darredondort/decidim-barcelona-proposals-embeddings-768d huggingface dataset:
1. En compliment amb el que preveu l'article 6 de la Llei 17/2015
del 21 de juliol, d'igualtat efectiva de dones i homes, i a fi de
permetre la integració efectiva de la perspectiva de gènere en
l'actuació administrativa, el govern municipal ha de garantir una
formació bàsica, progressiva i permanent del seu personal en
matèria d'igualtat de dones i homes. Serà responsabilitat de
Recursos Humans amb la col·laboració i aprovació dels òrgans
responsables de l’aplicació de la transversalitat de gènere, i de
promoure la defensa dels drets de les dones i persones LGTBI.
2. Amb la finalitat de garantir l'objectiu de l'apartat anterior,
l'Ajuntament de Barcelona ha d’impulsar les següents mesures:
a) Integrar en tots els temaris dels processos d'accés a
l'ocupació municipal continguts relatius a la igualtat de dones i
homes i a la seva aplicació a l'activitat administrativa.
b) Integrar la perspectiva de gènere en qualsevol acció formativa
tant interna com a externa que es desenvolupi des de l'àmbit
municipal, sempre que sigui pertinent.
c) Facilitar informació dels cursos i/o jornades en matèria
d'igualtat de dones i homes, al personal tècnic i/o polític de
l'Ajuntament de Barcelona.
d) Formar, amb caràcter obligatori, en el primer any de cada
mandat a tot el personal polític i gerencial en matèria
d'igualtat de dones i homes durant un mínim de 10 hores.
Els continguts hauran de ser aprovats per l’òrgan responsable de
les polítiques de gènere de l’Ajuntament.
1. L'Ajuntament de Barcelona es compromet a reduir les possibles
situacions de bretxa salarial en la seva estructura interna. A
aquests efectes, el Pla d’Igualtat Intern (Pla d’Igualtat de
dones i homes de l’Ajuntament de Barcelona que es regula a
l’article 12 del present Reglament) ha d’incorporar els aspectes
de política salarial i, així mateix, s’han d’elaborar i de dur a
terme les corresponents actuacions -mesures concretes i
temporalitzades- per tal d’evitar la bretxa salarial en l’àmbit
municipal en el marc de treball i definició del Pla d’Igualtat
intern.
2. L’Ajuntament de Barcelona es compromet a analitzar la bretxa
salarial en la seva estructura interna cada 4 anys. El resultat
d’aquesta anàlisi serà un informe públic, que ha de poder ser
consultat per tota la ciutadania.
3. Igualment l’Ajuntament de Barcelona ha d’exigir que totes les
empreses amb les que contracti incloguin en els seus plans
d'igualtat un diagnòstic sobre política salarial i, si s’escau,
mesures concretes per combatre tota possible situació de bretxa
salarial que es detecti.
1. Les convocatòries d’ajuts i subvencions han d’incloure
obligatòriament mecanismes que valorin aquelles entitats,
associacions i organitzacions que integrin la perspectiva de
gènere en el seu funcionament intern i/o que duguin a terme
accions adreçades a la consecució de la igualtat de gènere de
forma transversal, amb les condiciones establertes en l’article
11 de la Llei 17/2015, del 21 de juliol, d’igualtat efectiva de
dones i homes.
2. En l’atorgament de subvencions i ajuts s’ha d’incorporar com a
requisit essencial o com a criteri de valoració, segons
correspongui, el compliment dels següents aspectes:
a) Desagregar per sexe les dades de les persones beneficiàries
del projecte i de les treballadores de l’entitat, associació o
organització.
b) El seu grau de compromís amb la igualtat entre dones i homes,
tant pel que fa a la composició dels seus òrgans directius com en
relació amb les activitats que volen desenvolupar.
c) Es valorarà positivament la incorporació de la perspectiva de
gènere en el contingut del projecte que es vulgui desenvolupar,
tenint en compte les especificitats pròpies de cada àmbit.
d) El fet de que l’entitat, associació o organització compti amb
un pla d'igualtat entre dones i homes es considerarà com un
element imprescindible quan existeixi una obligació legal
d'adoptar aquest pla, i com un element positiu de valoració quan
l'entitat no hi estigui obligada legalment, però compti amb
aquest pla.
e) El fet que les entitats, associacions o organitzacions
disposin d’un Protocol per a la prevenció de l’assetjament sexual
i per raó de sexe es valorarà positivament, sempre que l’entitat
no hi estigui obligada legalment, però compti amb aquest
Protocol.
f) El fet que l'entitat compti amb un protocol de prevenció i
actuació en casos de discriminació per diversitat sexual i de
gènere es considerarà un element positiu en la valoració.
