darredondort/decidim-barcelona-proposals-embeddings-768d huggingface dataset:
Organitzar passejades pel barri per a tota la ciutadania, amb
l’assessorament i coordinació de persones grans experienciades i
amb coneixement històric i cultural dels barris; fomentant així
el sentiment de pertinença al territori, el sentiment de
comunitat i el valor social que aporta la gent gran
Organitzar tertúlies temàtiques per gent gran, com a espai de
debat i reflexió sobre temes actuals que generin interès en la
ciutadania
Impulsar un projecte de col·laboració entre les escoles /
instituts i l’Escola de Salut de Gent Gran (o una futura
borsa/coordinadora de voluntaris grans) per a que les persones
jubilades puguin oferir xerrades d’acompanyament i assessorament
als adolescents i joves, en aspectes transversals, de motivació i
aprenentatges vitals
Organitzar jornades temàtiques per a que el barri es pugui nodrir
de l’experiència de la gent gran, en format xerrada o taula
rodona
Organitzar cursos de cuina intergeneracionals, amb els objectius
de compartir coneixements entre les persones del territori i
tenir un espai de trobada i interrelació de persones de diferents
edats i cultures, fomentant així la convivència
Formar una coral de gent gran dels barris, per potenciar la
creativitat i les arts musicals, així com les activitats
comunitàries. També es poden promoure altres activitats
artístiques, creant un cicle d’activitats per apropar les
diferents disciplines artístiques a la gent gran i que entre
elles també es puguin nodrir
Organitzar tallers de memòria i de manteniment de l’activitat
cognitiva per a gent gran. Tenir una ciutadania activa mentalment
fomenta el benestar social del conjunt
Fomentar l’activitat física en la gent gran, mitjançant diferents
jornades i activitats periòdiques. Així com una formació de com
tenir cura del propi cos a través del moviment i l’activitat
física adaptada a les capacitats de cada persona i cada etapa
vital
Promoure un projecte d’acompanyament i introducció del món de les
TIC per a gent gran, oferint formació pràctica, així com material
i espais per poder desenvolupar els aprenentatges
Creació d’un projecte d’Escola per famílies, seguint el model de
l’Escola de Salut per Gent Gran. Incloent formació transversal de
diferents àmbits (p.e. la sexualitat, la gestió dels
conflictes...), aprofitant els coneixements de la gent gran
Organitzar tallers i activitats amb l’objectiu de conscienciar
sobre la cura del medi ambient; i aprofitant el valor que poden
aportar els diferents col·lectius poblacionals i aportant idees
de com millorar l’impacte que té el pas de les persones pel
planeta a nivell de barri
Definir protocols de coordinació i informar d'aquests als agents
educatius, per tal que els puguin conèixer i aplicar
Impulsar projectes culturals que impliquin de manera transversal
als diferents agents educatius del territori amb una perspectiva
comunitària
Replantejament del model educatiu als instituts i ràtios a les
aules
Actualitzar els espais de formació per gent gran. Sempre fan les
mateixes activitats i no es renoven, caldria investigar
interessos per adequar la oferta
Analitzar les causes de les desigualtats socioeconòmiques de la
població dels barris, per tal de poder dissenyar un pla
d'actuació a mida de les necessitats detectades
Potenciar l'accés a les activitats de lleure i del fora-escola
per aquells infants en situació socioeconòmica desfavorida
Realitzar actuacions compensatòries a través de la participació
activa de famílies en situació socioeconòmica vulnerable
Incorporar la figura de mediador/a a les escoles, per fomentar la
convivència de tota la comunitat
Coordinació entre escoles per acollir la diversitat de l'alumnat
en quant a NEE, de manera que l'alumnat estigui repartit de
manera equitativa segons les seves necessitats i la resposta que
es pot oferir des dels centres educatius
Promoure la creació de comissions d'integració/inclusió a les
AFAs com a col·lectiu que promogui la convivència de tota la
comunitat educativa i faci de nexe entre les propostes educatives
formals i les no formals per a les famílies en situació social
vulnerable
Portar a terme projectes d'acollida a les persones i famílies
nouvingudes, a nivell transversal des del barri, vinculant a tots
els agents educatius del barri i posant el focus en
l'acompanyament emocional
Incorporar la figura professional de mediador/a intercultural per
donar una resposta de qualitat a la necessitat d'acollida i
acompanyament de les famílies nouvingudes
Detectar necessitats i identificar espais de referència (plaça,
escola, comerç, CAP, etc.) de les famílies nouvingudes per poder
fer actuacions d'acollida a mida, focalitzant la planificació en
la persona i les seves circumstàncies
Aprofitament de les escoles com espai de trobada entre famílies,
reforçant els vincles i la cohesió social, i fomentant la
participació de les famílies als centres educatius a través de
projectes no formals
Promoure els projectes d'ApS amb la implicació de les entitats
del barri, vinculant l'educació formal i la no formal. Intentar
facilitar les gestions burocràtiques i adminsitratives per aquest
tipus de projectes.
Aprofitar l'espai migdia per vincular projectes d'educació no
formal amb l'educació formal
Reduïr la ràtio a les aules per poder dur a terme una pedagogida
innovadora. Compensar les dificultats que comporta tenir una
ràtio elevada a les aules amb el suport de les famílies i altres
agents com les persones jubilades, mitjançant el voluntariat
Sra. Mª Carmen Llordés Gimeno.
Demano tinguin en consideració un edifici al carrer Montseny 9,
la façana del qual té una serigrafia única a Gràcia i que
actualment està amagada darrera de la brutícia, per tal
d'intentar la seva recuperació.
Edifici situat al Passeig Mare de Déu del Coll ,40 i que va ser
l' estudi de Balet y Blay, creadors de la primera película  de
dibuixos animats en color a Europa, "Garbancito de la Mancha".
Van desenvolupar la seva tasca dibuixants i animadors de primer
ordre, sent el seu   Director Arturo Moreno. Creiem que és de
vital importancia fer una senyalització i conservar aquest
edifici que està actualment buit tot i que  és de propietat
privada.
En el lloc on avui en dia hi ha la Plaça de la Virreina es
trobava el palau que el Virrei de Perú, Manuel d'Amat, féu
construir l'any 1778. L'existència d'aquest desaparegut palau és
el que acabaria donant nom a la plaça. L'any 1878 el palau
s'enderrocà i es va urbanitzar l'espai. Avui en dia, però, encara
queda un vestigi que ens recorda l'existència del palau. A la
paret de la banda de llevant de l'església destaca una singular
pedra on apafreixen esculpits el cap d'una dona i un home (el
virrei i la seva esposa). Aquesta és l'única pedra que sobreviu
del palau de la Virreina.

