Festivalul de la Woodstock

Woodstock Music & Art Fair (informal, Woodstock sau Festivalul Woodstock) a fost un festival de muzică intitulat „Trei zile de pace și muzică”, ținut pe terenul (2,4 km) unui fermier numit Max Yasgur, în apropierea cătunului White Lake, în orașul Bethel, New York (stat), în perioada 15-18 august 1969. Bethel este situat la 43 mile (69 km) sud-vest de orașul Woodstock, New York (stat).
Evenimentul a fost subiectul unui film documentar de trei ore, în care au fost surprinse atât momente muzicale din festival, cât și reacția entuziastă a publicului.
Festivalul a fost organizat de patru tineri: Michael Lang, John P. Roberts, Joel Rosenman și Artie Kornfeld, nici unul dintre aceștia nu depășea vârsta de 26 de ani.
Doi dintre organizatori (Roberts și Rosenman) proveneau din familii bogate de comercianți, având posibilitatea să investească bani pentru acoperirea cheltuielilor de organizare. Cei doi publicaseră un anunț în cotidianele The New York Times și The Wall Street Journal, care suna astfel: „Tineri cu capital nelimitat în căutare de oportunități de investiții interesante, legitime și propuneri de afaceri”. Lang și Kornfeld au observat anunțul și s-au întâlnit cu ceilalți doi pentru a discuta crearea unui studio de înregistrare în Woodstock, dar ideea a evoluat într-un festival de muzică și artă în aer liber, prevăzut inițial la o scară mai mică.
În aprilie 1969, superstarurile Creedence Clearwater Revival au fost primii care au semnat un contract pentru acest eveniment, fiind de acord să participe pentru zece mii de dolari.
Biletele pentru eveniment costau 18 dolari dacă erau luate în avans (echivalentul a cca. $105 în 2009, după ajustarea pentru puterea de cumpărare, și de $75, după ajustarea în funcție de inflație) și 24 dolari la intrare.
Woodstock a devenit un „concert liber” ("Free concert") numai după ce a fost evident faptul că evenimentul atrăgea sute de mii de oameni mai mulți decât numărul pentru care se pregătiseră organizatorii.
Concertul a fost inițial programat să aibă loc în cei 300 de acri (1,2 km) ai parcului Mills Industrial Park în orașul Wallkill, New York (stat). În primăvara anului 1969, au închiriat terenul contra valorii de 10.000 dolari, oficialii orașului asigurându-se că la festival nu vor participa mai mult de 50.000 persoane. Rezidenții orașului s-au opus proiectului. La începutul lunii iulie, consiliul orașului a adoptat o lege prin care orice reuniune de peste 5.000 de oameni necesita permisiune. Astfel, pe 15 iulie 1969 organizarea festivalului a fost interzisă.
După acest episod Lang a fost prezentat lui Sam Yasgur, fiul lui Max, cu care s-a pus de acord în legătură cu închirierea terenului. În Bethel, organizatorii festivalului au asigurat autoritățile că participanții nu vor depăși 50.000.
La o reuniune ce a avut loc cu trei zile înainte evenimentului, organizatorii au simțit că au două opțiuni. O opțiune a fost de a îmbunătăți gardul și securitatea, lucru care ar fi putut conduce la violență. A doua opțiune consta în investirea tuturor resurselor pentru a finaliza scena. Nimeni nu bănuise numărul mare de persoane ce se strânsese mai devreme cu o săptămână de începerea programelor anunțate. În ziua de vineri, la prânz coloanele de mașini se deplasau cu 10 km în 5 ore, ajungând ca în cele din urmă șoferii să-și abandoneze mașinile pe șosele, ultimii 10-20 km parcurgându-i pe jos.
Gardul a fost tăiat cu o noapte înainte de concert de către UAW/MF (Up Against the Wall Motherfuckers), lucru ce a determinat mult mai multă lume să vină la festival.
Până la urmă, pe aceea pajiște s-au înghesuit o jumătate de milion de oameni, alte trei sferturi de milion fiind nevoite să se întoarcă, după ce s-au convins că nu mai pot înainta.
Pe parcursul zilelor de 15, 16, 17 și 18 august, pe scena amplasată la ferma lui Yasgur au cântat cele mai cunoscute nume ale vremii. Este vorba despre 32 de recitaluri live.
Ziua de 15 august a fost dedicată artiștilor folk. Oficial, a început la ora 17:07, cu un concert al lui Richie Havens.
Spectacolul a început în jurul orei 12:15, artiștii cântând fără oprire până a doua zi la ivirea primelor raze ale soarelui.
Max Yasgur a refuzat să închirieze ferma pentru o nouă ediție a festivalului în 1970, spunând: „În ceea ce mă privește, am de gând să mă ocup de conducerea unei ferme de produse lactate”. Yasgur a vândut ferma în 1971, iar în 1973 a murit.
Statul New York și orașul Betel au adoptat legi cu privire la adunări ale maselor, destinate să prevină alte festivaluri să mai aibă loc. Au fost făcute încercări de a preveni ca pajiștea să mai fie vizitată, proprietarii răspândind gunoi de grajd, iar cu ocazia unei aniversări drumul a fost blocat de tractoare și mașini ale polițiștilor. Cu ocazia aniversării a 20 de ani de la festival (în 1989), 20.000 de oameni au reușit să se adune pe pajiște.
Un localnic a pus un monument pe locul unde a avut loc festivalul, iar în 1997, un grup din comunitate a pus un semn de bun-venit pentru vizitatori.
Pajiștea și zona scenei au rămas conservate. Pe teren există rămășițele unei flori de neon și al unui bas de la concertul original. În mijlocul câmpului, există un totem cu sculpturi în lemn reprezentându-i pe Jimi Hendrix la mijloc, Janis Joplin pe partea de sus și Jerry Garcia în partea de jos, iar pe deal a fost ridicată o sală de concerte. Terenul vechii ferme a lui Yasgur este încă vizitat de oameni de toate vârstele.
În 1997, terenul unde s-a desfășurat concertul și încă 1400 de acri (5,7 km) din împrejurimi au fost achiziționate de Alan Gerry, în scopul de a crea centrul pentru artă Betel Woods Center for the Arts. Centrul și-a avut deschiderea la data de 1 iulie 2006, pe scenă performând orchestra simfonică New York Philharmonic.
În iunie 2008 a avut loc deschiderea muzeului The Museum at Bethel Woods.