1. L’Ajuntament de Barcelona ha de promoure la igualtat de dones
i homes en l’execució de les seves tasques i en el compliment de
les seves obligacions, tant si aquestes es realitzen de forma
directa o de forma indirecta, mitjançant la licitació de
contractes municipals d’obres, de subministrament i de serveis. A
tals efectes, les contractacions municipals que es realitzin han
de comportar l’obligació per a la persona física o jurídica
adjudicatària del contracte d’assegurar la promoció de la
igualtat de dones i homes, en les termes establerts per l’article
10 de la Llei 17/2015,
del 21 de juliol, d’igualtat efectiva de dones i homes.
2. Així mateix, els contractes municipals, sempre que sigui
possible per la naturalesa de la contractació, han d’incorporar
clàusules socials en les bases de la contractació amb l’objectiu
de fomentar la igualtat de gènere (relatives a l’obligatorietat
de disposar d’un Pla o Mesures d ́Igualtat; l’aplicació de
mesures de paritat entre homes i dones en els perfils i en les
categories professionals; mesures contra l’assetjament sexual i
per raó de sexe; clàusules que obliguin a fer ús d’una
comunicació inclusiva; mesures per una conciliació
responsable...). Amb aquesta finalitat i d’acord amb la normativa
en
matèria de contractació pública, han d’incloure condicions
d'execució dels treballs objecte del contracte, per raó de les
quals l'empresa adjudicatària hagi d’adoptar mesures tendents a
promoure la igualtat de dones i homes. Així mateix, els plecs de
clàusules administratives particulars han els barems de puntuació
addicional per a les empreses que disposin de plans d’igualtat,
en el cas que no hi estiguin obligades per llei, o les que
adoptin d’altres mesures destinades a assolir la igualtat
d’oportunitats.
3. L’Ajuntament de Barcelona ha de vetllar en el marc de les
relacions contractuals que s’estableixin, pel compliment de les
obligacions legalment establertes en matèria d’igualtat de tracte
i d’oportunitats entre homes i dones, per part dels i les
contractistes i subcontractistes, i específicament les que fan
referència a les obligacions de disposar d’un pla d’igualtat i a
la d’establir mesures contra l’assetjament sexual i l’assetjament
per raó de sexe.
4. Per la seva implementació, és necessari traslladar aquests
requisits a les bases d’execució del pressupost municipal dins de
l'annex 1 bis Instrucció de serveis per a la inclusió de
clàusules i criteris socials en la contractació pública de
l'Ajuntament de Barcelona.
1. En compliment del que disposa l’article 6 d) de la Llei
17/2015, de 21 de juliol, d’igualtat efectiva de dones i homes,
l’Ajuntament de Barcelona ha de crear i adequar els mecanismes
necessaris per a integrar la perspectiva de gènere en llurs
actuacions polítiques. Atenent aquest mandat, l’Ajuntament de
Barcelona ha de comptar amb un òrgan responsable de l’aplicació
de la Transversalitat de la perspectiva de gènere, amb el
personal i els recursos necessaris per al bon desenvolupament de
la seva missió, amb la responsabilitat executiva i tècnica
d’impulsar aquesta estratègia al conjunt de l'Ajuntament, tant en
l’àmbit de la ciutat com del districte, en coordinació amb
l’òrgan responsable de la promoció de la defensa dels drets de
les dones i de les persones LGTBI i sota la direcció política del
càrrec electe que tingui encomanades les funcions en matèria de
polítiques de gènere.
1. Totes les àrees i districtes han de comptar amb personal
referent i professional en matèria d’igualtat de gènere
encarregat de garantir l’aplicació de la transversalitat de
gènere.