Seria bo senyalitzar i catalogar aquest singular element que ens
remunta al passat de Gràcia, i que per a molts veïns i vianants
n'és desconegut l'orígen.
En l'edifici que està situat a Gran  de Gràcia 126 i que fa
cantonada amb el carrer Montseny es pot observar encara la placa
on s'anuncia el Conservatori Femení. Aquesta placa de ceràmica
recorda l'existència d'aquesta històrica escola, que va ser
fundada al primer terç del segle XX. Del Conservatori Femení en
destaca el fet que va ser la primera escola de música que va
donar formació exclusivament a dones, i que va tenir la primera
orquestra femenina de l'estat espanyol.

Caldria protegir i senyalitzar aquest espai tan històric i
sombòlic ja que és l'únic vestigi que recorda l'existència
d'aquesta escola pionera, que desaparegué en la dècada dels 70.
Proposo que no es pugui tirar a terra ni una més de totes les
casetes de una o dos plantes, i de més de 100 anys que encara
queden al districte.

Formen part de la història i del patrimoni del barri i s'han de
preservar i mantenir.
L’àntic edifici de 1860 al carrer Astúries nº4 és un testimoni
del passat artesà del carrer.
A Astúries hi havia la orfebreria Pallé, la empresa de vitralls
Bonet i els medallistes Vallmitjana. Conserva la façana, l’escala
i l’expositor de motllos, l’estructura de botiga, taller i
vivenda a la part superior, tan típica de Gràcia.
Hi han treballat la família d’artistes Vallmitjana:  Ramón
Pichot (pintor), Júli Vallmitjana (escriptor i poeta), Gemma
Pichot (pintora).
L'edifici ha estat afectat des de fa 140 anys.  És el moment de
reivindicar el passat artesà del barri  i conservar el que en
queda.
L’àntic edifici de 1860 al carrer Astúries nº4 és un testimoni
del passat artesà del carrer.
A Astúries hi havia la orfebreria Pallé, la empresa de vitralls
Bonet i els medallistes Vallmitjana. Conserva la façana, l’escala
i l’expositor de motllos, l’estructura de botiga, taller i
vivenda a la part superior, tan típica de Gràcia.
Hi han treballat la família d’artistes Vallmitjana: Ramón Pichot
(pintor), Júli Vallmitjana (escriptor i poeta), Gemma Pichot
(pintora).
L'edifici ha estat afectat des de fa 140 anys. És el moment de
reivindicar el passat artesà del barri i conservar el que en
queda.
La Plataforma Protegim l’Interior d’Illa s’ha mobilitzat per
preservar aquest pulmó verd a la Vila de Gràcia, veritable
ecosistema i corredor ecològic de vital importància per a tot el
barri, no només per a les més de cent vint famílies que en
gaudeixen. Com es possible comprovar a la foto, és un arbre
immens. Segons han dit els tècnics, el segon arbre més gran de
Gràcia a un interior d’illa. Ajudan's a preservar aquest
patrimoni!
En calidad de teórico de la arquitectura, quiero subrayar que el
núcleo de la cuestión no es 'hacer propuestas de detalles y
pequeños paisajes desconocidos' como proponéis, sino proteger el
tejido urbano, histórico, arquitectónico y natural de Gràcia en
su totalidad, protegiendo cualquier elemento con más de 70 años
de antigüedad de la especulación voraz que está destruyendo el
barrio.
Primer terç del S XX. Al Teatre del Bosc s’hi fa òpera, sarsuela,
teatre, circ, lluita femenina i mítings. 1905 s'hi estrena Aida a
tot l’estat. 1907 Madame Buterfly.
Davant, al 9 de Rbla de Prat, hi viu Juli Vallmitjana, un artista
que té l’estudi al 1er pis del 4 del c/ Astúries on la seva
família regeix Can Vallmitjana, un taller d'encunyació de
medalles.
Per l’estudi hi passen Llimona, Pichot, Nonell i uns joves
Gargallo i Picasso. A Rbla de Prat Gargallo hi deixarà dos
magnífics Sant Jordis (edificis 6 i 8) i quatre baixos relleus
amb les cares d’ell, Picasso, Nonell i Raventós.
De les carotes de Gargallo a Can Vallmitjana hi ha 250 metres,
una distància minsa però plena d’història. Verdi, Puccini, Mar i
cel, Titana contra Yurani, Cambó, el taller i l’estudi del Juli,
els seus amics Gargallo i Picasso.
Vallmitjana és una peça important del trencaclosques ric, complex
i singular de la nostra memòria com a barri. Una memòria que des
del segon terç del S XX ens han furtat.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1930 (reforma parcial 2003)
Parcel·la construïda sense divisió horitzontal
771 m²

A part del valor històric i arquitectònic, senyes identitàries.
Casa molt bonica que forma part del paisatge edificatori del
barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1909
Parcela con varios inmuebles (división horizontal)
6 apartaments d'uns 120 m² i 1 de 70 m² (527 m² diu però sumen
més!)

A part del valor històric i arquitectònic, senyes identitàries.
Casa molt bonica que forma part del paisatge edificatori del
barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1936
Parcel·la construïda sense divisió horitzontal
316 m² dins parcel·la 345 m²
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1936
Parcel·la construïda sense divisió horitzontal
125 m² dins parcel·la 258 m²
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1880 (aproximadament)
Parcela con varios inmuebles (división horizontal)

A part del valor històric i arquitectònic, senyes identitàries.
Casa molt bonica que forma part del paisatge edificatori del
barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Ara sembla abandonada. Ha estat "ocupada".
Al C/ Repartidor amb Baixada de la Glòria, llindar del barri de
la Salut amb Vallcarca.

