Approved For Release 2003/09/16
: CIA-RDP96-00787R000500240003-0
pololi.
Uvadeji, ze nikdo nevyna'lezl parni stroj Jen
tfm, ze se dival na babiccin cajmk a
fe'kl: „Babieko,
pravc jse
:m vynalczl parni stroj", ze Newton nefor-
nml'oval
ihned
presno zakon
zeinske
pfitazlivosti,
Intuice
a vedecke
poznam
PROKOP MALEK
Intuice
!se chape jako urcity s'kok v po'hybu mys'le-
ui,
pfi kterern myslenka k vyfesenl nejakeho pro-
blemu nebo vytvoreni ideje vytryskne nahle
z pod-
vbdomi, Casto v bkainziku, ikdy se pracovnik d'anou
problematikou bezprostfedne nezabyva. Popisuje se
jako nahle
osviceni, jako
blesik pfichazejici
z
cis-
teho
nebe.
Ryclile
se
vynofuje,
ale takb
rychle
se
zanoruje do podvedomi. K vyjadfeni teto zvlastnosti
intuice se hledaji pro ni
i jind ndzvy. U nas se mlu-
vi n&kdy
o
„osviceni“, Anglicane maji pro
intuici
tnazev
./hunch", Nemci
„Geistes'blitz“, rustina u2iva.
nazvu „vdoc
,hnovenije“.
Kolem intuice panuji stale urCtte rozpaky. Lidske
poznanl je v svd podstato proces uvedomely. Intuice
jako by vybocovala
z
teto pfedstnvy, nebof umoz-
fiuje dosahnout vedeckeho
cile bez pfisnych
logic-
kych
avail, bez vedomeho
zevseobecnovani
zkuse-
nostnlcli
faktfi.
Intuici
ve
vede odpovlda
v
uineni
zhruba nfizev inspirace, na niz se ndzory take velmi
ruzni.
Pokusrme se o ujasnenl tech to otazek. Opfeme se
pfi tom o stars!
i novejsi prace, z novejsich hlavnb
o vyznamne monografie Orlova a Ponomareva.
Zdroje informaci o intuici
Pfedne jsou
to houzevnate
se
udrzujlcl tegencly,
dci.le
historibko
ro'z'bory
objevfl
ia
kone&nS
osobni
svedectvi objevitelii.
Na zakladmt pramen informaci o
intuici se musi-
me podivat aZ do antickeho ftecka. Je to slawnd
le-
genda o 'tom, jak Archimedes neoCekavanS pflgel na
zpflsob, jak urcit mnozstvi zlata a stffbra v -korun®
syrakuskblio
'krale,
vySko'cll
z vany
a vybehl nah^
na ulici s vjtkfi'kem „IIeurekal“
Legendy
oveiicuji
i cetne
ji'iie objevy. Zname
je
,/Newtonovo jablko" a objev gravitace.
Casio
cito-
vany
je
..Memdeiejevuv
sen"
a
objev
periodlc-
ke
soustavy
prVkfl.
Oblibend
je
tenia
„Wwtt
a
cajnlk"
a
objev parniho
stroje.
Vsechny
tyto
le-
gendy
a limoho
dalsich poiklddd
V.
I. Orlov
ve
sve knize „Traktdt o tnspiraci, matce velkych obje-
vu“ za dukaz existence totuice, nebot jak
filed, „le-
gende o Archimedove objevu je pres tislc let, b&hem
teto dlouM doby melo
lidstvo moinast milionkrdt
ji
zapomenout. Md
vsak
v
sobd
ndco,
co
]i
vzdy
znovu
a
znovu
pripominalo
a
ozivovalo
v
lidske
obrazotvornosti.
Patrne
jeste
nejednou
se
rodil
Archimeduv
vykrik
znovu,
za
ticheho
vytrzeni,
v
du.si
cetnych
vynalezcu
ve
chvili
stastndho
na-
padu.“
Avsak legendy
maji
tendenci 'zvelicovat nbktere
jevy
a defonnovat skuteonosti, nebyvaji historicky
pravdive. Tim se take vyznam Intuice zveltcuje,
tn-
tuice
se
izoluje
od
ostatnich dankt!
po'zndvaciho
procesu, absoluttzuje se vyznam bezdecnosti pfi ob-
jevech. Tonto
nesprdvnji vyznam
in'tutce
vyvolava
fadu
kritik.
Pfechazeji nBkdy
a'2 do
satiric'kjtch
kdyz mu jablko spadlo na hlavu. Satirickemu pohle-
du neusla
ani legenda
o Archimedovi a nepravdo-
podobnost
jelio
vyroku:
„Heureka,
ted'
uz
vim,
ze
teleso ponofene do kapaliny je nadlehcovano silou,
rovnajici
se
tiZi
vytlacene kapaliny"
(Mortimer
a
Freiberg).
Legendy
nedfivaji
tedy
jasnou
odpovgd'. Mohou
to^it
jen vyrazem
vclke
obrazotvornosti
lidi,
ktefi
radi
ovenCuji ruznd
fakta,
dfilajl
je
zajimavejsimi,
zvlaste pfi popularizaci vbdy. Musime se proto
ob-
rdtit 'k dalsim zdrojum,
k historickym vykladum objevu a
k csobnimu svedectvi
badatelu.
Pramenu je vie nez dost, starsich
i novejslch. Nej-
cennejsi
z
nich
jsou
popisy
vlastnich
objevitelu,
v
niciiz jsou zachyceny vsechny
okolnosti, za
kte-
rych k nahlemu ozfeijmeni problemu doslo. Problem
si pfiblizinie nSkolika Ukazkami.
Darwin
upozorhuje ve sve
autobiografii, ze
si
stale muze
vy'bavit misto na
ulici,
kde
se
k jeho
radosti
objevilo nahle
fese-ni,
'ktere
logickymi po-
stupy nemohl
nalezt. Tak vznikla
teorie
o
vyvoji
druhfi.
Stejne dramaticky popisuje Mecnikov
vznik
sveho
napadu
o
pfedstave
fagocytozy
bilych
krvinek.
-
Mozno v§a’k dat pfiklady
i z doby novSjsi, dokon-
ce
i soucasne.
Max
Planck,
zakladatel
kvantove
teorie ve
fyzice, 'vyjMfil jeji vznik v >pfednasce pfi udelovani
Nobelovy
ceny
tak to:
„Po
nekolika
tydnech
ne)
usilovnejsi prace v mem Zivote byla tma, v niz jsem
se zmltal, jakoby ozafena bleskem a prede mnou se
otevrely nccekand perspektivy."
B e r
t r and
Russell
popisuje
intuici
takto:
„Kazdtj, kdo se zabyval jalcoukoli
tvurct
praci,
za-
kusil
v mensim
stupni
stav
mysli, kdy po dlouhd
praci
se
projevi
v okamzite nadhere pravda nebo
krasa — m&Ze
se
to
tykat neceho docela maldho
nebo se to muze tykat celeho vesmiru. Tento
zazi-
tek je v tom okamZiku velmi presvedbujict; pochyb-
nost m&ze
prijtt pozdeji,
ale tenkrat
je
vse uplne
jistd. Mysltm
si, ie nejlepsi tvurbl prace,
v umSni,
ve
vbdS,
v
literature,
ve
filozofii,
vznikla
v
tako-
vdm okamZiku.'
Konebne uvddim
citiit M e 1 v i n a
C a
1 v
i n a, no-
sitele
Nobelovy
ceny
za
objeveni
dllCich
chemic-
'kjich reakei fotosyntfey: „Rdd bych popsal okamzik
(a — ad je to podivnd — by l to jen okamzik }, kdy
jsem poznal zakladni obrys asimiladniho cyklu kys-
lidniku
uhliciteho.
Sbblilo
se
to
v mziku —
uplnb
nahle — a tak nahle, bShem nbkolika vterin jsem
si uvMomil
cyklicky
charakter
cesty
uhlikoveho
atomu. je v tom cosi jako inspirace, myslim
si
ale,
Ze je ireba byt na to pripraven.“
Zajimavjt byl vysledek ankety, kterou zorganizoval
Platt a Baker mezl chemiky. 232 chemiku bylo do-
ttizano,
co
soudi
o
intuici
v poznavaclm
procesu.
33 %
odpovedelo,
ze
intuice jim pomdhd pfi vyfe-
seni zdvaZnych otdzek, 50 % napsalo, ze tento stav
znaji,
a jen 17 %
dotazovanycti
pfiznalo,
ze
tento
stav nik'dy
nezaztli. Bancroft diskutoval otazku
in-
tuice
se
svjmh
ctyfmi
kolegy.
Pro
tit
z
nich
byla intuice kazdodenni zikusenostl. Ctvrty naprosto
merozumel, co
je tim mineno,
a prohlasiT, ze nikdy
nemel zadnou inspiraci. Kdybych byl mezi
dotazo-
vanyml,
byil
bych
odpo’v&dSl
kladne.
Opakovano
jsem
zaffll popisovany stav nahleho jakoby bezdec-
Autor
prof.MUDr.DrSc.Prokop
Malek,
clen
korespondent
CSAV, viz Vesmir 54, 3, 1975.
195
F
k'.
;
.
t'
i
t
t
f
!
:;irjii^^ppiovectForRelease--2dG3/<)9/1.6-:-C4A»RDPa6=QQ7J37J?.QQQ5Q0240003-0
Approved For Release 2003/09/16
: CIA
neho ujasneni nektere
' otazky
vets!
ci mens!.
To jsou vSechno hlasy mluvlcl ve prosphch intuice
a
inspirace.
Nelze
vgak
zannlcet
ani
(hlasy
proti.
MnozI zndml uinSIci
i spisovatele
rllcajt:
„Kdybyc'h
mel cekat
11a
inspirac'i, nikdy bych nic 'nevytvofil.“
Je zajlmavg, Ze prove
tvurci, ktefi so nani
s odstu-
pom
Casu
jevl
jako
skuteenl
gdniove,
polemizujl
casto
s romantlckym
a hou2evmate se
udrzujfclm
ndzorem,
2e
umdlci
v okamziku
osvlcenl
nd'hle
a
lehce
vytvofl
svd vreholna
dlla.
Zde
je napfl'klad
vyj&drenl francouzskeho sochaEe A.Rodin a,
kte-
ry
ve
svych
pozndmkucli
pise
s
velkou
davkou
ironie:
„Inspirace!
Ach!
Vzdyt
to
je
stard
romantickd
idea, kterd nema smyslu. Inspirace, tot takrka hro-
rnovd rdna, jez zasahne nahle mladika dvacetiletd-
ho, aby vytesal sochu z disteho mramoru, aby stvo-
Hl
mistrovskd
dilo
na
prvni
rdz,
v
zdchvatu
svd
obraznosti, v nocit Nebot tyto vdci, nevim proc, pri-
chdzeji vubec jen
v nod." A na jinem
mlstiS Rodin
pise:
„Genidlni
lidd jsou prdvS
ti, ktefi
znaji pod-
statnd a ktefi je vyjadruji svt/m remeslem, pfiprave-
nym: k nejvyssi dokonalosti. To jsou pravi
lidd
.
.
.
Gdnius
jest sama
kazen,
jest
soustreddna
schop-
nost miry a rovnovdhy."
Zustanme jestd u pflkladfl z um&nl. Michelan-
gelo
rlkal
o
Raffaelovi,
Ze „nema sud umdni od
pfirody, nybrS od dlouheho studia
K
toanuto
prl-
'znacnemu a znamemu vyroku poznamenal
J. Rey-
nolds
v jedne ze svych feci: „Nepochybuji, Ze by
byl Michelangelo nepokladal za lianbu, kdyby o nem
bylo fedeno
totdz. Byl
si vddom,
Ze znamenitd vy~
tednost,
jit
dosahl, byla zisk&na praci
.
.
Je
zde
tedy pflklad
trl umSlcu, celym svdtem uznavanych
za
genidlnl,
'ktefi soucasne
clival! praci
a
vSfl,
2e
jen
j! dekujl za vsecbno,
celio dosahli.
S tlm souhlasl
i zndmy Pasteurflv vfrok: „Ma
jedind sila je ma houZevnatost."
I. II urn
I k,
vtipny propagator hudby, priznava,
ze
hudebnlkovi
je
zapotfebl
vedle
pile,
soustfede-
nosti,
poctivosti, poucenosti
jesld
ta'kfl navlc
toho,
Cemu se flka inspirace. Soucasne vsak flka, Ze Joto
slovo neradi vyslovujeme, protoZe md na sobe na -
nos romantickeho
velikasstvi; proto
to
radeji
na -
zveme proste: napad"
.
