e& Approved For Release 2003/09/16 : CIA-RDP96-00787R000500240003-0 Intuice a vedecké poznani PROKOP MALEK Intuice se chape jako urtity skok v pohybu myé&le- mi, p¥fi kterém mySlenka k vyfeSeni néjakého pro- blému nebo vytvofent ideje vytryskne ndhle z pod- védoml, Casto v okamZiku, ikdy se pracovnik danou problematikou bezprostiedné nezabyvaé. Popisuje se jako néhlé osviceni, jako blesk pfichdzejici z Cis- tého nebe. Rychle se vynofuje, ale také rychle se zanofuje do podvédomi. K vyjadfeni této zvlastnosti intuice se hledaji pro ni i jiné nézvy. U nas se mlu- vi nékdy o ,osviceni“, Angliéané maji pro intuici mdzev ,hunch“, Némei ,,Geistesblitz", rugtina uziva. nazvu ,,vdochnovenije™. Kolem intuice panuji'stéle urtité rozpaky. Lidské poznani je v své podstaté proces uvédomély. Intuice jako by vybotovala z této predstavy, nebolt wmoz- liuje dosahnout védeckého cfle bez piisnych logic- kych twah, bez védomého zevSeobectiovani zkuse- nostnich faktt. Intuici ve védé odpovida v uméni zhruba nazev inspirace, na nizZ se ndzory také velmi razni. Pokusime se o ujasnéni téchto otazek. Opfeme se pY¥i tom o starsi 1 novéjSi prace, z novéjsich hlavnd o vyznamné monografie Orlova a Ponomareva. Zdroje informaci o intuici P¥edné jsou to houZevnaté se udrZujict legendy, déle historické rozbory objeva a konetné osobni svédectvi objevitelt. ‘Na zd4kladni.pramen informaci o intuici se musi- me podivat aZ do antického Recka. Je to slavna le- genda o tom, jak Archimédes neo€ekavané prigel na zptsob, jak urcit mnoZstvi zlata a stitbra v koruné syrakuského kréle, vyskotil z vany a vybéhl nahy na ulici s vykfikem ,,Heurekal“ Legendy ovénéuji i Cetné jiné objevy. Zndmé je »Newtonovo jablko“ a objev gravitace. Casto cito- vany je ,Mendélejeviv sen“ a objev periodic- ké soustavy prvkt. Oblibené je téma ,Watt a éajnik“ a objev :parntho stroje. VSechny tyto le- gendy a mnoho dalgsich pokléadé V. I. Orlov ve své knize ,Traktdt o inspiracit, matce velkych obje- vi“ za dtikaz existence intuice, nebot jak Ffk4, ,,le- gendé o Archimédové objevu je pies tisic let, béhem této dlouhé doby mélo lidstvo mozZnost ntilionkrdt ji zapomenout. Md vsak v sobé néco, co fi vidy znovu a znovu pipominalo a ozivovalo v lidské obrazotvornosti. Patrné jesté nejednou se rodil Archimédtiv vijktik znovu, za tichého vytrzeni, pv dusi Getnych vyndlezct ve chvili Stasiného nd- padu.“ Aviak legendy maji tendenci zvelitovat nékteré jevy a deformovat skutetnosti, nebyvajf historicky ‘pravdivé. Tim se také vyznam tntuice zvelituje, in- tuice se izoluje od ostatnich @lénkt poznavaciho procesu, absolutizuje se vyznam bezdétnosti pfi ob- jevech. Tento nespravmy vyznam intuice vyvolava fadu kritik, P¥echazeji m@kdy aZ do satirickych poloh. Uvadéji, Ze nikdo nevynalezl parni stroj jen tim, Ze se dival na babitGin Cajnik a Fekl: ,Babitko, pravé jsem vynalezl parni stroj“, Ze Newton nefor- muloval ihned piesné zdkon zemské pfitaZlivosti, kdyZ mu jablko spadlo na hlavu. Satirickému pohle- du neugla ani legenda o Archimédovi a nepravdé- podobnost jeho vyroku: ,Heureka, ted uz vim, ze téleso ponoiené do kapaliny je nadlehéovdno silou, rovnajici se tiZi vytlatené kapaliny” (Mortimer a Freiberg). Legendy neddvaji tedy jasnou odpovéd. Mohou byt jen vyrazem velké obrazotvornosti lidi, ktefi radi ovéntuji riznaé fakta, ddlaji je zajimavéjsini, z2vlasté pti popularizaci védy. Musime se ‘proto ob- ratit 'k dalgim zdrojim, k historickym vykladém objeva a k csobnimu