Senyes identitàries. Casa molt típica que forma part del paisatge
edificatori del barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Conjunt de 3 edificis de cases que donen també a Alta de Pedrell
81-85

Motius ornamentals sota voladís teulada.
Senyes identitàries. Casa molt bonica que forma part del paisatge
edificatori del barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1936

Casa-xalet amb jardí en terrasses, de les poques cases que queden
al barri de la Salut d'aquestes característiques.
Ref. Cadastre
320 m² construïts dins 980 m² parcel·la
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1932
297 m² dins parcel·la 707 m²

Casa-xalet amb jardí en terrasses, de les poques cases que queden
al barri de la Salut d'aquestes característiques.

Senyes identitàries. Casa molt bonica que forma part del paisatge
edificatori del barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1930
341 m², 14 apartats 52-63 m²; 1 apartat 98 m²

A part del valor històric i arquitectònic, senyes identitàries.
Edifici molt característic del barri de la Salut, sembla de
diversos habitatges, adossada a l'edifici d'habitatges catalogat
amb nivell C del carrer Verdi 214.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1928
332 m² dins parcel·la 518 m²

Senyes identitàries. Casa molt bonica i típica que forma part del
paisatge edificatori del barri de la Salut. Actualment d'ús
hoteler / Airbnb...?
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1936
186 m² dins parcel·la 301 m² (no divisió horitzontal)

Senyes identitàries. Casa molt bonica que forma part del paisatge
edificatori del barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1906
114 m² dins parcel·la 302 m² (no divisió horitzontal)

Senyes identitàries. Casa molt bonica que forma part del paisatge
edificatori del barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1936
135 m² dins parcel·la 305 m²
221 m² dins parcel·la 311 m²

Senyes identitàries. Cases molt boniques que formen part del
paisatge edificatori del barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1925
Parcel·la amb diversos immobles (divisió horitzontal)
6 apartaments de 105 m², 2 apartaments de 87 m², 1 apartament de
25 m²

Senyes identitàries. Cases que formen part del paisatge
edificatori del barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa.

Any 1983; 122 m2 dins parcel·la 167 m2
Any 1936; 126 m2 dins parcel·la 132 m2

Senyes identitàries. Cases que formen part del paisatge
edificatori del barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1923
310 m2
Parcel·la amb dos immobles (divisió horitzontal)

Façana principal que dóna a la placeta i façana lateral que dóna
al carrer Valldoreix.
A banda del valor històric i arquitectònic, senyes identitàries.
Casa molt bonica que forma part del paisatge edificatori del
barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1933
242 m2
Parcel·la amb diversos immobles (divisó horitzontal)

A banda del valor històric i arquitectònic, senyes identitàries.
Casa molt bonica que forma part del paisatge edificatori del
barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1917
Parcel·la construïda sense divisió horitzontal
509 m2 dins parcel·la 625 m2

A banda del valor històric i arquitectònic, senyes identitàries.
Casa molt bonica que forma part del paisatge edificatori del
barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
C/ Maignon amb C/ Sargelet
Ara està en venda a Engels & Volgers

Senyes identitàries. Cases que formen part del paisatge
edificatori del barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1890-1900

Estil molt eclèctic però interessant... No té protecció
individual però forma part del conjunt de l'entorn de protecció
del Parc Güell (A) (Resolució CLT/2525/2006 per la qual es dóna
publicat a l'Acord del Govern en data 23-05-2006 publicat al DOGC
núm. 4687 en data 31-07-2006). Qualsevol llicència haurà de ser
derivada a la Comissió Territorial de Patrimoni Cultural de
Barcelona per a la seva aprovació.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1930

Molt boniques. Al costat, el núm. 18, l'Escola Reina Elisenda
(ara Virolai). La núm. 12 és una botiga de souvenirs.
Sense protecció individual però forma part del conjunt de
l'entorn de protecció del Parc Güell (A) (Resolució CLT/2525/2006
per la qual es dóna publicat a l'Acord del Govern de data
23-05-2006 publicat al DOGC núm. 4687 en data 31-07-2006).
Qualsevol llicència haurà de ser derivada a la Comissió
Territorial de Patrimoni Cultural de Barcelona per a la seva
aprovació.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1916 (núm. 53) i 1936 (núm. 55)

Cases molt singulars. A banda del valor històric i arquitectònic,
senyes identitàries. Cases molt boniques que formen part del
paisatge edificatori del barri de la Salut.

Suspensió potestativa prèvia de llicències i tramitació de
planejament derivat al districte de Gràcia. Fins el 15/12/2019
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1900-1920

Façanes amb elements decoratius estil modernista. Cases
realitzades els mateixos anys que intent d'urbanització de Park
Güell.
Els números 17, 19 i 21 són d'ús residencial. El número 23 és
d'ús comercial.
A banda del valor històric i arquitectònic, senyes identitàries.
Cases molt boniques que formen part del paisatge edificatori del
barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1920
Parcel·la amb diversos immobles (divisió horitzontal)

Realitzades als mateixos anys que l'intent d'urbanització del
Park Güell.
A banda del valor històric i arquitectònic, senyes identitàries.
Casa molt bonica que forma part del paisatge edificatori del
barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1920
Actualment botiga de souvenirs

A banda del valor històric i arquitectònic, senyes identitàries.
Casa molt bonica que forma part del paisatge edificatori del
barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1940
Parcel·la construïda sense divisió horitzontal
262 m2 dins parcel·la 316 m2
Proposta generada a una sessió participativa
Conservació del paisatge urbà de la Salut

A banda del valor històric i arquitectònic, senyes identitàries.
Forma part del paisatge edificatori del barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1895-1914
Ús sanitari

A banda del valor històric i arquitectònic, senyes identitàries.
Forma part del paisatge edificatori del barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1925
322 m2 dins parcel·la 486 m2

Interés artístic i paisatgístic.
Conservació del paisatge urbà de la Salut.
A banda del valor històric i arquitectònic, senyes identitàries.
Forma part del paisatge edificatori del barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Casa de totxana vermella, d'estil un tant eclèctic però amb
elements decoratius interessants (finestrals i golfes). Jardí amb
palmera.

