Васил Докев

Васил Докев е български художник – живописец, сценограф и дизайнер. Работи в сферата на абстрактната живопис, фолклорния костюм и сценография, театралната сценография и костюмография, плаката и графичния дизайн.
Васил Докев е роден на 22 май 1938 г. в София. Завършва Националната художествена академия в София през 1971 г., специалност „Приложна графика“ при проф. Александър Поплилов и проф. Васил Йончев (шрифт и калиграфия). Като студент започва да работи в областта на запазения знак, плаката, рекламата и калиграфията. Художник-проектант на вестник „Икономически живот“ и други печатни издания. Участва в проекти за пространствено оформление на Пловдивския панаир, Международния балетен конкурс – Варна, Дома на учените – Варна и други. От 1971 г. е художник-проектант в Държавен музикален театър – София, където създава едни от най-емблематичните плакати и програми за постановките в театъра (1972 – 1980). Работейки под ръководството на главния художник проектант на театъра – сценографа Мариана Попова, изучава и тънкостите на театралната сценография и костюмография.
През 1973 г. създава първата сценография за ансамбъл „Пирин“ – Благоевград. Това поставя началото на неговия интерес към българския фолклор и повлиява силно на творческите му търсения и стил. Създава множество костюми, накити и сценографии за различни фолклорни ансамбли и изпълнители: „Пирин“ – Благоевград, „Тракия“ – Пловдив, Северняшки ансамбъл – Плевен, „Неврокопски“ – Гоце Делчев, „Българе“ – София, Военен ансамбъл – София, Капански ансамбъл – Разград, „Росна Китка“ – София, „Мистерия на българските гласове“, Николина Чакърдъкова и други. Сценографските му постановки с ансамбъл „Пирин“ от 1970-те и 1980-те години печелят международно признание на ансамбъла и се считат за върхови постижения в този специфично национален сценографски жанр. Утвърждава се като един от водещите специалисти в областта на визуалния български фолклор и семантиката на знаковата символика. Негови произведения в тази област: текстил, картини, колекции от фолклорни костюми и накити, са представяни в повече от 60 страни.
Сценографската му дейност е свързана и с постановки на Държавен музикален театър – София, Софийската опера и балет, Държавната опера – Пловдив, Държавната опера – Бургас и балетната трупа „Арабеск“ – София. Неговите решения се открояват с естетика и стилизирана фолклорна символика – особено в балетните постановки от края на ХХ и началото на ХХІ век (съвместно със съпругата си – хореографа Антония Докева)..
С името на Васил Докев е свързано откриването на първата частна галерия в София след 1989 г. – галерия „Фолк“ във фоайето на Музикалния театър (а по-късно в Столична библиотека). В нея организира множество изложби на автори от България и чужбина и многобройни културни събития, литературни четения, джаз концерти: на Йълдъз Ибрахимова, Симеон Щерев, Теодосий Спасов, Антони Дончев, Любомир Денев, Стефка Оникян и други. Там се провеждат и танцови спектакли, както и първите пърформанси в българското артистично пространство.
В последните десетилетия от творчеството си Васил Докев работи в областта на българския символичен фолклор и абстрактна живопис, сценография, фолклорни костюми и накити.
Живописни произведения на Васил Докев се съхраняват във фонда на Софийска градска художествена галерия, както и в много частни колекции в България, Италия, Швейцария, Белгия, Франция, Дания, САЩ и други.
В зрелите години на своята кариера се занимава основно с абстрактна живопис, базирана на принципите на българското и съвременното етноизкуство.
Според изкуствоведа Димитър Г. Димитров, Васил Докев не прави опит да актуализира фолклора, а показва, че може да твори успоредно с него, като модерен художник, създаващ актуални абстрактни ценности в своето време.
В периода 1970 – 2016 има множество самостоятелни и групови изложби в частни и държавни галерии в София, Варшава, Прага, Атина, Москва, Лондон, Братислава, Улан Батор, Женева, Монтрьо, Брюксел и др. Някои от тях са: