparul european este acum încadrat în genul Circaetus, care a fost introdus în 1816 de ornitologul francez Louis Pierre Vieillot. Numele genului provine din greaca veche kirkos, un tip de șoim, și aetos, „vultur”. Epitetul specific gallicus înseamnă în latină „Galia”, adică Franța.
Sunt recunoscute două subspecii:
Adulții au o lungime de 59-70 cm, o anvergură a aripilor de 162-195 cm și o greutate de 1,2-2,3 kg; greutatea medie pentru această specie este de aproximativ 1,7 kg. Pot fi recunoscuți pe teren după partea inferioară predominant albă, părțile superioare fiind maro-cenușiu. Bărbia, gâtul și partea superioară a pieptului sunt de un maro deschis. Alte indicii sunt capul rotunjit ca de bufniță, ochii de un galben strălucitor și aripa inferioară ușor dungată.
Șerparul european petrece mai mult timp în zbor decât majoritatea membrilor genului său. Preferă să zboare pe pantele dealurilor și pe culmile dealurilor, la înălțimi de până la 500 metri, de unde își caută prada. Atunci când se află în câmp deschis, planează frecvent ca un vânturel roșu.
Hrana sa este alcătuită aproape exclusiv din amfibieni și reptile, inclusiv șopârle. Vânează, de asemenea, șerpi care ajung până la 2 metri lungime. Se protejează de veninul șerpilor prin penajul dens al aripilor sale și prin învelișul cornos gros care îi acoperă picioarele, deși de obicei nu este mușcat datorită abilității sale de a se feri și de a prinde șarpele rupându-i șira spinării. Ghearele scurte sunt, de asemenea, o adaptare caracteristică.
Ocazional, se hrănește cu mamifere mici, până la dimensiunea unui iepure, și rareori cu păsări și insecte mari.
Alcedo

Alcedo este un gen de păsări coraciiforme din familia Alcedinidae, care include numeroase specii de pescărei. Genul a fost introdus de Carl Linnaeus în 1758 în cea de-a 10-a ediție a lucrării sale Systema Naturae. Specia tip este pescărașul comun (Alcedo ispida, în prezent Alcedo atthis ispida).
Spre deosebire de mulți alți pescărei, toți membrii speciei Alcedo se hrănesc cu pește. Toate speciile au pene albastre pe partea superioară a corpului, iar majoritatea speciilor au un cioc negru. Cu excepția pescărașului albăstrui, toate speciile au un penaj ruginiu. În general, femela are mai mult roșu pe mandibula inferioară decât masculul. Cea mai mică specie este pescărașul albăstrui, care are o lungime de aproximativ 13 cm; cea mai mare este pescărașul lui Blyth, cu o lungime de 22 cm.
Genul conține următoarele opt specii:
Alcedininae

Alcedininae este una dintre cele trei subfamilii ale pescărașilor. Pescărașii de râu sunt răspândiți în Africa și Asia de Est și de Sud până în Australia, cu o specie, pescărașul albastru (Alcedo atthis), care apare și în Europa și Asia de Nord. Această grupă include mulți pescărași care efectiv se scufundă după pești. Originea subfamiliei este considerată a fi în Asia.
Un studiu filogenetic molecular al pescărașilor de râu publicat în 2007 a constatat că genurile definite atunci nu formează grupuri monofiletice. Speciile au fost ulterior rearanjate în patru genuri monofiletice. O cladă care conținea patru specii a fost plasată în genul Corythornis, iar cinci specii au fost mutate de la Alcedo la Ceyx.
Toți cu excepția unuia dintre pescărașii din Ceyx, au trei degete în loc de cele patru obișnuite.
Subfamilia include 35 de specii împărțite în patru genuri. Pescărașul pitic african este uneori plasat în genul monotipic Myioceyx, iar alteori împreună cu pescărașii pigmei în Ispidina.
Sasha Lopez