svédectvi badatelu. Pramenti je vic neZ% dost, starSich i novéjSich. Nej- cennéjs{ z nich jsou popisy vlastnich objeviteli, v nich% jsou zachyceny vSechny okolnosti, za kte- t¥ch k néhlému oztejméni problému doglo. Problém si pliblizime nékolika ukazkami. Darwin wpozortiuje ve své autobiografii, Ze si stale mize vybavit mfisto na ulici, kde se k jeho radosti objevilo néhle FeSeni, ‘které logickymi po- stupy nemohl malézt. Tak vznikla teorie o vyvoji druht. Stejné dramaticky popisuje Me€nikov vznik svého népadu o ‘piedstavé fagocytézy ‘bilych krvinek. .- Mo%no vSak dat piiklady i z doby novij8i, dokon- ce i soucasné. Max Planck, zakladatel kvantové teorie ve fyzice, vyjédtil jeji vznik v p¥edndésce pii udélovant Nobelovy ceny takto: ,Po nékolika tydnech nej- usilovnéjsi prdce v mém Zivoté byla tma, v niz jsem se zmital, jakoby ozd?ena bleskem a pede mnou se otevrely necekané perspektivy.“ Bertrand Russell opisuje intuici takto: »Kaidy, kdo se zabijval jakoukoli tvurci praci, za- kusil v mensim stupni stav mysli, kdy po dlouhé prdci se projevt v okamzité nddhefe pravda nebo krdsa — mitze se to tykat néGeko docela malého nebo se to mize tykat celého vesmiru. Tento 2aZi- tek je v tom okamiziku velmi presvédéujict,; pochyb- nost mize prijit pozdéji, ale tenkradt je v&e upiné jisté. Myslim si, Ze nejlep&i tuuréi prdce, v uméni, ve védé, v literatu*e, ve filozofii, vznikia v tako- vém okam#iku.” Koneéné uvddim citét Melvina Calvina, no- sitele Nobelovy ceny za objeveni diltich chemic- kych reakci fotosyntézy: ,Rdd bych popsal okamzik {a — aé je to podivné — byl to jen okamZik), kdy jsem poznal zdkladni obrys asimilaéniho cyklu kys- liéniku uhliéitého. Sbéhlo se to v mzZiku — upiné ndhile — a tak ndhle, béhem nékolika vtefin jsem si uvédamil cyklicky charakter cesty uhlikového atomu. Je v tom cosi jako inspirace, myslim si ale, Ze je tkeba byt na to pripraven.” Zajimavy byl vysledek ankety, kterou zorganizoval Platt a Baker mezi chemiky. 232 chemikt bylo do- tazdno, co soudi o intuici v pozndvacim procesu. 33 % odpovidélo, Ze intuice jim pomdéhé ‘pii vyfe- Sent z4va%nych otézek, 50 % napsalo, Ze tenta stav znaji, a jen 17% dotazovanych pfiznalo, Ze tento stav nikdy nezaZili. Bancroft diskutoval otazku in- tuice se svymi Cty¥mi kolegy. Pro thi z nich byla intuice ika%dodenni zkugenosti. Ctvrty naprosto nerozumél, co je tim minéno, a prohlasil, ze nikdy nemél Zddnou inspiraci. Kdybych byl mezi dotazo- vanyml, byl bych odpovédél kladné. Opakované jsem zaZil ‘:popisovany stav ndéhlého jakoby bezdéé- Autor profMUDr.DrSc.Prokop Malek, ¢clen korespondent CSAV, viz Vesmir 54, 3, 1975. SRG to ra Approved:For: Release-2003/08/16.:-ClA-RDP96-00787R000500240003-0 pete ong er ge ag Te are 6 init nn Gina = a ORRIN ge: ic eee UR Re en “| a ERE smc papa 1
- dim 196 Approved For Release 2003/09/16 : CIA-RDP96-00787R000500240003-0 ného ujasnéni nékteré ‘ otazky vétsi ci mensi. To jsou vSechno hlasy mluvici ve prospéch intuice a inspirace. Nelze vSak zamléet ani hlasy proti. Mnozi znémf umélci 1 spisovatelé tikajf: ,Kdybych mél Cekat na inspivaci, nikdy bych nic nevytvoril.