Conservació del paisatge urbà de la Salut.
Senyes identitàries. Casa que forma part del paisatge edificatori
del barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1905
85 m2 dins parcel·la 168 m2

Conservació del paisatge urbà de la Salut.
Senyes identitàries. Casa que forma part del paisatge edificatori
del barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Conservació del paisatge urbà de la Salut.

Senyes identitàries. Casa que forma part del paisatge edificatori
del barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1920
550 m2 dins parcel·la 1087 m2

Conservació del paisatge urbà de la Salut.
Senyes identitàries. Casa que forma part del paisatge edificatori
del barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1983
Ús religiós
883 m2 dins parcel·la 2437 m2

Situada tot pujant Molist, a mà esquerra i davant escales
enjardinades, que mostren molt poc manteniment.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1914
Parcel·la construïda sense divisió horitzontal
386 m2 dins parcel·la 674 m2

Sembla que està en obres. Té un rètol de "en venda" (novembre
2018).
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1870
Ús residencial
674 m2 dins parcel·la 1950 m2

Gran casa amb jardí. Antiga casa de Dolors Aleu, la primera
metgessa que va exercir a Espanya.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1905
Club de tennis de la Salut

Conservació del paisatge urbà de la Salut.
Senyes identitàries. Casa que forma part del paisatge edificatori
del barri de la Salut.
Proposta generada a una sessió participativa
Conservació del paisatge urbà de la Salut

Casa amb elements decoratius interessants als finestrals, balcons
i terrat amb balustrada.
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1981
Parcel·la construïda sense divisió horitzontal
271 m2 dins parcel·la 530 m2

Conservació del paisatge urbà de la Salut.
Senyes identitàries.
Proposta generada a una sessió participativa
Espai de 3.800 m2 cedits pel Cottolengo a l'Ajuntament de
Barcelona.

Hi havia prevista una actuació de recuperació del jardí en forma
de terrasses que salvin el desnivell i, d'aquesta manera, es
connectarà la Rambla Mercedes amb el carrer d'Antequera, on es
farà una petita plaça d'entrada.
Proposta generada a una sessió participativa
Racó enjardinat amb escales per salvar el pendent entre la banda
del carrer que dóna a C/ Larrard i la continuació cap a Avinguda
del Santari de Sant Josep de la Muntanya.
Proposta generada a una sessió participativa
Carrer Mercedes amb Carrer Marianao
Enfront dels números i que limita amb un solar privat però que
cal preservar i mantenir net.
Proposta generada a una sessió participativa
Final de l'Avinguda Pompeu Fabra i de la Riera de Can Toda

El dipòsit (que conté una vàlvula de pas de les dues xarxes) es
podria pintar de verd o posar heura trepadora a les parets per
tal de suavitzar l'impacte visual que ara té.
Sr. Gianni Otto Ruggiero, President de la comunitat de veïns de
C/ del Canó, 3

La comunidad de propietarios del inmueble situado en la Plaça del
Sol abre un debate entorno un mástil existente colocado en la
esquina con C/ del Canó, desde que el edificio ejercía como
colegio de barrio. Actualmente está deterioriado y se pretende
estudiar su seguridad, dándole además un posible nuevo uso.
Abans de l'annexió de Gràcia a la ciutat de Barcelona (1897),
molts dels carrers dels dos municipis portaven el mateix nom. Amb
l'annexió es canviaren alguns noms de carrers graciencs per tal
de que no es produís aquesta repetició. A Gràcia, un dels carrers
s'anomenava Sant Josep, però com a Barcelona ja existia aquest
carrer, es canvià el nom per el de Camprodon un cop annexionat
Gràcia. En els números 1 i 11 d'aquest carrer encara es poden
observar, a la façana dels edificis, les imatges de Sant Josep,
que indicaven als vianants a quin carrer es trobaven. Aquestes
imatges ens aboquen al passat de Gràcia com a municipi
independent, i ens recorda que el nomenclàtor dels carrers de la
Vila no sempre ha estat el mateix. Sens dubte caldria preservar
aquest signe identitari del barri.
Es tracta d’un tram de la Travessera, afectat per vial, on encara
no s’ha realitzat cap retranquejament i tots els edificis son
antics.
El número 118-120 data de 1840, un dels més antics de la zona.
Segueix amb el 122, de l’any 1930. El 124 és de 1936. El 126
l’ocupen 3 cases de planta i pis, de 1866. Després hi ha la Font
Pública, de 1845 i un edifici cantoner, de 1936.
Es tracta d’un conjunt arquitectònic d’entre 1845 i 1936, ben
conservat,  que reflexa el passat de la Vila. Malgrat que
individualment els edificis que el conformen potser no són
especialment rellevants des d’un punt de vista arquitectònic, cal
destacar-ne la seva disposició singular, amb mitjaneres amb
diferents vistes, terrasses i terrats sobreposats a diferents
nivells.
Tot el conjunt representa una mostra del teixit urbà tradicional
de la Vila de Gràcia, que creiem cal protegir i conservar, per
mantenir la identitat del barri.
Proposta generada a una sessió participativa
Parcel·la construïda sense sense divisió horitzontal
Any 1900

Protecció del paisatge urbà de la Salut
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1900

Protecció del paisatge urbà de la Salut
Proposta generada a una sessió participativa
Parcel·la amb diversos immobles (divisió horitzontal)
Any 1953

Protecció del paisatge urbà de la Salut
Proposta generada a una sessió participativa
Parcel·la amb diversos immobles (divisió horitzontal)
Any 1918

Protecció del paisatge urbà de la Salut
Proposta generada a una sessió participativa
Parcel·la construïda sense divisió horitzontal, 543 m2
Any 1925

Protecció del paisatge urbà de la Salut
Proposta generada a una sessió participativa
Casa on va viure el music Arnold Schoemberg
Parcel·la amb diversos immobles
Any 1936

Protecció del paisatge urbà de la Salut
Proposta generada a una sessió participativa
Parcel·la construïda sense divisió horitzontal
Any 1900

Protecció del paisatge urbà de la Salut
Proposta generada a una sessió participativa
Parcel·la construïda sense divisió horitzontal
Any 1955

Protecció del paisatge urbà de la Salut
Proposta generada a una sessió participativa

Protecció del paisatge urbà de la Salut
Proposta generada a una sessió participativa
Any 1905
85 m2 dins parcel·la 168 m2

Protecció del paisatge urbà de la Salut
Proposta generada a una sessió participativa

Protecció del paisatge urbà de la Salut i bonica ornamentació a
la façana
Proposta generada a la sessió participativa del 2 de juliol

Anys 1930
Proposta generada a la sessió participativa del 2 de juliol

Pàrquing principal, era l'antic teatre. L'entrada és per carrer
de Sant Domènec, 7.
Proposta generada a la sessió participativa del 2 de juliol

Situada sobre el monestir
Proposta generada a la sessió participativa del 2 de juliol

Edifici en obres, era una residència de gent gran
Antiga edificació de la vila de gràcia que va ser l'antigua
Editorial Ruiz Romero. A més, pertany al teixt antic de la vila
de gracia d'antic habitatge unifamiliar, objecte d'ampliacio al
1939 de l'edificació de 1877-1889 .
Al carrer Manrique Lara 5-7 (devant de l'Alzina) hi ha una casa
pairal que crec té un alt valor identitari.
Aquesta illa, on hi ha un edifici molt gran sembla del tot
infrautilitzada. Crec que caaldria revisar l'us de l'espai i
protegir-lo per a l'ús de la ciutadania. A la Vila ens falten
equipaments com aquest per a l'ús de la gent gran (per exemple).
Aquesta casa forma part d'un conjunt de casetes baixes que té un
evident interés, no només per la seva arquitectura, sinó pel seu
valor urbà.
Façana modernista al c/ Gran de Gràcia, 49, de finals de segle
XIX.
Conjunt de blocs de cases amb façanes treballades( d'inicis del
SXX?) que li donen identitat a la Vila.
Conjunt  de blocs de cases d'inici del SXX amb façanes
treballades que li donen identitat a la Vila
Moltes finques de Gràcia encara conserven la placa original del
número del carrer . Són plaques molt característiques i que
evoquen l'origen d'aquests edificis, encara que a vegades la
façana hagi estat una mica modificada.
Seria interessant que el veïnat de Gràcia fos conscient del valor
patrimonial, històric i estilístic que aquestes plaques aporten,
que poden ajudar als estudiosos en el camp de la història de
l'arquitectura històrica a datar edificis i posar-los en context.
Per tant fora bo donar a conèixer a tothom la importància de la
preservació d'aquests elements que, sovint per ser secundaris, es
deixen perdre, i que els mateixos veïns els protegeixin.
Tram de la travessera d’edificis antics sense cap retranquejament
per vial, del qual s'havia demanat la protecció global en la 1ra
fase d'aquest procés.

S’han protegit amb categoria C els edificis 122 (1930) i el 128
(1936),però no el 124 (anterior a 1936) i increïblement tampoc
les 3 cases baixes del 126, que daten de 1866 i que compleixen
TOTS els requisits tant d’antiguitat com de tipologia per ser
protegides.

Protegir només les cantoneres i desestimar els edificis del mig
obre la porta a que puguin ser substituits per noves
construccions, tal com ha passat a la Travessera: casetes baixes
centenàries i edificis antics perlats amb blocs de nova
construcció, estrets i alts pel retranquejament,d’interès
arquitectònic nul i que trenquen tota l’harmonia del paisatge
urbà.

Demanem a l’Ajuntament i l’equip tècnic la protecció de tota
l’illa, per mantenir l’homogeneïtat i autenticitat d’un carrer
principal de l barri, que ja ha sofert prous alteracions.

A més de la importància pel veïnat de mantenir intactes aquests
conjunts arquitectònics, mostres del teixit urbà tradicional de
la vila, els dos edificis que no han entrat al catàleg mereixen
individualment ser protegits.
La Travessera de Gracia pateix un tràfic molt elevat (10.000
cotxes diaris segons l’Ajuntament,
https://beteve.cat/medi-ambient/comerc-travessera-gracia-fart-contaminacio-soroll/)
sent un dels carrers de Barcelona amb major contaminació tenint
en compte l'amplada i superficie del carrer.

La limitació de 30Km/h resulta insuficient i en general no
s’acompleix.

L'única solució és el tancament del carrer al tràfic o la seva
transformació en plataforma única, limitant-ne l’accès de
vehicles i la seva velocitat dràsticament per millorar la
seguretat i la salut dels veïns, tal com s’ha fet en altres
carrers de la Vila.

Hi ha desenes d’exemples a Europa de zones de casc antic on el
trànsit està restringit i cada cop se’n fan més, amb la idea de
fer ciutats per a les persones, no pels cotxes, especialment en
nuclis antics, de carrers estrets i d’alta densitat de població.

Tancat o limitar a veins i serveis aquest carrer milloraria els
índex desorbitats de contaminació atmosférica i acústica, la
qualitat de vida dels seus habitants i la situació de penositat
que actualment viu el seu petit comerç i és una iniciativa en la
linia ecològica de sostenibilitat de l’Ajuntament.
Travessera de dalt s'ha convertit una autopista urbana, on els
cotxes i motos generen una contaminació química i sonora molt per
sobre dels nivells acceptables per la salut. Molts vehicles, a
més circulen a velocitats més elevades de les indicades. A més la
vorera s'ha convertit en un parking de motos, per on també hi
circulen els motoristes per deixar les motos il·legalment
aparcades. El comerç està agonitzant ja que els veïns evitem
circular per aquest carrer. A més és un carrer on hi ha una
escola i que dóna accés a diverses escoles més, on també hi ha un
ambulatori i una escola bressol.

Solució? Treure totes les motos il·legalment aparcades i
substituir un carril, per banda, per carril bici. Quedant un
carril bus, per banda,que no pugui ser ocupat (evitant els
embussos que pateix i que fa que el transport públic sigui tant
lent) i un carril de 30km/h, per banda per cotxes.

En definitiva, retornar als veïns i comerços la vida que una
mobilitat insostenible ens ha tret.
Fer complir l'ordenança vigent sobre aparcament de motos en
vorera de manera definitiva, no amb campanyes periòdiques que
només fan que mostrar la feblesa del consistori en aquest
aspecte. No pot ser que es toleri l'incompliment inclús sota
senyals de trànsit específiques de prohibit aparcar o a carrers
de plataforma única. Exemples són Torrent de l'Olla, Rabassa,
Raspall,...