Sergiu Istrate (n. 17 octombrie, Chișinău), cunoscut după numele de scenă Sasha Lopez, este un muzician, compozitor, DJ și producător muzical român originar din Republica Moldova, care în prezent locuiește și activează în București, România.
De muzică s-a apucat din copilărie, iar la vârsta de 17 ani a devenit DJ profesionist în clubul „Star Track” din Chișinău. Au urmat cluburile "CITY”, ”PEOPLE” și "Studio”, cluburi de top din capitala Republicii Moldova. A terminat Liceul de Muzică și apoi a absolvit Facultatea de Management de la ASEM.
În 2006, împreună cu DJ Nash, a pus bazele proiectului Studio One, iar un an mai târziu și-a mărit formula cooptând-o pe Tania Cergă ca solistă. Studio One a reușit în scurt timp să aibă mult succes, depășind granițele României. Single-ul lor “Everytime” a intrat repede în topurile internaționale de specialitate și a fost inclus pe celebra compilație a label-ului Ministry of Sound 2008. Piesa lor de debut ”Cheamă-mă, atinge-mă” a devenit într-un timp scurt Nr.1 la PRO FM și Kiss FM (România).
Proiectul ”Studio One” a colaborat cu numeroase nume celebre din muzica românească, printre care DJ Tom Boxer pentru “Lose Control”, Fly Project pentru “Wonder Girl”, Vali Bărbulescu pentru “Send Your Love” și Edward Maya la “Out of Love”.
În 2010 Sergiu Istrate decide să se mute la București. S-a lansat cu un nou proiect - SASHA LOPEZ. Într-un interviu el a spus că ideea acestui nume i-a oferit-o Tudor Ionescu de la Fly Project, cu care este prieten.
Tot în 2010 Sasha Lopez a scos piesa „MADAM”, feat Anda Adam. Cel de-al doilea single al său - “All My People” , a devenit cea mai difuzată piesă românească de la sfârșitul anului 2011, conform Mediaforest Romania. La scurt timp, a ajuns numărul 1 în peste 20 de țări din Europa, Canada, America Latină și Asia.
Până la finele anului 2013 Sasha Lopez a reușit să adune 200 milioane de vizualizări pe YouTube, două discuri de aur: în Canada și Japonia; și peste o jumătate de milion de copii de single-uri digitale vândute cu ”All My People”. În anul 2012, Carnavalul de la Rio a fost deschis pe melodia sa “All my people”.
Au urmat colaborări cu nume celebre ca Radio Killer (pentru ”Perfect Day”), Tony T (ex-RIO) și Big Ali. A fost nominalizat la Romanian Music Awards 2013 la categoria „Cel mai bun DJ”, pentru piesa „Beautiful Life”, înregistrată în colaborare cu Tony T. și Big Ali.
În 2015, piesa sa ”Kiss U” a ajuns numărul 1 în Italia și Spania, aceasta fiind și prima piesă scoasă la o nouă casă de discuri - Global Records.Tot în 2015 "Koukou Move" este în toate topurile din Asia, piesa ajungând virală pe YouTube cu un dans fun și repetat de toți copiii worldwide.
2019 - Piesa Sun ajunge nr. 1 în Bulgaria, top 5 Grecia și top 3 Shazam.
2020 - Sasha Lopez feat Tobi Ibitoye - Sun devine cea mai difuzată piesă din Bulgaria.
2020 - Piesa Smoke Me feat Misha Miller ajunge nr. 1 în Shazam Chart Romania și devine și nr. 1 în Turcia, Grecia, Bulgaria.
Biserica de lemn din Covrigi

Biserica de lemn din Covrigi, comuna Văgiulești, județul Gorj, are hramul „Sfântul Ierarh Nicolae”. Anul construirii bisericii este, probabil, 1768. Conform catagrafiei de la 1840 biserica a fost construită de Stanciu, Constantin, Udrea Șchiopul și Nedelcu Știubalca, fruntași ai cetașilor.
Biserica a aparținut moșenenilor din Valea Hobiței, în prezent sat desființat, înglobat la Covrigi.
Planimetria bisericii: nava dreptunghiulară, cu o prispă pe latura de vest, care conservă elementele originare, iar absida altarului decroșată, poligonală, cu cinci laturi. Biserica a fost construită la 1768, datare confirmată de elementele arhaice din sistemul constructiv, cum ar fi luminatoarele originare minuscule (20 cm/5 cm).
Pisania de renovare din „văleatul 7317” (1808-1809) este aproape ștearsă; din ea, în urmă cu câteva decenii, s-a aflat că biserica „s-au preînnoit” de numeroși ostenitori: „pe vremea înălțatului împăratul Rusiei Alexandru Pavlovici, fiind război cu turcii, iar boierii pământului cărora li s-au poruncit cele bune spre folosul ...”.
Se păstrează tâmpla cu Răstignirea și moleniile, o minifriză cu medalioanele profeților, câteva icoane în registrul apostolilor și cel al praznicelor, registrul împărătesc și ușile împărătești, cu Buna Vestire și Solomon și David. Pe icoana împărătească a Mariei cu Pruncul se află consemnarea: „1852, Ion și Constandin zugravii”.
Deteriorată, în urma construirii în imediata sa apropiere a unei biserici de zid, biserica a fost salvată prin strămutarea ei în curtea Seminarului teologic din Târgu Jiu, unde a fost restaurată, prin grija cadrelor didactice, primăriei, Consiliului Județean și Ministerului Culturii și Cultelor. Ultima reparație in situ avusese loc în anul 1972, când fusese refăcut acoperișul, cu pante abrupte și învelitoare de șindrilă.
Comuna Văgiulești, Gorj

Văgiulești este o comună în județul Gorj, Oltenia, România, formată din satele Cârciu, Covrigi, Murgilești, Valea Motrului și Văgiulești (reședința).
Conform recensământului efectuat în 2021, populația comunei Văgiulești se ridică la 2.188 de locuitori, în scădere față de recensământul anterior din 2011, când fuseseră înregistrați 2.642 de locuitori. Majoritatea locuitorilor sunt români (92,92%), iar pentru 6,58% nu se cunoaște apartenența etnică. Din punct de vedere confesional, majoritatea locuitorilor sunt ortodocși (92,87%), iar pentru 6,95% nu se cunoaște apartenența confesională.
Comuna Văgiulești este administrată de un primar și un consiliu local compus din 11 consilieri. Primarul, Constantin Pârjol[*]​, de la Partidul Social Democrat, este în funcție din 2004. Începând cu alegerile locale din 2024, consiliul local are următoarea componență pe partide politice:
Covrigi

Covrigi (Romanian pronunciation: [koˈvridʒʲ]) are Romanian baked goods similar to pretzels. They consist of salted bread topped with poppy seeds, sesame seeds or large salt grains. They do not usually contain any added sweeteners such as sugar.
Covrigi is the plural form of the Romanian word covrig. The word kovrig is a loanword from the Old Bulgarian kovrigъ. Cognate words are found in other Slavic languages, e.g. Russian kovriga (коврига) meaning "round bread" or korovai. The Old East Slavic kovriga is mentioned in the Primary Chronicle under year 1074. Its ultimate etymological origin is uncertain.
Covrigi are a popular snack food in urban areas of Romania and also as a holiday gift in rural areas. The city of Buzău is known in Romania for its covrigi.
Although legend has it that covrigi were introduced by Greek merchants to Buzău in the 19th century to increase consumption of their wine, their similarity to German pretzels and to sfințișori, another Romanian pastry, suggest a much earlier origin.
Crop milk