“ Je zajimavé, Ze praévé tvirci, ktei se ném s odslu- pem Casu jevi jako skutetni géniové, polemizuji casto s romantickjym a houzevnaté se udrZujfcim ndzorem, Ze wmélci v okamZiku osvicen{ ndhle a lehce vytvoili své vrcholnd dila. Zde je napitklad vyjadveni francouzského sochaie A.Rodina, kte- ry ve svych poznaémkdch piSe s velkou davkou ironie: ,inspirace!l Ach! Vidyt to je stard romantickd idea, kterd nemd smysiu. Inspirace, tot’ tak¥ka hro- movéd rdna, jez zasdhne nadhle mladika dvacetileté- ho, aby vytesal sochu z Gistého mramoru, aby stvo- Fil mistrovské dilo na prvoni rdz, v zdehvatu své obraznosti, v nocil Nebot tyto véci, nevim prog, p¥i- chdzeji viibec jen v noct.” A na finém mist® Rodin pise: ,Genidlni lidé jsou prdvé ti, ktert znaji pod- statné a kteFi je vyjadtuji svym Kemeslem, ptiprave- nym k nejuyssi dokonalosti. To jsou pravi lidé... Génius jest sama kdzer, jest sousttedénd schop- nost miry a rovnovdnhy.“ Zistafime jesté u pifkladii z wnéni. Michelan- gelo Ffikal o Raffaelovi, %¢ ,nemd své uméni od piirody, ngbrz od dlouhého studia“. K tomuto pii- znatnému a zndémému v¥roku poznamenal J. Re y- nolds v jedné ze sv¥ch Fett: »Nepochybuji, Ze by byl Michelangelo nepoklddal za hanbu, kdyby o ném bylo Feéeno totéz. Byl si védom, te znamenitd vy- tetnost, jiZ dosdhl, byla ziskdna pract...“ Je zde tedy piiklad tffi umélct, celym svétem uznavanych za geniaini, ktefi sou€asné chvdli prdci a vot, Ze jen ji dékuji za vSechno, eho dosahli. S tim souhlasi i zndmy Pasteurtv vyrok: ,Md jedind sila je md houtevnatost.“ I.Hurnik, vtipny propagdétor hudby, ptiznava, ze hudebnikovi je zapotiebi vedle pile, soustiedé- nosti, poctivosti, pougenosti jesté také navic toho, cemu se fika inspirace. Souasné v8ak fkd, Ze toto slovo neradi vyslovujeme, protoze md na sobé nd- nos romantického velikdgstvi; proto to radéji na- zveme prosté: ndpad". Velmi kriticky odsuzuje svjm biitkym jazykem romantickou piedstavu inspirace a geniality na§ piedni kritik F.X.Salda. Jednoznatny odsudek, ze spisovatel... ,znd v§echnu zdludnost, véechen klam inspirace a hluboce fi nediivéruje“, stupriuje dale vyroky, Ze ,je nutno, aby nejprve byla vyma- zdna z obraznosti i mysli dnegniho lidstva falesnd teorie oa individudini genialité, o osobnim nadlid- stvi...". Od nejmladsi generace otekavad, Ze “...odstrani nesnesiteing tlach o genialité a rozent génit a vanikdnt a pohnojovdni tohoto metafyzic- kého plevele,, aby na jeho misté postavila néco mi- lého, 6estného a lidského: délnika nebo Femesinika uméni a Zivota.“ Rozebereme-li vSechny tidaje a Sdstetné vlastni zkusenosti, dojdeme k ndsledujicim zdvértim: 1. Intuice existuje Casto jako dokonéeni mySlen- kového procesu. Je pocitovaéna velmi intenzivné (uspokojen{f, radost, rozrugeni, ,,duSevni Sok") a okolnosti s nf spojené se dlouho udrZujf v paméti. Neni vSak zcela jednoty v definici intuice. Beve- ridge do ni za¥azuje i na4hlé neotekévané rozuzleni problému, dosaZené béhem védomého mySlenkového pochodu, kdeZ%to vétSina zdtraztiuje pradvé bezdéée- nost jako charakteristicky rys intuice. Podle nich je to osviceni v dobé, kdy problém védomt nefedi- me. VétSina rezervuje slovo intuice pro naéhlé ujas- nén{ néjakého velkého problému. Cannon o ni mluvi i ve spojitosti s mySlenkovgmi pochody denniho Zi- vota (napi. feSeni matematickych tkoli ve &kole. 2. Intuici piedchdzi vidy obdobi sousti'edéné sna- hy vy¥eSit dany problém, opirajici se o podrobné studie a znalost vSech otdzek. Tato podminka vzniku se tak vSeobecné uznadva, Ze se dostava do definic. Mluvi se napifklad, Ze se intuice vyskytne jen pit FeSeni ‘probléinu, ,kterym jsme intenzivné vaujati“ (Platt a Baker), ,po dlouhém studiu problému‘ (Cannon), ,po prostudovdni problému ve vSech smé- rech“ (Helmholz). Intuice vychdzi tedy z predehozi iirovné empirického i teoretického pozndni objeKktu (Konstantinov) ata je tmérnaé vzddlani a zku- Senosti védeckého ‘pracovnika. Jen je-li puda p¥ipra- vena, mize. se intuitivné dojit k vyfe8eni problému. Intuice nevznika tedy z niéeho, nenf to blesk z jas- ného nebe, ale blesk z bou¥livého mraku téhotného mySlenkami. Legenddm ze zazlivat prdv to, Ze tuto ddlezitou podminku neberou v tivahu. 