Veimi
krlticky
odsuzuje svyrn
bfitkym
jazykem
roinantickou
pfedstavu
inspirace
a
geniality
nas
pfednl
kritik
F. X. S a
1 d a.
Jednoznacny
odsudek,
ze
spisovatel
.
.
.
„znd vsechnu
z&ludnost,
vsechen
klam
inspirace a hluboce
ji ned&vdruje" ,
stupiiuje
dale vyroky, ze
„je nutno, aby nejprve byla vyma-
zana
z obraznosti
i mysli dnesniho
lidstva falesna
teorie
o
individuals
genialitd,
o osobnim
nadlid-
stvt
.
.
Od
nejmladgl
generace
ocekavd,
Ze
“
.
. .odstrani nesnesitelntj tlach o genialitd a rozeni
gdniu a
vznikani a pohnojovani tohoto
metajyzic-
kdho plevele,, aby na jeho mistd postavila ndco
rni-
leho, cestneho a lidskdho : delnika nebo femeslnika
umdni a Zivota."
196
Rozebereme-li vseclmy
ildaje
a
CdstednS
vlastnl
zkusenostl, dojdeme k nasledujlclm zdv&ritm:
1. Intuice existuje dasto jako dokondeni mySlen-
kovdho
procesu.
Je
pocifovana
velml
intenzlvng
(uspokojenl,
radost,
rozrusenl,
„dusevnl
sok“)
a
okolnosti
s nl spojene
se dlouho udrzujl v pam6W.
NenI vsak
zcela jednoty
v
dofinlci
intuice.
Beve-
ridge do ni zafazuje
i nahle neocekavane rozuzlenl
problemn, dosazend bohem vGdoineho inyslenkoveho
pochodu,
kdez'to vetsima
zdflrazhuje pravd bezdec-
nost Jako
charakteristicky
rys
intuice.
Podle nich
Je
to osvlcenl v dobd, kdy problem vddomb
neresi-
me. V&tsina rezervuje slovo intuice pro ndhle ujas-
nenl nSjakeho volkeho problemn. Cannon o nl mluvl
i ve spojitosti
s myslenkovyrni pochody dennlho
zi-
vota
(napf.
fesenl matematickyc'h ukolu ve
Skole.
2.
Intuici pfedchdzi vzdy obdobi soustfadend sna-
RDP96-00787R000500240003-0
hy
vyfesit
daily
problem,
opirajici
se
o podrobne
studie a znalost vsech otdzek. Taio podmlnka vzniku
se tak vseotoecnd uznavd, 2e se dostava do
definic.
Mluvl se napflid ad, ze se intuice vyskytne jen
pfi
fesoni probleinu, „kterym jsme
intenzfvnO
zaujati
1 '
(Platt
a
Baker),
„po
dlouhem
studiu
prohlemu"
(Cannon), „po prostudovdni problemu ve vsecli smd-
rech“ (Helmholz). Intuice vychdzt tedy z pfedchozi
around empirickdho
i teoretickdho poznant objektu
(Konstantinov) a ta je umerna vzdelanl a zku-
senosti vedeckebo pracovnlka. Jen je-li pflda pfipra-
vena, mu2e. se intuitivnS dojlt k vyfesenl problemu.
Intuice nevznika tedy z niceho, nem to blesk z jas-
nbho nebe, ale blesk
z boufliveho mraku tdliotneho
myslenkaini. Legendfim lze zazlivat prave
to, ze tuto
dulezitou podanlnku noberou v uvahu.
2.
Intuice
se
objevuje
v
obdobi
zddnlive
ncdin-
nosti mo'zku, kdy docasne na problem nemysllme,
kdy se vedome od nd'ho odpoutavame a odpoclvame
po vel’kem dusevnlm napStl vyvolanem intenzlvnlm
fesenlm problemu. Nikdy se nedostavl,
je-li mozek
unaven, jsme-li rozptyleni myslen'kove Jinynii ukoiy
a povinnostmi nebo zatlzeni starostmi. Na intuitivnl
vyfesenl otdzky se pfic'liazl rano po dobrern vyspa-
nl, na prochazce pfirodou nebo na vylete,
pfi
po-
slouchanl hudby nebo jine zdbave. PopisujI se
i pfl-
pady
intuice
pfi nospa vosti nebo
pfi nucenem
po-
bytu na luzku behein nemoci. Kazdy
z nas nui
svc
oblibene prostfedl pro
dusevni
cinnost
a znd pod-
mlnky, za kterych se mu dobfe uva2uje a
,mysli.