És una incongruència ampliar voreres i pacificar si després hi ha
impunitat en l'estacionament il·legal. Cal enviar un missatge
clar a tota la ciutat en la línia d'emergència climàtica i
reducció d'emissions i el barri podria servir de prova pilot per
estendreu el model arreu.
Em dic Ma.José Ruiz LLach. Sóc una veïna del carrer  Milà i
Fontanals 82.

La meva proposta pel MPGM de Gràcia  és reduir la mobilitat de
vehicles de motor pel carrer Milà i Fontanals.

Els motius són els següents:

* El carrer Milà i Fontanals és una artèria d'entrada de vehicles
en sentit ascendent des de l'Eixample fins a la Vila, però el
carrer és estret, amb poca vorera i amb edificis de més de 2
plantes.
* Aquesta circulació ascendent pot ser substituïda pel Passeig de
Sant Joan i el C/Escorial i Gran de Gràcia i en sentit descendent
per Torrent de l¡Olla i Torrent de les Flors.
* En el carrer Milà i Fontanals es troba el centre educatiu
ACIDH, a la cantonada amb el C/Siracusa. Els accessos a peu fins
aquest centre educatiu són totalment deficitaris, amb voreres
estretes, molta circulació i molta acumulació de nois i noies a
les voreres a les hores d'entrada i sortida.
* Els veïns patim la contaminació i el soroll diària .
* Pensant en futur, amb la remodelació del Mercat de l'Abaceria,
seria interessant preveure una àrea comercial, de petit comerç
als voltants del mercat. El carrer Milà i Fontanals podria ser
una de les artèries d'aquesta zona de petit comerç, més amable al
vianant.
Em dic Josefina Antonijuan Rull i sóc veïna del Carrer Ramon i
Cajal, 138.

La meva proposta pel MPGM de Gràcia és protegir el tram
d'habitatges de Ramon y Cajal,  128-156.

Els motius són els següents:

* Aquests habitatges, del tipus edificatori sobre parcel.les de
30 pams, ja estan documentats en el pla urbanístic de la dècada
de 1870.
* Constitueixen un tram llarg  de casetes que donen gran
singularitat arquitectònica al barri i, són un record de les
antigues Viles que envoltaven Barcelona abans de l'annexió.
* Tenen eixida exterior, i la majoria arbrat, pel que
contribueixen a la millora ambiental del barri
Xavier Sisternas, veí del barri

Al carrer Verdi, per sobre Travessera de Dalt s'estan tancant els
pocs comerços que queden. El Mercat no aconsegueix dinamitzar la
zona. Falten bars i restaurants, terrasses al carrer, que donin
vida al carrer Verdi, que actua com a "carrer Major" d'aquesta
zona entre La Salut i Vallcarca.

Dues propostes:

1) Peatonalitzar Verdi entre Valldoreix i Travessera de Dalt,
deixant el carrer accessible a veins i bus de barri. La resta de
vehicles tindrien sortida per Valldoreix-St Cugat-St J de la
Muntanya o per Albigesos-MD Coll. Maignon es peatonalitzaria des
de Sargelet. Aixó permetria mes arbres i bancs i podria animar a
obrir bars i terrasses. I ajudaria a atraure clients al mercat i
als comerços. Cotxes i motos als carrers laterals. Els
aparcaments de Travessera de Dalt, Maignon i St. Cugat
proporcionen opcions fora de la superficie.

2) Invertir decididament al mercat de Lesseps. Una reforma de
veritat, que l´obri a Travessera de Dalt i al nou aparcament. Mes
parades i de major qualitat. Obertura totes les tardes, menjar
preparat, vins, degustació, etc. A la planta superior, cal buscar
una alternativa a la trista situació actual amb un petit Caprabo
i un trist forn de pa
Els veïns de la Vila de Gràcia patim un nivell altíssim de
contaminació atmosfèrica i acústica, una manca notòria d’espais
verds de qualitat i escassetat de zones per vianants.

Els plans que s’han fet fins ara no responen a les necessitats
ACTUALS del barri.

No volem que per fer carrers més amples s’enderroquin els
edificis antics. No necessitem més carrils pels cotxes.

Volem i ens mereixem guanyar l’espai que ocupen els vials.

Als graciencs no cal que ens convencin de les bondats del comerç
de proximitat ni del transport públic: vivim,passegem, comprem i
fem vida al barri, tenim menys cotxes que la mitjana de la
ciutat. Creiem i practiquem una vida sostenible, però necessitem
més.

Cal treure els cotxes i fer de la Vila una súper illa. Millorarà
la qualitat de vida dels veïns, es reduirà la contaminació,
s’afavorirà l’activitat comercial.

Avui mateix l’Ajuntament presenta el pla per fer-ho a l’Eixample,
perquè no a Gràcia? Els nostres carrers son molt més petits, les
voreres més estretes, gairebé no hi ha verd.

Tanquem la Vila a la circulació de pas i guanyarem l’espai que no
tenim de vorera, podrem plantar verd , passejar amb seguretat i
no caldrà enderrocar res.
10 actuacions concretes pacificarien l'entorn escolar i
PROTEGIRIEN als nens del barri

1.- M.Deu Salut entre Larrard i Lliri exclusiu vianants Kostka i
CUAP

2.- M.Deu de la Salut entre Escorial i Larrard,exclusiu vianants
i accés c.sanitaris

3.- Larrard entre Sant Cugat i M.Deu Salut eliminar aparcament i
eixamplar vorera Kostka

4.- Escorial entre M.DeuSalut i San Cugat eliminar aparcament i
eixamplar vorera Virolai Petit

5.- Antequera entre Riera Can Toda I S.Josep Cottolengo eliminar
aparcament i eixamplar vorera Kostka

6.- Riera can Toda entre Antequera i Av Pompeu Fabra eliminar
aparcament i eixamplar vorera. Zona verda i d'estada al darrer
tram dels 2 carrers

7.- Av S.Josep de la Muntanya només 1 carril pujada i eixamplar
vorera Turó del Cargol

8.- M.Deu del Coll entre Maignon i Travessera de Dalt deixar 1
carril i eixamplar vorera Rius i Taulet

9.- Sant Salvador entre La granja i Verdi eliminar aparcament i
eixamplar vorera La Salle Gràcia

10.- PROHIBICIO de motos en vorera a escoles
Em dic Alfons i sóc veí del carrer Torrent de l'Olla.

El barri de Gracia té un gran nombre de terrats infrautilitzats
que podrien servir de zona d'esbarjo i trobada entre els veïns.

Tots aquest metres quadrats podrien servir per a augmentar les
zones verdes en un barri que té mancança d'aquest tipus d'espais.

Les petites actuacions, tenen el potencial de ser escalables i
distribuïts per tota el barri.

El que proposo es afavorir aquestes petites millores al terrats
per a millorar l’ús, accés i augmentar les zones verdes
mitjançant un pla de foment d'aquests elements comunitaris que
inclogui

1. Suport tècnic especialitzat

2. L'elaboració de guies municipals

3. Ajuts econòmics puntuals

Aquestes eines donarien als veïns els mitjans per a realitzar
petites actuacions als seus terrats (millores a les proteccions i
accessos, instal·lació de mobiliari comunitari, de petits punts
verds amb sistemes de regadiu automatitzat, enllumenat...) que
afavoririen projectes transformadors d'aquestes zones
comunitàries que augmentarien els espais verds disponibles sense
posa en risc la integritat estructural de l'edifici i sent
respectuosos amb la normativa municipal vigent.
El carrer Gran de Gràcia acull més transit del que les dimensions
del carrer pot acollir. La contaminació acústica i de polució
triplica      els màxims permesos per les autoritats europees.
Necessitem un carrer més habitable on crear sinèrgies ciutadanes
i comercials. Un espai on tots els Graciencs, barcelonins i
visitants ens sentim segurs en tots els sentits. Recuperar la
idiosincràsia de la Vila de Gracia fomentant el teixit veïnal
Al barri hi ha moltes mitgeres a la vista pels retranquejaments i
les diferents alçàries dels edificis.

Moltes són lletges i estan brutes.

Suposen una gran superficie exposada on es podrien fer jardins
verticals o altres opcions de plantat com trepadores i fer-les
verdes, millorant l’aspecte i també l’eficiència energètica de
l’edifici.

Entenent que això té un cost elevat i sobretot unes despeses de
manteniment , es podrien combinar mitgeres verdes amb altres amb
murals o diferents formes d’art urbà, similars a les que podem
veure per exemple a Bruseles, que també donarien caràcter i
originalitat al barri.

En mitgeres que hagin de quedar definitivament exposades també es
podria valorar fer-hi finestres.
El Club Natació Catalunya està passant un mal moment. El COVID i
els tancaments de les instal·lacions han agreujat la seva
situació. El barri de gràcia compte amb pocs equipaments
esportius i de lleure i un espai com el del Club no el podem
deixar perdre. La instal·lació és propietat municipal, i per tant
pertany a l'Ajuntament de Barcelona. Es a dir, a tots i totes
nosaltres.

El Club Natació Catalunya viu una situació econòmica
extremadament difícil. La continuïtat i la supervivència
del CNC està en risc i té una presència des de fa 90 anys al
barri. El CNC no és només un equipament, és una entitat que forma
part del nostre patrimoni.

Som moltes les persones que depenem al barri del CNC per a la
pràctica de l'esport per mantenir-nos saludables. La natació és
un esport recomanat per infants i també per a gent gran amb
diversos tipus de problemes de salut.

El Club ofereix a més, tarifes accessibles, més reduïdes que els
pocs espais esportius privats de la zona. Si es tanca, ens
quedarem sense un espai vital necessari al barri.

No volem un espai com el de Can Toda tancat o que caigui en mans
privades. Cal fer alguna cosa. Salvem Can Toda, salvem el nostre
club de la demolició o de l'especulació.
El barri Vila de Gracia, és pur ciment. S 'estan fent accions
puntuals que esperem que sigui definitives per pacificació de
transit i pol·lució. Estaria be acompanyar-ho d'un nou projecte
de 'verdificar' les places amb ,sorra/terra mes arbrat ...Tenim
massa asfalt i ciment al centre del Dte. ,per molt que sigui
acolorit!

Tot un repte, i demandes d'anys , som conscients...però siguem
Valents/es. Els nostres fills/es, gent gran i tothom ens ho
agrairà, Necessitem naturalitzar ( de natura) molt mes l'espai
urbà.

Un altre Punt clar d'actuació Jardinets.
El carrer Mare de Deu de la Salut que és considerat xarxa viaria
primària al PGM1976 i via d’ordenació centralitzada al Pla de
Mobilitat Urbana sostenible de Barcelona 2013-2018, necessita ser
repensat per diferents motius:

1- El recorregut inicialment previst des de Sanllehy fins
Maignon sembla ara inviable atesa la funció de Maignon

2- El cost “ambiental” d’obrir pas pel santuari de Sant Josep
de la Muntanya sembla no tenir sentit que es faci per a la
circulació de vehicles. Altre cosa es si es fa únicament pel pas
de vianants

3- Segon s PGM 76  el carrer a de ser més ample però no
sembla raonable pensar en encabir-hi a 2 carrils de circulació.
per la qual cosa , de mantenir-se les afectacions actuals haurien
de ser-ho per ampliar voreres però no vials

4- Cal corregir per coherència amb el que es fa arreu de la
ciutat, l’ús que s’ha donat actualment a part del queixal
existent al davant de les residències entre Escorial i Larrad com
aparcament “en vorera” de motocicletes i contenidors .
En l’àmbit del pla MPGM de Gràcia hi ha un tram de Travessera de
Gràcia on coincideix un tram soterrat i un tram en superfície. El
tram en superfície banda muntanya entre Alegre de Dalt i Escorial
és un exemple de mobilitat poc planificada . Aquest punt recull
tràfic provinent principalment de Mare de Déu de Montserrat (
fora de l’àmbit de la MPGM) i de Pau Alsina (aquest dins de
l’àmbit de la MPGM)

Mare de Déu de Montserrat amb un carril bus ei 1 o 2 vials de
circulació segons els trams en sentit Lesseps finalitza  en un
coll d’ampolla d'un sol carril a Alegre de Dalt on  els embussos
son recurrents. Coincideix també en l’espai amb una zona de jocs
infantil ( plaça Elisa Antonella) que en pateix la influència

En tot el recorregut de Mare de Déu de Montserrat l’única
indicació de camí alternatiu per evitar aquest coll d’ampolla
final del tram en superfície de Travessera de Dalt entre Alegre
de Dalt i Escorial és cap a Mare de Déu de la Salut a la Plaça
Sanllehy ( fora de l’àmbit de la MPGM per pocs metres). Però
no es desvia ( amb indicacions de direcció a Lesseps) tràfic cap
a la Ronda Guinardó ni cap a Travessera de Dalt enlloc més , ni a
Passeig Maragall ni a la cruïlla de MDM amb el carrer Cartagena.