2. Intuice se objevuje v obdobi zddnlivé nedin- nosti mozku, Kdy do€asné na problém nemyslime, kdy se védomé od ného odpoutdvaéme a odpotivame po velkém duSevnim napéti vyvolaném intenzivnim feSenim problému. Nikdy se nedostavi, je-li mozek unaven, jsme-li rozptylent mySlenkové jinymi tkoly a povinnostmi nebo zatiZeni starostmi. Na intuitivni vyfeSeni otazky se p¥ichdzi réno po dobrém vyspa- ni, na prochdézce pfirodou nebo na v¥leté, p¥i po- slouchaéni hudby nebo jiné z4bavé. Popisujf se 1 pif- pady intuice pri nespavosti nebo p#i nuceném po- hytu na iZku b&hem nemoci. Kagdy z nds ma své oblibené prost¥edi pro dugevni Ginnost a znd pod- minky, za kterych se mu dobie uvazuje a mysli. + 4. Pozitivni stimuly intuitivniho mySsleni Ize vé- domé podporoval a péstovat. V8echny podminky spravného mySleni, jak je uvddi napf. Toman, jsou soucasné podminkami pro intuicl. Dobré pracovni navyky a vubec cel¥ rozmysiny Zivotni rezim podpo- ruji tvirci Cinnost a tim [| intuitivni mySleni jako jeji soucast. 5. Psychologicky mechanismus intuice je nejasny. Dosud jej nebylo moZno objasniit na z4kladé strohé logiky. Ponomarev soudi, Ze zatim je jesté pfedcasné mluvit o jeji pfisné védecké teorii. Ve srovnadni s vyzkumem kosinu iikdé: ,... Ze vytvorit védeckou teorii intuice neni o nic snadnéjsi net vstoupit na Jupiteriv satelit.“ Znamena to do studia ‘psychologie my8leni zafadit i otazky intuice. Zavérem Ize tedy shrnout, Ze s intuici ve védec- kém mySleni musime potitat, avsak pouze jako Ss jednim z moment tvdréi tinnosti Glovéka. Mu- sime ji zbavit nénosu mystiky a v¥luénosti, které ji pfisoudily legendy. Dokud nebude vytvo¥ena vi- decka teorie intuice, bude stale nebezpeti, Ze se tvahy o ni budou vracet do mystick¥ch poloh. A z tohote hlediska bude nalézat stale kritiky sna- zici se zbavit ji metafyzického a romantického na- mosu. @ /.Volf, |.Pelix: Jest zijt... Academia, Praha 1977, 87 stran, 61 barevn¢ch fotografif, vaz. 25,-—- Kés. — Dru- hgm svazkem edice Zivou prodou je prace, zabyvajici se problémem ochrany pffrody. Auto¥i, pracovnici zoolo- gické zahrady v Praze, scstavili ¢Astetng pkehled zvi¥at, jejich2 existence je v ptirod# ohro%ena. Uvodni kapitoly nds seznamujf s nejvétSimi zoologic- kymi zahradami svéta, s pottem chovanych zvitat a dru- ha. Na dalich strénkéch se dozvid4me o tiéelu zoa z dnesniho hiediska. Kapilola vénovand vzniku a systé- mu plemennych knih je dokumentovana pitiklady z cho- vu konf Pfevalského, jeho% plemennou knihu vede jeden Z autor. Je uveden i seznam ptika a savel, u nichz plemenné Iknihy existuji. : Noejvét8i Cast knihy zabirajf popisy k 80 fotografiim vzacnych ¢i ohrogengch druha obratlovet, vysvétlujict nékterd zajimavd fakta ze Zivota &i chovdni téchto zviat. Kniha je napsdna s velkou daévkou odborného pohledu i popularizaéniho talentu, Autofi poddvaji velmi srozumi- telnou formou problematiku ochrany a zachrany téch druid zvé¥e, které mély nebo stéle jest maji malou nadéji na pkegiti ve volné pFirodé. Lk ae A pRSVER-FO F-Release:2003/09/46- -GIA-RDP96-00787R000500240003-0 NOVE KNIHY s Tian otal x 1 eS a /