ФК Шалке 04

Футболен клуб „Гелзенкирхен – Шалке 04“ (на немски: Fußballclub Gelsenkirchen-Schalke 04 e. V.) или накратко „Шалке 04“ (на немски: FC Schalke 04) е спортен клуб от квартала Шалке на гр. Гелзенкирхен, провинция Северен Рейн-Вестфалия, Германия. Също така известно е съкратеното име S04. Цифровата комбинация „04“ произхожда от годината на основаване на клуба – 1904.
Клубът се състезава в Първа Бундеслига на Германия и е 7-кратен шампион на страната си, 9-кратен вицешампион, 5-кратен носител на Купата на Германия, победител в Суперкупата на Германия и победител в турнира за Купата на УЕФА през 1997 г. Шалке е първият немски клуб, който през 1935 г. успява да спечели дубъл като шампион и носител на купата.
Шалке 04 е третият най-голям спортен клуб в страната си със своите 143 321 членове (към ноември 2016 г., когато за първи път отстъпва второто място на Борусия Дортмунд) и петият по големина в света , като освен футбол, разполага и с отделения по баскетбол, тенис на маса, хандбал, лека атлетика, футбол за слепи и е-спорт. От месец август 2001 г. първият отбор по футбол на клуба домакинства срещите си на Фелтинс-Арена, един от най-модерните стадиони на света.
Рурското дерби (на немски: Revierderby) между Шалке и Борусия Дортмунд с години вълнува не само жителите на бившата миньорска област, а е от 1925 г. и класическото футболно съперничество на Германия.
Според класацията на клубни коефициенти на УЕФА към 3 ноември 2016 Шалке 04 е на 14-о място, като трети най-добър немски отбор, а във вечното класиране на Първа Бундеслига заема 7-о място.
Шалке 04 е основан на 4 май 1904 в миньорското селце Шалке под името Вестфалия Шалке. Повечето от основателите, играещите футболисти както и зрителите са работели на местната минна конструкция, откъдето произлиза прозвището на Шалке „миньорите“ (на немски: Die Knappen – миньори след завършване на училищно образование). След края на Първата световна война на 24 юли 1919 г. гимнастическото дружество Шалкер Турнферайн 1877 и Вестфалия Шалке се обединяват, като новото име на обединението е Гимнастическо и спортно обединение Шалке 1877. На 5 януари 1924 г. се състои събрание на членовете на клуба. На него се решава името на спортното дружество да се промени на Футболен клуб Шалке 04, а за нови цветове се избират синьото и бялото. За пръв път през 1925 г. Шалке се тренира от професионален треньор. През 1926 Ернст Куцора е първият футболист на Шалке повикан в националния отбор. През 1928 г. отборът играе първия си мач на Глюкауф-Кампфбан, който ще запази като официален стадион до 1973 г. На 25 август 1930 г. клубът е изключен от Западногерманския футболен съюз, след като 14 футболисти на гелзенкирхенския отбор са обявени за професионални играчи поради изплащането на парични възнаграждения след постигнати футболни успехи, нарушавайки така принципа за аматьорското начало в организацията. Между 1934 и 1942 г. Шалке са шампиони шест пъти, а веднъж печелят Купа Чамер (предшественик на днешната Купа на Германия). През 1963 г. Шалке 04 завършва на 6 място в Оберлига Запад и е приет за участие в новосформираната Първа Бундеслига, където играе без прекъсване до 1981 г. На 4 август 1973 „миньорите“ се местят на нов стадион, построен специално за Световното първенство по футбол в Германия 1974 – Паркщадион в гелзенкирхенския квартал Ерле. На 9 октомври 1976 г. Шалке 04, воден от легендарния футболист Клаус Фишер, разгромява Байерн Мюнхен със 7:0 и така постига най-убедителната си победа в Първа Бундеслига в историята. През сезона 1980/81 отборът изпада във Втора Бундеслига като 17-и в крайното класиране. През 80-те години Шалке на два пъти попада във втора дивизия и поради финансови проблеми рискува да загуби лиценза си на професионален футболен клуб. След завръщането в Първа Бундеслига през 1991 г. започва и спортният подем в отбора, където оттогава до днес Шалке играе без прекъсване.