Crop milk is a secretion from the lining of the crop of parent birds in some species that is regurgitated to young birds. It is found among all pigeons and doves where it is also referred to as pigeon milk. Crop milk is also secreted from the crop of flamingos and the male emperor penguin, suggesting independent evolution of this trait. Unlike in mammals where typically only females produce milk, crop milk is produced by both males and females in pigeons and flamingos; and in penguins, only by the male.
Lactation in birds is controlled by prolactin, which is the same hormone that causes lactation in mammals. Crop milk is a holocrine secretion non-sex specific in response to brooding unlike in mammals where milk is an apocrine secretion. Crop milk contains both fat and protein, as with mammalian milk, but unlike mammalian milk, it contains no carbohydrates.
Crop milk bears little physical resemblance to mammalian milk, though in pigeons it is compositionally similar. Pigeon milk is a semi-solid substance somewhat like pale yellow cottage cheese. It is extremely high in protein and fat, containing higher levels than cow or human milk. Unlike mammalian milk, which is an emulsion, pigeon crop milk consists of a suspension of protein-rich and fat-rich cells that proliferate and detach from the lining of the crop. Also unlike mammalian milk, the substance does not contain carbohydrates (sugars). It has also been shown to contain anti-oxidants and immune-enhancing factors which contribute to milk immunity. Like mammalian milk, crop milk contains IgA antibodies. It also contains some bacteria. Crop milk has been shown to contain carotenoids such as xanthophylls, which may be important in immunological functions.
Pigeon's milk begins to be produced a couple of days before the eggs are due to hatch. The parents may cease to eat at this point to be able to provide the squabs (baby pigeons and doves) with crop milk uncontaminated by seeds, which the very young squabs would be unable to digest. The baby squabs are fed on pure crop milk for the first week or so of life. After this the parents begin to introduce a proportion of adult food, softened by spending time in the moist conditions of the adult crop, into the mix fed to the squabs, until by the end of the second week they are being fed entirely on softened adult food.
Pigeons normally lay two eggs. If one egg fails to hatch, the surviving squab gets the advantage of a supply of crop milk sufficient for two squabs and grows at a significantly faster rate. Research suggests that a pair of breeding pigeons cannot produce enough crop milk to feed three squabs adequately, which explains why clutches are limited to two.
Crop milk evolved independently in flamingos and the male emperor penguin. In flamingos, crop milk produced in the first weeks is a bright red, relatively thin liquid. Though it resembles blood in color, it contains no red blood cells; the red color is from the presence of canthaxanthin. After the first few weeks, the color fades gradually; flamingos can produce crop milk for up to the first 6 months of their young's life.
Văcărești Nature Park

Văcărești Nature Park (Romanian: Parcul Natural Văcărești) is a nature park located in Sector 4 of Bucharest, Romania, containing the wetlands surrounding Lake Văcărești.
Having 190 hectares (470 acres), the area where the park stands was part of a large swampy area on the outskirts of Bucharest. To its west was the area known as the "valley of weeping" that was the rubbish dump of interbellum Bucharest.
Much of the swampy area surrounding the park was drained by Communist Romania, building a neighbourhood of apartment blocks, while the "valley of weeping" became Tineretului Park.
President Nicolae Ceaușescu wanted to build a reservoir which was supposed to be filled from the Argeș River via the Mihăilești Lake. As such, a concrete dam was built to surround the lake. The few modest houses located in this area were bought by the state and demolished. The plans for development were abandoned when communism fell and the area was overtaken by nature.
In 2003, the Ministry of the Environment concessioned the area for 49 years to the Royal Romanian Corporation for USD 6 million. The company was supposed to invest over a billion dollars in a sports-culture complex; however, it did not honor its part of the contract.
Due to the area being unused for such a long period of time, plant-life and wildlife flourished within the confines of the dam. The biodiversity now encountered here is considered by some to be comparable to that of a small river delta. A 2013 study counted hundreds of species of plants and 96 different species of birds.
On June 5, 2014, the Lake Văcărești zone was declared a protected nature area and named Văcărești Nature Park by the Government of Romania.
Văcărești Nature Park was the setting for Radu Ciorniciuc's 2020 documentary Acasă, My Home, following a family that lived in the park for 20 years.
List of James Bond vehicles

Throughout the James Bond series of films and novels, Q Branch has given Bond a variety of vehicles with which to battle his enemies. Among the most noteworthy gadgets, Bond has been equipped with various vehicles that have numerous modifications to include elaborate weapons and anti-pursuit systems, alternative transportation modes, and various other functions. One car in particular that has been linked to Mr. Bond's collection is the Aston Martin DB5.
This is a list of noteworthy vehicles seen in James Bond, used by either Bond himself, his allies, or his enemies.
This list includes all types of vehicles.
This list includes all types of vehicles that are either playable and driven by the player in the video games or not playable and act as enemy vehicles or only appear in cutscenes. Some vehicles that are not playable are sometimes ridden by the player required to shoot down enemy vehicles in a few games.
In 2012 the National Motor Museum hosted Bond in Motion, an exhibition of 50 Bond cars to celebrate fifty years of Bond on film. In 2014, the exhibition moved to the London Film Museum, cars from Spectre were added in 2015.
Pretzel Park

Pretzel Park is a small park in the Manayunk section of Philadelphia, Pennsylvania. It was officially named Manayunk Park from its creation in 1929 until 2004, when it was renamed. However, it has long been referred to as Pretzel Park by residents.
The park contains a partially fenced dog park.
The origin of the name Pretzel Park is unclear, though some believe that it is because of the pretzel shape of the walkways running through the park. Others believe that the park took its name because a pretzel vendor used to sell Philly Pretzels in the park.
On November 28, 2005 a sculpture of a pretzel, about 6 feet tall including the base, was installed in the park.
40°01′33″N 75°13′16″W﻿ / ﻿40.0257°N 75.2211°W﻿ / 40.0257; -75.2211
Tugu Pahlawan Kota Kinabalu

Tugu Pahlawan Kota Kinabalu (Bahaso Melayu "Monumen Pahlawan" atau "Monumen Prajurit") adoah sabuah monumen nan barado di Kota Kinabalu, Malaysia. Monumen iko dibangun dek pamarintah negara bagian Sabah untuak parayoan tahunan Hari Prajurit Negara Bagian Sabah. Monumen iko tapeknyo barado di kawasan taman hutan kota atau di sabuik juo jo namo Taman Ujana Rimba Tropika.
Pado Hari Paringatan (Hari Pahlawan; diparingati satiok tahun pado tangga 31 Juli), masiang-masiang negara bagian Malaysia mamparingati tentara nan maningga salamo Parang Dunia-2. Alasan dipilihanyo tangga tasabuik karano pado tangga tasabuik basamoan jo barakhianyo kaadaan darurat salamo duo baleh tahun pado tahun 1960. Dalam arti nan labiah lueh, hari paringatan tasabuik dipasambahan untuak manganang urang nan alah bakorban nyawo jo badannyo untuak negaranyo sapanjang sijarah Malaysia.
Pado bagian tangah tugu tadapek bagian nan di paek nan babantuak karucuik, bantuaknyo manyarupoi cangkang karucuik nan tapotong sarato di bagian mungko nyo tabukak leba. Tugu tasabuik tagak di ateh aleh nan babantuak lingkaran. Disampian tugu tadapek sabuah kolam aia nan babantuk pasegi. Diantaro kolam aia jo tugu tasabuik dibatahi dek lantai ubin dari simin nan babantuak pasegi pulo. Tadapek ampek jalan masuak ka dakek tugu nan manghubuangan bagain dalam tugu jo taman nan barado di sakitaranyo. Pado lempengan marmar itam di pintu masuak subalah baraik daya tadapek tulisan sarupo iko:
Monumen atau tugu iko barado di dalam Taman Ujana Rimba Tropika (Taman Hutan Hujan). Taman tasabuik mampunyoi luweh sakitar ampat hektar. Menuruik undang-undang di sinan, taman iko tamasuak tugu nyo dibangun untuak acara protokoler, rekreasi lokal, sarato manjadi tampek tujuan pambalajaran. Fasilitas nan dibangun maabian biaya sakitaran tigo juta euro. Pambiyaannyo dibiayai dari dana nan barasa dari dana asosiasi regional, kementerian pembangunan, jo pamerintah kota. Pambukaannyo balangsuang pado 12 April 2003. Pangelolaannyo barado di tangan Dewan Kota Kota Kinabalu. Taman iko tapeknyo barado di jalan Penampang, sakitar ampek kilometer dari pusek kota.
Monumen Pajuangan Rakyaik Kuranji

Monumen Pajuangan Rakyaik Kuranji adolah monumen nan dibuek untuak maingek pajuangan rakyaik Kuranji pado maso parang kemerdekaan. Ado banyak tugu parjuangan di daerah Kuranji, diantaronyo; Monumen Makam Pahlawan Kuranji nan di buek sajak taun 1977, monumen Tugu Perintis Kemerdekaan di Jl. Dr. Mohammad Hatta di laman Kantua Camaik Kuranji nan di buek taun 1985, monumen tugu Dewan Parjuangan Rakyaik Padang Luar Koto di tapi jalan Belimbing di buek taun 2001, tugu bantuak kapalo proyektil mortir dan kubu Pasukan Harimau Kuranji di Simpang Kuranji (taun ndak diketahui), dan bangunan babantuak tugu bambu runciang di Surau Batu Kalumbuak dirasmian taun 2001. Banyaknyo tugu di Kuranji manandokan banyaknyo parjuangan rakyaik Kuranji untuak manjago kadaulatan RI pado maso itu.
Banyaknyo sanjato nan di pakai dek Sakutu atau Balando, alun tantu dapek mangalahkan sumangaik juang rakyaik nan di jajahnyo. Kondisi alam manantukan panjajah indak dapek manguasai Sumatera Barat sapanuahnyo. Kuranji samanjak dahulu di sabuik Pauh, punyo dataran nan gadang, rimbo, di paga bukik barisan, di bateh jo batang aia gadang (Batang Kuranji), jo batang aia nan ketek-ketek lainnyo. Balando dulu manyabuk Kuranji basis lintas baliak (terugval) karano pertahanan nan balapih-lapih dek alamnyo. Ditambah pulo dek karakter urang Kuranji/Pauh nan kareh, tageh, indak nio di gaduah, tapi masyarakaik itu manyarang kalau alah maraso tagaduah.
Sajak abaik 20, kiro-kiro taun 1902, Kota Padang indak pernah aman karano di gaduah urang Pauah (Kuranji) jo Koto Tangah. Indak suko jo Balando alah jadi bioaso, tapi dek pasukan nan saketek, indak dapek mausia Balando hanyo dapek mambuek indak sanang jo takuik di bunuah.
Rusli Amran di bukunyo, " Padang Riwayatmu Dulu" (1986).
Bagindo Aziz Chan