-
4,
Pozitivni stimuly
intuitlvntho
my'sleni
lze
vd-
'dome
podporovat
a
pestovat.
Vsechny
podminky
sprflvn6ho
rnyslenl, jak
je uvadl napf. Toman, jsou
soucasne podmlnkami
pro
intuici.
Dobre pracovnl
navyky a vubec cely rozmyslny ?,ivotni re2im podpo-
ruJI
tvurci
cinnost
a
tan
ialuitivnl niyslenl jako
jejisoufiast.
5. Psychologicky mcchanismus intuice je nejasny.
Dosud jej nebylo unoXno objasntt na zaklade strohe
logiky.
Ponomarev
soudl,
ze
zatlin
je
jest6
pfedcasne
rnluvit
o
jeji
pfisne
vedecke
teorii. Ve
srovndnl
s 'vyzkumem kosinu flka:
„
.
.
.
ze vytvorit
vedeckou
teorii
intuice nem
o
nic
snadndjsi
net
vstoupit na jupiteruv satelit." Znamena
to do studia
psychologic myslenl
zafadit
i otazky
intuice.
Zaverem
lze tedy
slirnout,
ze
s
intuici ve vddec-
kdm
mySleni
mustme
poditat,
avsak
pouze
jako
s jednim
z momenta
tv&rdi
dinnosti
cloveka. Mu-
sfme
ji
zbavit ndnosu mystiky
a
vjducnosti,
ktere
ji pflsoudily legendy. Dokud nebude vytvofena
vg-
deckd
teorie
intuice,
bude
stale
nebezpecl,
ze
se
uvahy
o
ni
budou
vracet
do
mystick^cli
pololi.
A
z tohoto hlediska bude nalezat stale krltiky sna-
zici so zbavit
ji .metafyzickeho
a romantickeho na-
nosu.
1-Volj,
j. Felix:
feStS
ziji
.
.
.
Academia,
Praha
1977,
87 strun, 61 barevnych
fotografll,
vdz. 25,— Kcs. — Dru-
li?m svazkem
edice
Zivou
pfirodou
jo
prdco,
zahyvajlci
so problemom ochrnny
pfirody.
Autofi, pracovnlci zoolo-
gicke zahrndy
v
I’raze,
sostavili Castccny prehlod
zvifnt,
jejich-Z
existenco
jo
v
pflrodd
ohro2ena.
Uvodnl
kapitoly
nas
seznamujl
s
nejvStsImi
zoologic-
k?ml zahradami svetn,
s poctem chovanych zvifat
n dru-
hu.
Na
dalslch
strankach
so
dozvlddmo
o
dfielu
zoo
z
dnosnlho
hlediska.
Knpilola vonovana
vzniku
a
syste-
mu plomennych
knih
jo doluimentovana
pflklndy
z
cho-
vu kont
Prevalskdlio,
jelioz plomonnou
kniliu vedo jeden
z
autoru.
Jo
uvotlcu
i
soznam
ptakfl
a
savcu,
u
nich2
plemonne Imihy existuji.
Nojvotsl
cast
knihy
zabirajl
popisy
k
fotografilm
vzacnych
ci
ohrogonych
druhfl
obrat lovcu,
vysvdtlujlcl
noktera zajimava faktu zo 2ivota
fi chovdnl tochto zvifat.
Kniha
je napsdna
s volkou ddvkou odborneho pohledu
popularizafinlho
talentu. Autofi poddvaji volmi srozumi-
telnou
formou
problematiku
ochrany
a
zdclirany
tdcli
druhfl
zvefe,
ktord
moly
nebo
slulo
jostd
majl
malou
nadoji na
pfn2iU vo volnd pfirodo.
Lk
W
Atfpmm&FQV Release ^20O3/O9f46-: -GIA-RDP9fi4)a7^R0005mi240Q03-0
nove
knihy