2. Aquest personal referent ha de disposar de capacitació i
formació en igualtat de gènere i haurà d’implantar les mesures
d’igualtat en les tasques de l’Administració, participant
especialment en la diagnosi, l’aplicació, l’avaluació i el
seguiment de totes les polítiques públiques sectorials i
territorials, i de manera rellevant, en les polítiques i els
projectes específics que s’orientin a l’assoliment de la
igualtat.
1. L’Ajuntament de Barcelona ha de vetllar per la igualtat
d’oportunitats entre dones i homes en la política de recursos
humans i amb aquesta finalitat ha de comptar amb un òrgan
responsable que impulsi la política d’igualtat entre dones i
homes de recursos humans. Aquest òrgan ha de comptar amb el
personal i les recursos necessaris per al bon desenvolupament de
la seva missió.
1. L’Ajuntament de Barcelona ha de vetllar per la igualtat
d’oportunitats i el desenvolupament d’estratègies i actuacions
que tinguin la finalitat d’aconseguir una igualtat fàctica entre
dones i homes, i garantir els drets de lesbianes, gais,
bisexuals, transgèneres i intersexuals (LGBTI), evitant
situacions de discriminació i violència.
2. L’Ajuntament de Barcelona ha de comptar amb un òrgan
responsable de gestionar una xarxa de serveis i recursos
d’informació, assessorament, formació i atenció per a les dones i
persones LGBTI. Així mateix, aquest òrgan ha de tenir com a
finalitat la sensibilització en matèria de gènere, la promoció
personal i social de les dones i la lluita contra qualsevol
discriminació i violència masclista. Finalment, aquest òrgan ha
de comptar amb el personal i recursos necessaris per al bon
desenvolupament de les funcions que estableix el present
Reglament.
1. L’Ajuntament de Barcelona ha de vetllar per una organització
més justa i sostenible de la cura a la ciutat, que doni
visibilitat i valor a totes aquestes activitats, que combati les
desigualtats socials que travessen actualment la seva provisió i
que promogui la corresponsabilitat entre diferents actors socials
en la seva gestió. Aquest òrgan ha de comptar amb el personal i
recursos necessaris per al bon desenvolupament de les seves
funcions.
'- Serveis d’atenció integral per a les dones en situació de
violència masclista (serveis d’informació i atenció a les dones;
serveis d’atenció i acolliment d’urgència; serveis residencials
d’acolliment i recuperació; i altres serveis que considerin
necessaris el govern municipal), i també servei d’atenció a homes
per la promoció de relacions no violentes.
- Serveis d’informació, atenció i assessorament a persones sobre
igualtat i no discriminació en l’àmbit laboral, associatiu,
cultural i educatiu.
- Servei d’orientació i informació sobre cures a la ciutat.
- Servei d’assessorament per a les empreses, associacions,
entitats i organitzacions per la incorporació de la perspectiva
de gènere.
- Servei d’atenció integral per a persones que exerceixen treball
sexual i per a víctimes de tràfic.
- Serveis de formació en feminisme i en perspectiva de gènere.
- Serveis i recursos en matèria LGTBI.
- Servei de prevenció i sensibilització sobre els drets de les
dones i persones LGTBI.
El concepte d’igualtat formal, que durant el darrer segle va
servir per establir la igualtat en drets de tots els éssers
humans (Convenció per a la Eliminació de tota Forma de
Discriminació de la Dona, de les Nacions Unides de 1979; article
14 de la Constitució espanyola), ha anat evolucionant fins a
veure’s superat per un concepte d’igualtat que, reconeixent el
mateix valor a totes les persones, també té present les
diferències de dones i homes en la societat i en les aspiracions
i necessitats de cadascun d’ells i elles. El concepte d’igualtat
apareix, així, com a eina que ha de transformar la realitat i que
permet a les dones i homes desenvolupar les seves capacitats i
deslligar-se de les limitacions imposades pels rols tradicionals
(article 9.2. de la Constitució espanyola).
Les polítiques públiques també han fet seu aquest nou concepte
d’igualtat i han establert com un dels objectius a assolir el de
superar la visió androcèntrica que històricament ha impregnat
totes i cadascuna de les actuacions públiques: el subjecte
destinatari de les polítiques públiques no era un subjecte
universal (amb característiques idèntiques i generalitzades) sinó
que eren característiques pròpies del model masculí.
La transformació cabdal pel que fa a l’enfocament de la
polítiques de gènere es produeix arran de la Quarta Conferència
Mundial de Nacions Unides celebrada l’any 1995 a Beijing. En
aquesta conferència, per primera vegada, s’hi introdueix el terme
transversalitat de gènere (gender mainstreaming) tot fent
referència a la necessitat que els poders públics incorporin la
dimensió de gènere en totes les seves actuacions.
La transversalitat de gènere, implica l’organització (la
reorganització), la millora, el desenvolupament i l’avaluació
dels processos polítics, de manera que una perspectiva d’igualtat
de gènere s’incorpori en totes les polítiques, en tots els
nivells i en totes les etapes, pels actors normalment involucrats
en l'adopció de mesures polítiques’. Aquest concepte inclou no
solament la igualtat de iure sinó també de facto. Aquesta última
requereix l'adopció d'una varietat d'estratègies, des de la
igualtat d'oportunitats a les accions positives, al
‘mainstreaming’ i d’altres instruments.
L’aplicació de la transversalitat de gènere implica un canvi de
paradigma important en cadascuna de les actuacions públiques,
perquè es passa de la concepció de les polítiques de dones i per
a dones com una tasca específica d’una de les unitats de
l’Administració, per a entendre que la responsabilitat en el seu
desenvolupament afecta totes les unitats. Per tant, la cerca i
aplicació de la igualtat de gènere no s’ha de desenvolupar
únicament des dels òrgans amb encàrrecs específics a favor de les
dones, sinó des de totes les institucions amb capacitat de
decisió i d’execució de polítiques i de mesures que afecten a
tota la societat.
Així mateix, la mesura de Govern la transversalitat de gènere a
l'ajuntament de Barcelona' (2015) inclou com un dels seus
objectius “dotar l’Ajuntament de Barcelona de les bases per a
l’establiment d’un marc conceptual, organitzatiu, normatiu i
executiu per implementar de manera real i efectiva la
transversalitat de gènere” i indica quins són els tres grans
eixos amb incidència en la igualtat de gènere que es considera
que hauria d’incloure la normativa municipal. En el mateix
sentit, el Pla de Justícia de Gènere de l’Ajuntament de Barcelona
(2016-2020) preveu com a objectiu específic en aquesta matèria
garantir que la normativa incorpori la perspectiva de gènere i
fomentar que tots els plans i programes estratègics vetllin per
la igualtat de gènere. Ambdós objectius queden recollits en
aquest Reglament, que neix amb la voluntat d’assolir la
consolidació d’un marc normatiu ampli i aglutinador de les normes
actuals.
Finalment, aquest Reglament s’inspira en les reivindicacions del
moviment feminista de la ciutat al llarg dels anys, com a
resultat de la incorporació del saber, del fer i de les
necessitats de les dones en totes i cadascuna de les polítiques
públiques.
Ajuts, subvencions, suport i igualtat (embaràs, premis,
nombraments prensa, trets de sortida...més sponsors i ajuts a
dones esportistes i clubs) per a les dones treballadores, fills i
casa, per tal de no deixar l'esport.
Que encara hi hagin locals on les noies paguin menys que els
nois, és una actiud sexista contra la igualtat, així com també,
que hi hagin competicions esportives on el premi a les noies
sigui més petit també va en contra de l'igualtat. Prou
diferències de preu i premis per génere.
Vigilar el binarisme constant (dones i homes), considerar la llei
LGTBI.  Un exemple: p2, 2n paràgraf que comença “el present
reglament...es basa en les aportacions que les dones i els
moviments feministes proposen afegir “LGTBI”. El mateix punt
finalitza: ... la perspectiva interseccional... proposem afegir
“no binaria”
-p12,  punt 6, afegir col·lectius LGTBI
-p18 espais de participació, afegir col·lectius LGTBI
-p21 formació, afegir llei contra la transfòbia, etc.
P4 “concepte de múltiple discriminació o interseccionalitat”
posar “i” no “o” per què no es igual
-canviar “discapacitat” per “diversitat funcional”. P10
-article 4, punt 2, p10. al final “identificar i preveure les
seves repercussions diferenciades sobre els homes i les dones”
canviar “homes i dones” per “persones des de la
interseccionalitat” i aclarir que les “repercussions
diferenciades” generen desigualtats...
-p19 comunicació, punt 2, afegir diversitat funcional
'-	Unificar nom de la IV Conferència.... i també de la CEDAW (p
1,3)
-	A vegades reglament està en majúscules i a vegades en
minúscula, ídem para transversalitat de gènere

- anomenar “supervivents” a les dones “víctimes”, p11, i afegir
de “violència masclista” “i LGTBIfòbia”
Crear una gran zona verda a l'espai públic més proper al carrer
Arbeca per al lleure dels veïns i veïnes que en el futur pugui
connectar amb la llera del riu Besós.

Es tractaria de crear un passeig fins al riu que doni continuïtat
entre la llosa i la llera del riu potenciant així la llera del
riu Besós.
Les activitats que puguin generar més soroll i molèsties als
veïns s'haurien de situar en les zones d'espai públic més
allunyades dels edificis o de les zones de descans dels
habitatges.
Dissenyar uns parterres més fàcils de mantenir i netejar que els
de la 3a fase, per tal d'evitar que es puguin convertir en espais
de vegetació salvatge i plens de brutícia.

Caldria garantir el manteniment i la neteja dels parterres i
plantacions de la 3a fase.
Caldria mantenir el mateix sistema de recollida d'aigües pluvials
que en la 3a fase.
Cal una forta campanya de civisme per evitar els mals usos que es
fan dels parterres i les zones verdes de la 3a fase.
Caldria una unitat fixa de la Guàrdia Urbana al barri per fer
front a la inseguretat i l'incivisme.
Es necessiten nous aparcaments al barri, tant en els nous carrers
que s'urbanitzin com en els espais que quedin provisionalment
buits, després de la urbanització de la 4a fase, a la cantonada
dels carrers Mollerussa i Arbeca.
Zona recreativa amb pistes de patinatges, petanca i d'altres.
Caldria combinar la zona verda amb altres usos, com fer esport o
jocs al carrer.
Caldria incorporar cobertes verdes als terrats dels nous edificis
d'habitatges per pal·liar la greu contaminació que pateix el
barri.

Les zones verdes que es creïn han de servir per limitar la
contaminació que pateix el barri a causa del polígon, del tràfic
de les rondes i del polígon, i de la futura ampliació de la
Maquinista.
La majoria de la nova zona verda hauria de ser zona enjardinada
per passejar i no per a d'altres usos. També calen bancs per
poder seure.
Caldria plantar espècies d'arbres diferents a les plantades en
fases anteriors, els fruits de les quals quan cauen entorpeixen
el pas de les cadires de rodes. Els tècnics haurien d'aconsellar
sobre el millor tipus d'espècies per a la zona.
Caldria implicar la futura escola de jardineria, que  substituirà
l'actual institut Cristòfol Colom, en el manteniment de les zones
enjardinades. Els alumnes del nou institut podrien fer el
manteniment d'aquestes zones com a part de les seves pràctiques
formatives.
Habilitar com aparcaments provisionals els solars dels edificis
que no es construiran en aquesta fase al carrer Arbeca, pròxims a
la cantonada amb el Passeig Molleruss.
Es proposa que es posin bancs al carrer Biosca entre Sant Adrià i
el CAP per donar servei a la gent gran que va al CAP. Per evitar
mals usos i sorolls, especialment en horari nocturn, es proposa
que aquests bancs sigui individuals.
Es proposa mantenir o recuperar la Plaça de Tàrrega en un lloc
proper a la seva situació actual, en l'espai públic que quedarà
entre els edificis G1, G2 i H3. En aquesta zona es podrien situar
bancs i una font.
Caldria situar jocs accessibles per a persones amb discapacitat
física a la zona situada davant l'edifici G1.
Hi ha necessitat d'una àrea de gossos en aquesta zona del barri,
semblant a l'àrea de gossos de Baró de Viver. Els espais per a
gossos que existeixen actualment estan molt allunyats.