Bagindo Aziz Chan (lahia di Padang, 30 September 1910 – maningga di Padang, 19 Juli 1947 pado umua 36 taun) adolah pajuang kamardekaan Indonesia. Baliau manjabaik sabagai Wali Kota Padang nan kaduo sasudah kamardekaan nan dilantiak pado tangga 15 Agustus 1946 manggantian Mr. Abubakar Jaar. Baliau maningga pado umua 36 taun sasudah talibaik dalam sabuah patampuran malawan Balando. Jasadnyo dimakamkan di Taman Makam Pahlawan Bahagia, Bukittinggi. Gala Pahlawan Nasional Indonesia diagiahan kapado baliau pado 9 November 2005.
Bagindo Aziz Chan manampuah sakolah atau pandidikan HIS di Padang, MULO di Surabaya, jo AMS di Batavia. Tamaik dari AMS dan sampat pulo duo taun duduak di Rechtshoogeschool te Batavia (RHS), baliau sampat mambukak praktek manjadi pangacara sarato aktif di babarapo organisasi, di antaronyo sabagai anggota jo panguruih Jong Islamieten Bond di bawah pimpinan Agus Salim. Baliau baliak ka kampuang alamannyo pado taun 1935, lalu mangabdi sabagai guru di babarapo sakolah di Padang dan bakali-kali pulo pindah mangaja ka lua kota. Baliau sampat aktif di Persatuan Muslim Indonesia (Permi) sampai organisasi tu dibubaran pado taun 1937. Sasudah proklamasi kemerdekaan, baliau ditunjuak sabagai Wakil Walikota Padang pado tangga 24 Januari 1946 dan pado tangga 15 Agustus 1946 dilantiak sabagai Walikota Padang nan manggantiaan Mr. Abubakar Jaar, nan pindah tugeh manjadi residen di Sumatra Utara.
Di tangah situasi pasca-kadatangan Sakutu di Padang pado 10 Oktober 1945, baliau manulak tunduak kapado kakuatan tantara Balando nan barado di balakang tantara Sakutu. Baliau taruih malakuan palawanan jo caro manabikan surek kaba pajuangan nan banamo Republik Indonesia Jaya, bahkan turun lansuang mamimpin palawanan kapado Balando sampai akianyo tewas pado tangga 19 Juli 1947. Manuruik asia visum nan dilakuan (di Rumah Sakit Tentara Dr. Reksodiwiryo, Ganting kini), baliau maningga karano takanai barang tumpua sarato tadapek tigo bakeh tembakan di wajahnyo.
Untuak maoromaiki jaso-jaso sarato jo pangorbanannyo, namonyo diabadian manjadi namo jalan di babarapo kota, sarupo di Padang jo Bukiktinggi. Di Padang, sabuah monumen babantuak kapalan tinju didirian di pasimpangan Jalan Gajah Mada jo Jalan Jhoni Anwar, Kampuang Olo, Nanggalo. Walaupun diresmian sabagai Monumen Bagindo Azizchan dek Walikota Padang Syahrul Ujud pado 19 Juli 1983, monumen tu labiah dikana jo namo Tugu Simpang Tinju. Monumen lainnyo, talatak di Taman Melati (kompleks Museum Adityawarman), asia karya palukih Wisran Hadi jo pemaek Arby Samah.
Templat:Daftar wali kota Padang
Museum Tuanku Imam Bonjol

Museum Tuanku Imam Bonjol talatak di Bonjol, Pasaman, Sumatera Barat nan manyimpan barang-barang paninggaan Tuanku Imam Bonjol. Bangunan museum tadiri dari 2 lantai. Pado lantai partamo diisi jo barang-barang punyo Tuanku Imam Bonjol diantaronyo sanjato-sanjato, lukisan jo silsilah kaluargo Tuanku Imam Bonjol. Dilantai duo diisi jo barang-barang kuno diantaronyo paralatan dapua, pitih kuno, baju ulama, naskah kuno dan lainnyo. Pado lantai duo diisi jo barang-barang nan indak bahubuangan jo Tuanku Imam Bonjol karano hanyo saketek barang-barang punyo baliau nan basobok.Museum Tuanku Imam Bonjol marupokan sabuah Museum yang diparuntukkan mengenang jaso pahlawan nasional Tuanku Imam Bonjol.
Tuanku Imam Bonjol adolah saurang pamimpin kaum paderi di Bonjol. Dalam malawan pamarintahan Balando pado paparangan nan disabuik jo namo parang paderi. Imam Bonjol banamo asli Muhammad Shahab, lahia di Bonjol, Pasaman, Sumatera Barat pado 1 Januari 1772. Tuanku Imam Bonjol maningga dalam pangasiangan pado 6 November 1864 di Lotta, Minahasa. Namo Tuanku Imam Bonjol didapek dari tanah kalahiaannyo karano diangkek manjadi pamimpin di daerah itu.
Untuak manganang perjuangan beliau, di bangunlah museum nan diagiah namo Museum Tuanku Imam Bonjol. Museum Tuanku Imam Bonjol badampiangan jo tugu Equator. yaitu tugu nan manjadi panando maso daerah itu di lalui garih khatulistiwa.
Koleksi museum tadiri dari koleksui sajarah pajuangan, etnografi, numismatik, karamik, sarato koleksi panunjang sarupo peta, lukisan dan foto. Museum didirian duo lantai, lantai partamo barisian barang-barang surang sarupo sanjato yang dipakai maso paparangan, lukisan-lukisan dan silsilah dari kaluarga Tuanku Imam Bonjol. Naiak ka lantai duo, dipajang barang-barang kuno sarupo paralatan dapua, pitih dulu, karamik antik dan lainnyo. Pado lantai duo iko emang diisi jo barang-barang yang indak bahubuangan jo Tuanku Imam Bonjol karano masih saketek tamuan barang-barang surang milik Tuanku Imam Bonjol.
Bonjol, Pasaman