Връх в клубното развитие е спечелената Купа на УЕФА през 1997 г. срещу Интер Милано. Поради борбеността си и себераздаването на терена в европейските срещи, този отбор на „кралскосините“ носи прозвището „евробойците“ (Eurofighter). През сезон 2000/01 „кралскосините“ завършват на второ място в първенството, като дори след последната си среща за сезона за 4 минути и 38 секунди са шампиони и празнуват титлата. Тържествата спират внезапно след изравнителния гол на Байерн в Хамбург за 1:1. Така Шалке получава нарицателното „шампион на сърцата“ (в смисъл на „морален шампион“) от медиите в Германия и за първи път получава правото да играе в европейската Шампионска лига. През август 2001 г. се състои откриването на новия клубен стадион „Арена ауф Шалке“, който от 2005 г. носи името „Фелтинс-Арена“. Започва период от 15 години, през които почти всяка година отборът се ръководи от нов треньор, а понякога смените са и по-чести. През тях Шалке успява три пъти да спечели Купата на Германия (2000/01, 2001/02 и 2010/11), три пъти да бъде вицешампион на Бундеслигата (2004/05, 2006/07 и 2010/11), както и редовно да участва в европейските клубни турнири. Най-големия си успех в Шампионската лига Шалке постига през сезона 2010/11 достигайки полуфинала.
Носител на Купата на УЕФА (1 път)
Победител в Интертото (2 пъти)
ШАМПИОН НА ГЕРМАНИЯ (7 пъти)
ВИЦЕШАМПИОН НА ГЕРМАНИЯ (9 пъти)
НОСИТЕЛ НА КУПАТА НА ГЕРМАНИЯ (5 пъти)
ФИНАЛИСТ ЗА КУПАТА НА ГЕРМАНИЯ (7 пъти)
НОСИТЕЛ НА КУПАТА НА ЛИГАТА (веднъж)
ФИНАЛИСТ ЗА КУПАТА НА ЛИГАТА (3 пъти)
ГОЛМАЙСТОРИ НА БУНДЕСЛИГАТА (3 пъти)
Победител в турнира „Деле Алпи“ (1)
На базата на правилото за 3 точки при победа Шалке 04, със своите 2319 точки, заема седмо място в таблицата по време на сезон 2016/17.
Шалке 04 е носител на Купата на УЕФА за сезон 1996/97, два пъти победител в Интертото (2003 г. и 2004 г.) и веднъж полуфиналист в Шампионската лига през сезон 2010/11 г.
С български отбори се е срещал два пъти в рамките на европейските клубни турнири. Това става веднъж в първия кръг на Купата на носители на купи през 1972/73 г срещу Славия София, като побеждава с общ резултат 5:2. Второто противопоставяне е срещу Левски София в четвъртфинал за Купата на УЕФА през 2005/06, където отборът на Шалке побеждава с общ резултат 4:2.
Аматьорският отбор на Шалке 04 се състезава в четвъртодивизионната Регионална лига Запад. На 17 август 2009 г., на среща на втория отбор на „кралскосините“ е постигната рекордна зрителска посещаемост на мач от четвърта германска дивизия – 16 495 души на Фелтинс-Арена на дербито срещу Рот-Вайс Есен.
Юношите старша възраст (U23), наречени още Die Knappenschmiede, играят към ноември 2016 в четвъртото футболно ниво на Германия – Регионална лига Запад. Мениджър на отбора от ноември 2016 е бившият играч на Шалке и национален състезател Джералд Асамоа.. Известни играчи, произлезли от школата на Шалке, са Мануел Нойер, Юлиан Дракслер, Илкай Гюндоган, Бенедикт Хьоведес, Йенс Леман, Кристоф Мецелдер и Месут Йозил,
Ежедневните оперативни дейности са разпределени между президента Йозеф Шнузенберг, изпълнителния директор Петер Петерс и треньора Феликс Магат, който действа и като спортен директор на клуба. Дейността на тримата се следи и оценява от надзорен съвет. Негови членове са:
Повече от 10 000 привърженици на Шалке 04 участват в анкета по избирането на отбора на ХХ век по случай 100-годишнината на „кралскосините“. За треньор на столетието е обявен Хууб Стевенс. Избрани са:
Днешната арена на Шалке 04 носи името на бирата Фелтинс, поради финансовите изгоди, които тази реклама носи в клубния бюджет.
От началото на 80 години съществува близко приятелство с привържениците на Нюрнберг. Феновете на Шалке 04 могат да влязат по всяко време в блока на привържениците на Нюрнберг по време на двубоите на двата отбора на Фелтинс-Арена, където да обсъждат положения от мача. „Франките“ на свой ред подкрепят „кралскосините“ при гостувания в Южна Германия, например в Мюнхен или Щутгарт. Началото на дружбата започва от съвместна среща на членовете на два от фенклубовете на отборите. След това последват общи пътувания с влак, побратимяване срещу Байерн Мюнхен и общи статии в пресата, засягащи клубовете. Освен с Нюрнберг, някои запалянковци на Шалке 04 поддържат добри отношения с феновете на холандския Твенте. Местно приятелство е налице и с Борусия Вупертал.