Incorporar aquestes indicacions ajudaria a fer més sostenible el
tràfic en el tram que assenyalem.
Proposta
--------

Incloure en la MPGM les normes urbanístiques, d’edificació i de
planejament necessaris per tal de preservar i posar en valor la
unitat de 15 conjunts que conformen l’ambient urbà tradicional
del barri de La Salut.

Justificació
------------

Constatem que el barri s’ha anat espessint al llarg de la 2a
meitat del segle XX. I és que a més de la zona qualificada de
“densificació intensiva” als volts de Trav. de Dalt, també a la
part on el tipus de planejament és “zona en densificació urbana
semi-intensiva” cada cop s’ha anat fent més intensiva, amb
edificacions d’obra nova molt grans, (ubicades on abans hi havia
una casa en planta baixa, o en planta baixa i pis o bé una casa
amb jardí que ocupava part de la parcel·la), i que sovint són de
força més alçada que la dels edificis adjacents ja existents.

El resultat és un barri amb teixit urbà força irregular, amb un
aspecte poc harmoniós amb presència de moltes parets mitjaneres,
amb unes alçades de façana i unes volumetries molt diferents
entre sí.

Per sort queden uns pocs trams de carrers o conjunts originals
que formen un ambient, que guarden una certa coherència
urbanística i edificatòria, la preservació i posada en valor dels
quals ajudaria a mantenir el patrimoni urbanístic, cultural i
històric del barri.

Veure llistat i fotos en document adjunt.
En l’àmbit del pla MPGM de Gràcia hi ha un tram de Travessera de
Dalt on coincideix un tram soterrat i un tram en superfície. El
tram en superfície banda muntanya entre Alegre de Dalt i Escorial
és un exemple de mobilitat poc planificada . Aquest punt recull
tràfic provinent principalment de Mare de Déu de Montserrat (
fora de l’àmbit de la MPGM) i de Pau Alsina (aquest dins de
l’àmbit de la MPGM)

Mare de Déu de Montserrat s'inicia al Passeig Maragall amb un
carril bus i 1 o 2 vials de circulació segons els trams en sentit
Lesseps i finalitza en un coll d’ampolla d'un sol carril a Alegre
de Dalt on els embussos son recurrents. Coincideix també en
l’espai amb una zona de jocs infantil ( plaça Elisa Antonella)
que en pateix la influència

En tot el recorregut de Mare de Déu de Montserrat l’única
indicació de camí alternatiu per evitar aquest coll
d’ampolla final del tram en superfície de Travessera de Dalt
entre Alegre de Dalt i Escorial és cap a Mare de Déu de la Salut
a la Plaça Sanllehy ( fora de l’àmbit de la MPGM per pocs
metres). Però no es desvia ( amb indicacions de direcció a
Lesseps) tràfic cap a la Ronda Guinardó ni cap a Travessera de
Dalt enlloc més , ni a Passeig Maragall ni a la cruïlla de MDM
amb el carrer Cartagena.

Incorporar aquestes indicacions ajudaria a fer més sostenible el
tràfic en el tram que assenyalem.
Els veïns que formem part de la Plataforma Protegim l’Interior
d’Illa continuem mobilitzats per preservar aquest pulmó verd a la
Vila de Gràcia, veritable ecosistema i corredor ecològic de vital
importància, no només per a les més de cent vint famílies que en
gaudeixen, si no, i SOBRETOT, per a tot el Barri! Com es possible
comprovar a la foto, és un arbre immens. Segons han dit els
tècnics, un dels arbres més gran de Gràcia a un interior d’illa.

Ajuda’ns a preservar aquest patrimoni!
Caldria ampliar el carril bici actual i connectar-lo amb Plaça
Lesseps i carrers adjacents.

És un risc per a ciclistes i resta de trànsit rodat.
Conservació de les vivendes del carrer Bolívar afectades
urbanísticament, amb elements patrimonials com forjats del segle
XVIII i escultures molt característiques.

Carrer Bolívar (del num.10 al 42.)
Can Vallmitjana és ara una botiga. Les màquines i l’atmosfera de
la foto que us adjuntem ja no hi són. Però l’estructura de taller
menestral del s. XIX segueix intacta. Una nau ampla, diàfana, de
sostre alt, amb claraboies per il·luminar la sala de treball, amb
una escala de cargol de ferro meravellosament conservada que
connectava el taller amb el pis de dalt.

Sobre del taller hi havia l'estudi on Juli Vallmitjana pintava,
esculpia i, sobretot, escrivia obres de teatre que inclouen un
llegat antropològic i lingüístic sobre els gitanos únic a tot
Europa. Per aquest estudi hi van passar, entre altres, Nonell,
Cases, Llimona, Gargallo i Picasso.

L’actual proposta de l’Ajuntament salva la part de dalt però
converteix la part de baix en un pas de vianants entre els carrer
Astúries i Àngel. Una part de l’antic taller és enderrocada
mentre que l’altra es transforma en un túnel de 18 m. de llarg, 3
m. d’ample i 3 m. d’alt. Si això es fes, es destruiria no només
un vestigi únic de la Gràcia menestral sinó també, i sobretot, la
memòria d’un llegat industrial i cultural inseparables. Conservar
la meitat de Can Vallmitjana no té sentit. Una part no es pot
entendre sense l’altre. Juntes defineixen l'identitat del barri.
Ajuda'ns conservar Can Vallmitjana sencer.