Bonjol adolah sabuah kecamatan nan ado di kabupaten Pasaman, provinsi Sumatera Barat, Indonesia.
Bonjol takenal karano dilintasi dek garis khatulistiwa (lintang 0°) nan juo adolah tampek kalahiaran pahlawan nasional Tuanku Imam Bonjol.
Kecamatan Bonjol tabagi ateh 4 nagari dan 30 jorong.
Johanna Masdani

Johanna Tumbuan Masdani (29 November 1910 – 13 Mei 2006), disabuik juo Jo Masdani, marupoan tokoh parintih kamardekaan Indonesia. Baliau lahia jo namo Johanna Tumbuan . Inyo juo hadir pado kajadian-kajadian pantiang dalam sijarah Indonesia, yaitu Kongres Pemuda Kaduo pado taun 1928 jo Proklamasi Kamerdekaan Indonesia pado taun 1945.
Johanna tamasuak di antaro 71 pamuda nan hadir pado Kongres Pamuda Kaduo pado bulan Oktober 1928 dan ikuik dalam manyatoan Ikrar Pamuda . Sabagai aktivis pamudo dalam manjalang kamardekaan, Johanna basobok jo banyak tokoh lain sarupo Mohammad Yamin, Rusmali, jo Assaat . Inyo juo basobok jo suaminyo nan juo tokoh dalam gerakan kamardekaan nan banamo Masdani.
Salain dari itu, Johanna juo manjadi saksi sajarah pado momen-momen Proklamasi Indonesia nan dilakukan dek Bung Karno jo Bung Hatta pado tanggal 17 Agustus 1945. Dalam catatannyo inyo pernah manulih, "Roda revolusi Indonesia indak dapek bajalan tanpa padusi. Demi kamardekaan sampai titiak darah tarakhir, Mardeka atau Mati, sacaro indak pamrih mampatahankan bangso jo negara tanah air Indonesia kito nan tacinto." Baliau juo ikuik mangambangkan konsep untuak pambangunan Tugu Proklamasi sederhana di muko rumah Bung Karno di Jalan Pegangsaan Timur No. 56 (kini Jalan Proklamasi) di Jakarta. Tugu iko kudian dibongka dek Bung Karno, tapi dibangun baliak pado taun 1980-an.
Johanna juo manjadi guru di Perguruan Tinggi Rakyat di Gang Kenari, Jakarta, kutiko bantuan dari urang tuonyo di kampuang halamannyo baranti. Inyo juo aktif di Palang Merah Indonesia, sabagai mentor untuak Pramuka Rakyat Indonesia, jo sabagai aktivis sosial untuak Pemuda jo Anak Gadih Indonesia.
Dalam dunia kamardekaan, Johanna manjadi mahasiswa psikologi di Fakultas Psikologi, Universitas Indonesia . Sasudah luluih, inyo mangabdikan diri sabagai dosen psikiatri di almamaternyo sajak 1961. Pado taun 1970-an, inyo juo maambiak pandidikan labiah lanjuik di Amerika Serikat jo Inggirih sasudah suaminyo maningga pado Oktober 1967.
Ampia samo jo suaminyo, Johanna alah banyak mandapek panghargaan dari Pamarentah RI. Pado taun 1953, inyo mandapek Medali Ulang Tahun Kalapan Angkatan Basanjato Indonesia dari Mantari Partahanan jo Kaamanan Ali Sastroamidjojo . Pado taun 1958, inyo mandapek Bintang Pajuang Gerilya dari Presiden Soekarno. Pado taun 1967 pado zaman Soeharto, inyo mandapek Bintang Satyalancana Penegak . Baliau dianugerahi panghargaan Bintang Mahaputera Utama pado taun 1998 dek Presiden BJ Habibie . Sacaro kasaluruahan, Johanna mandapek bintang lapan dari Pamarentah Indonesia.
Johanna maningga pado 13 Mei 2006 dan inyo dimakamkan di Kuburan Pahlawan Nasional Utamo Kalibata, Jakarta Selatan pado 15 Mei 2006.
Hari Kesaktian Pancasila

Hari Kesaktian Pancasila marupokan salah satu hari nasional nan ado di Indonesia nan dirayokan satiok tanggal 1 Oktober sasuai jo Kaputusan Presiden Nomor 153 taun 1967. Hari tasabuik tajadi sasudah Peristiwa Gerakan 30 September atau nan labiah dikenal subagai G30S atau G30S/PKI. Manuruii Surek Kaputuihan Menteri/Panglimo Angkatan Daraik tanggal 17 September 1966 (Kep 977/9/1966). Berdasarkan surek tasabuiklah awal mulonyo 1 Oktober diperingati subagai Hari Kesaktian Pancasila nan harus diparingati dek TNI AD.
Taun 1966, tapeknyo pado tanggal 24 September, Menteri/Panglimo Angkatan Polisi mausulan supayo Hari Kesaktian Pancasila dirayoan dek sadoalah jajaran Angkatan .asanjatoknyo, dalam Keputusan Nomor (Kep/B/134/1966) tanggal 29 September 1966, Jenderal Soeharto subagai Menteri Utamo Bidang Pertahanan dan Keamanan supayo Hari Kesaktian Pancasila dirayokan dek sadoalah Angkatan Basanjato. Malalui sek ko, upacara paringatan Hari KaKesaktian ncasila tanggal 1 Oktober diparingati dek saluruah komponen pamarintahan. MaAdoapun makna dari ri KaKesaktian ncasila adolah untuak mamparingati kajadian sajarah G30S/PKI sarato maingekan sabara pantiangnyo Pancasila subagai dasar dari suatu nagari (Indonesia) dalam kahidupan nasional jo nagara.
Samaso kajadian ko, diketahui bahwasannyo ado anam jenderal jo babarapo urang lainnyo nan dibantai dek kelompok nan manuruik otoritas militer wakatu itu baafiliasi jo Partai Komunis Indonesia (PKI). Kalang kabuik nan timbua akibaik G30S/PKI itu pun akhianyo berhasil ditakan dek Tantara Nasional Indonesia, sahinggo dinamoan Hari Kesucian Pancasila.
Hari Kesaktian Pancasila nan diadokan satiok 1 Oktober memang indak bisa dipisahkan dari 30S/PKI nan tajadi pado taun 1965 nan baakibaik kamatian 6 perwira tinggi jo 1 perwira AD TNI bapangkek manangah. Barikuik daftar namo korban Gerakan 30 September:
Kabupaten Bengkalis

Bengkalis adolah sabuah kecamatan nan ado di kabupaten Riau, Indonesia. Ibu kotanyo adolah di Kota Bengkalis. Daerah kabupaten iko mampunyoi daratan bagian Timur Pulau Sumatera jo wilayah kapulauan, jo lawehnyo adolah 6.973,00 km². Panduduak asanyo tadiri dari urang Melayu, urang Sakai jo urang Akik. Ibu kota kabupaten iko talatak di kacamatan Bengkalis, tapeknyo talatak di Pulau Bengkalis nan tapisah dari Pulau Sumatera. Pulau Bengkalis sajo talatak di muaro Sungai Siak, sainggo dikatokan Pulau Bengkalis dekdelta sungai Siak. Kota tagadang di kabupaten iko adolah kota Duri, nan talatak di Kabupaten Mandau
Pandapatan tagadang Kabupaten Bengkalis adolah minyak bumi nan manjadi sumber tagadang APDB-nyo basamo jo gas. Kabupaten iko punyo tampek nan sangaik strategis, karano dilalui dek jalur kapa internasional ka Selat Malaka. Bengkalis juo tamasuak dalam salah satu program Indonesia Malaysia Singapore Growth Triangle (IMS-GT) jo Indonesia Malaysia Thailand Growth Triangel (IMT-GT).
Kabupaten Bengkalis talatak di bagian timur Pulau Sumatera nan mancakup laweh wilayah 8.403,28 km² jo batas sabagai barikuik:
Bengkalis marupoan daerah dataran rendah nan tingginyo rato-rato sakitar 2 sampai 6,1 meter dari pamukaan lauik. Sabagian gadang marupokan tanah organosol, iolah jiniah tanah nan banyak mengandung bahan organik. Di daerah iko juo ado babarapo sungai, tasik (danau) sarato 24 pulau gadang jo ketek. Babarapo di antaro pulau gadang tu adolah Pulau Rapat (1.524.84 km²) jo Pulau Bengkalis (938.40 km²).
Bengkalis mampunyoi iklim tropis nan sangaik dipengaruhi dek iklim lauik jo suhu 26 °C hinggo 32 °C. Musim hujan biasonyo tajadi sakitar September sampai Januari, jo hujan rata-rata antaro 809 hinggo 4.078 mm/tahun. Samantaro maso musim garang biasonyo tajadi antaro bulan Februari sampai Agustus.
Panguwaso tatinggi dalam pamarintahan Kabupaten Bengkalis adolah bupati. Kini ko, bupati nan bakarajo di Bengkalis banamo Kasmarni, nan dikawani dek wakianyo nan banamo Bagus Santoso. Kasmarni jo Bagus adolah pamenang pado pamilihan umum bupati Bengkalis pado taun 2020. Inyo resmi dilantik dek gubernur Riau, Syamsuar, pado 26 Februari 2021, di Balai Pelangi Komplek Gubernur Riau, Kota Pekanbaru. Palantikan dilakukan jo protokol kasehatan nan ketat, karano masih dalam maso pandemi Covid-19.
Barikuik adolah komposisi anggota DPRD Kabupaten Bengkalis dalam duo periode nan lapeh.
Kabupaten Bengkalis mampunyoi 11 kcamatan, 19 kalurahan, jo136 desa (dari total 166 kacamatan, 268 kalurahan, jo 1.591 desa di saluruah Riau). Pado taun 2017, jumlah panduduaknyo sabanyak 537.142 jiwa jo laweh wilayahnyo 6.975,41 km², jo sebaran panduduak 77 jiwa/km².
Daftar kacamatan jo kalurahan di Kabupaten Bengkalis, adolah sabagai barikuik:
Pahlawan Nasional Indonesia

Pahlawan Nasional Indonesia adolah pangaragoan tingkek paliang tinggi dari pamarintah Republik Indonesia.
Pangaragoan Pahlawan Nasional ko dibari dek pamarintah Indonesia untuak tindakan nan dianggap heroik, nan dapek diingek, dan dicontoh dek sadoalah warga negara atau khidmat nan istimewa untuak mamajuan kapantiangan negara jo masyarakat.
The legal framework for the title, initially styled National Independence Hero (Pahlawan Kemerdekaan Nasional), was established with the release of Presidential Decree No. 241 of 1958. The title was first awarded on 30 August 1959 to the politician turned writer Abdul Muis, who had died the previous month. This title was used for the rest of Sukarno's rule. When Suharto rose to power in the mid-1960s, the title was given its current name. Special titles at the level of National Hero have also been awarded. Hero of the Revolution (Pahlawan Revolusi) was given in 1965 to ten victims of the 30 September Movement that resulted in end of Sukarno reign, while Sukarno and former vice-president Mohammad Hatta were given the title Proclamation Heroes (Pahlawan Proklamasi) in 1988 for their role in reading the Proclamation of Indonesian Independence.
Kamantarian Sosial manantuan tujuah kriteria nan harus dipanuahi oleh surang calon Pahlawan Nasional, yaitu:
Nominations undergo a four-step process and must be approved at each level. A proposal is made by the general populace in a city or regency to the mayor or regent, who must then make a request to the province's governor. The governor then makes a recommendation to the Ministry of Social Affairs, which forwards it to the president, represented by the Board of Titles (Dewan Gelar); this board consists of two academics, two persons of a military background, and three persons who have previously received an award or title. Those selected by the president, as represented by the Board, are awarded the title at a ceremony in the Indonesian capital of Jakarta. Since 2000, the ceremony has occurred in early November, coinciding with Indonesia's Heroes' Day (Hari Pahlawan).
Kutipan rusak: Tag <ref> ado untuak grup banamo "lower-alpha", tapi indak ado <references group="lower-alpha"/>
Agamo di Indonesia

Agamodi Indonesia mampunyoi paran nan penting dalam kahidupan masyarakat. Hal iko dinyatoan dalam ideologi bangsa Indonesia, Pancasila: “Ketuhanan Yang Maha Esa”. Iko adolah kompromi antaro gagasan nagara Islam jo nagara sekuler.[2] Sajumlah agamo di Indonesia bapangaruh sacaro kolektif taadok politik, ekonomi jo budayo. Manuruik hasil Sensus Penduduk Indonesia 2018, 86,7% dari 237.641.326 panduduak Indonesia adolah pamaluak Islam (Nusantara marupoan wilayah jo panduduak nan paliang banyak muslim di dunia), 7,6% Kristen Protestan, 3,12% Kristen Katolik, 1,74% Hindu, 0,77% Buddha, 0,03% Konghucu, 0,04% sarato agamo lainnyo, nan 0,36% indak ado datanyo jo indak ditanyoan.
Sampai awal era Masehi, urang-urang Nusantara (suku bangsa Austronesia sarato bangsa Papua) mangikuti kepercayaan jo adat-istiadat kesukuan asli.[10]
Sasuai sajarah, kalompok pandatang alah manjadi pandorong utamo keanekaragaman agamo jo budayo di dalam negeri jo pandatang dari subbenua India, Tiongkok, Portugal, Arab, jo Balando. Bagaimanapun, hal iko alah baubah sajak babarapo parubahan alah dibuek untuak manyasuaikan budayo di Indonesia.
Kristen Ortodoks

Kristen Ortodoks atau Gareja Ortodoks Timur, jo namo resmi Gareja Katolik Ortodoks, disabuik juo Gareja Ortodoks, Ortodoksi Timur, jo Ortodoksi, adolah aliran Kristen paliang gadang kaduo di dunia, jo pakiroan jumlah umaik sakitar 225–300 juta urang. Aliran ko bukan bagian dari Katolik Timur ataupun Kristen Orthodoks Oriental.
Kristen Ortodoks marupokan ciek dari lembaga-lembaga agamo tatuo di dunia, nan maajakan baso Gareja nan Aso, Kuduih, Katolik, jo Apostolik didirikan dek Yesus Kristus dalam Amanaik Aguang-Nyo kapado rasul-rasul, dan mampraktikkan apo nan dipahami sabagai iman asali nan diwarihkan dari rasul-rasul.
Kristen Ortodoks masih basakutu jo Gareja Latin sabalun Skisma Timur–Barat taun 1054, dan jo gareja-gareja Oriental salamo saparampek partamo sijarahnyo. Ortodoksi manyeba di sadoalah Kakaisaran Romawi dan kudian Bizantium sarato daerah sakaliliangnyo, mamainkan suatu peran pantiang dalam budayo Eropa, Timur Dakek, Slavia, jo sabagian budayo Afrika. Tahta episkopalnyo nan paliang utamo adolah Konstantinopel.
Ortodoksi indak mampunyoi Kapausan ataupun kauskupan sarupo Katolik Roma. Istilah "Timur" biaso digunokan, walaupun indak resmi, diambiak dari kaitannyo sacaro geografis jo gareja-gareja "Barat", nan kini tanamo sabagai Gareja Katolik Roma, dan dek karano Konstantinopel marupokan ibu kota Kakaisaran Romawi Timur.