Изключително силна е враждата със съседите от Борусия Дортмунд. Рурското дерби с години вълнува не само жителите на бившата миньорска област, а и цяла Германия. Към 23 октомври 2016 г. от 170 официални срещи Шалке 04 e спечелил 67 пъти, Борусия Дортмунд 60 пъти, а 43 мача завършват наравно. Головата разлика разбира се също е в полза на Шалке – 325:265. Друго яростно съперничество съществува срещу Рот-Вайс Есен, което обаче позатихва в последните две десетилетия след спада в представянето на есенци. Разбира се, никой привърженик на Шалке 04 не понася и рекордния шампион на страната Байерн Мюнхен. Кьолн също се „радва“ на омразата на „кралскосините“. Едностранна вражда, насочена срещу Шалке, е обявена от феновете на Херта Берлин.
Blau und weiß, wie lieb ich Dich („Синьо и бяло как ви обичам“) и Königsblauer S04 („Кралскосин Шалке 04“) са официалните клубни химни. Известни неофициални песни са Oppa Pritschikowski, Wir sind Schalker, Schalke ist die Macht.
Също така песен е посветена и на датския футболист Ебе Санд.
Традиционно футболистите на Шалке 04 носят сини екипи и предимно бели или сини шорти и сини чорапи. Фланелките за гостувания са в повечето случаи бели, с бели или сини шорти и бели чорапи. В миналото резервните екипи са били с цветове оранжево, черно или синьо-зелено. От сезон 2008/09 отборът има трети екип за срещите си от Шампионската лига в тъмносиньо и със светлосини елементи. Вратарите на тима обличат черни, бели или оранжеви екипи.
Куриоз се получава на 18 април 1998 г., когато преди мача между Шалке 04 и Карлсруе главният съдия на срещата Хелмут Фандел преценява, че белите екипи на Карлсруе не се отличават достатъчно от сините на Шалке и инструктира гелзенкирхенци да сменят фланелките си. Тъй като „кралскосините“ са донесли само титулярните си екипи за гостуването си в Баден, те играят срещата в жълтите екипи за гостуване на Карлсруе.
В градчето Гелзенкирхен всичко е Шалке. Дори цветовете на сигнализацията за слепи по светофарите, която има законово предписана, но неподходяща цветова комбинация от жълто-черно (цветовете на кръвния враг Борусия Дортмунд), бива поправена от общината чрез емблемата на Шалке 04.
През 2012 е открито официално гробище за фенове на Шалке, което има формата на стадион и гробищен парк с 1904 места, които желаещите могат да закупят предварително. Приходите не са в полза на отбора, който просто предоставя безплатно лиценза за ползване на името и не желае да прави печалба от смъртта на феновете си.
Сюжетът на излезлия през 1999 г. филм „Футболът е нашият живот“ („Fußball ist unser Leben“) е тясно свързан с Шалке 04. В него се разказва история за двама привърженици на „кралсосините“, които преминават през множество куриозни ситуации. Във филма се появяват и Руди Асауер, Хууб Стевенс и Ив Айгенраух.
Отборът на Шалке се споменава и в комерсиалната лента „Подводницата“ („Das Boot“), където в разговор между екипажа се казва: „Имам лоши новини за вас. Шалке са загубили с 5:0, изглежда, че няма да сме на финал тази година!“.
Талисманът на отбора се казва Ервин (на немски: Erwin) и от 4 май 1994 е неразделна част от фен културата около отбора.
Основаната през 1824 г. пивоварна Фелтинс от зауерландския град Мешеде от дълги години произвежда официалната бира на Шалке 04. Днес стадионът на отбора и фентрибуната в него носят името на пивото, а то се предлага изключително по време на двубоите на „миньорите“. Освен светла бира, пивоварната произвежда и различни нискоалкохолни плодови напитки. Един от символите на футболния отбор Шалке 04 вече е в България.
Шалке има свой собствен отбор по League of Legends , който ги представяше на League of Legends Championship Series, но през август 2016 изпада в League of Legends Challenger Series.
Също така се работи по създаването на отбор от професионални играчи на FIFA, като за целта селекцията се прави от бивш световен и европейски шампион на играта.