Àrea de jocs infantils de cautxú per a dues franges d'edat (1-5 i
6-12) amb bancs al voltant a la zona central, entre els edificis
G1, G2 i H3.
Oferir un servei de dinamització infantil amb jocs de taula o
altres jocs com el que es va desenvolupar l'estiu de 2018 les
tardes entre setmana a diferents places del barri.
Pista multi-esports a la zona verda més propera al carrer Arbeca.
Es proposa que la zona davant el nou Institut sigui una àrea de
descans, amb taules de pícnic, bancs i papereres per esmorzar i
berenar, i que s'integri la plaça Mollerussa amb la nova
urbanització del carrer Mollerussa.
Tallers de robòtica i tecnologia. Oferta de videojocs i Fornite.
Zona de gimnàs, classes de gimnàstica rítmica, pista de bàsquet,
i altres.
Espais de trobada i reunió per a grups de fandom (fans musicals i
altres)
Xerrades sobre relacions afectives, sexualitat, gènere i E.T.S.
Taller per l'aprenentatge gratuït, ús i promoció de la llengua
neutral i internacional Esperanto, i del moviment esperantista.
Juntament amb la seva corresponent defensa de la justicia
lingüística, i
de l'internacionalisme i igualtat entre persones a través de la
llengua esperantista.
Creo que habría que renaturalizar la montaña, eliminar las
carreteras interiores y priorizar la llegada a pie asistida por
escaleras mecánicas, el funicular y teleferico. Crear pistas de
tierra para recorrerla y trasformar la vegetacion en bosque con
especies autóctonas. Convertirla en una nueva collcerola dentro
de la ciudad.
'- incrementar el número de árboles para convertir el parque en un
verdadero pulmón.
- limitar el acceso de vehículos a servicios públicos
- mejorar los accesos desde poble-sec
- crear grandes espacios de juego infantil con sensación de
aventura que verdaderamente atraigan a los niños
- nievas intalaciones deportivas que atraigan a personas mayores
(pistas petanca)
Transformar Montjuïc en bosque aumento animales autóctonos
plantas endémicas. Eliminar separación  jardines generar sistema
único de pasarelas y rutas peatonales huertos urbanos partes
bajas montaña para residentes barrios limítrofes. Promover
tejados/mitjaneras verdes en lo construido.En marina,remplazar
industria obsoleta con reconversión fomentando biodiversidad y
servicios para el parque. Reducir transp. priv, nuevas líneas de
trans público con acuerdo teleférico con billete integrado TMB.
Que mejor que pasar una buen día con los amigos y vecinos
escuchando música, viendo teatro o comiendo al aire libre en un
entorno natural y silvestre? Actividades como Brunch in the park
ha sido un éxito de la iniciativa privada, pero cada vez son más
caras y más saturadas lo que hace que las disfrutemos cada menos
los ciudadanos. Hay espacio para potenciar eventos con artistas
locales que potencien los vínculos entre los ciudadanos así como
que promuevan la cultura.
Montjuïc és de nou amenaçat per un equipament que es vol
construir a la falda del Poble Sec
El talús verd afectat, camí natural d’entrada a escoles i al hort
de la FontTrobada, és un tros de natura freqüentat per famílies i
veïnes de totes les edats
Veïnes, AMPAs i entitats del Poble Sec reclamem a Districte i
Ajuntament de NO construir a la muntanya, i en canvi de recuperar
espais existents i buits, responent a les necessitats
d'equipaments del barri amb un pla més articulat i menys
impactant
Brunch treballa amb esforç per oferir una proposta cultural a
l’aire lliure de música, activitats infantils gratuïtes i menjar
km0, forma part del teixit social de Poble Sec promovent la
convivència i el respecte per l’entorn, ofereix treball als
nostres veïns i promou accions socials de igualtat, comunitat i
sostenibilitat d’impacte positiu per la ciutat. L’ús respectuós
de la muntanya amb aquesta finalitat ha de ser legítim. Votem per
seguir fent els 12 esdeveniments de Brunch a Montjuïc.
Ampliar la franja horària i la freqüència dels busos (sobretot
les hores punta). Especialment a la Línia 150.
A la vella estació del funicular, intacta desde l'any 1981, per
fer un petit centre de difusió dels transports públics de la
muntanya i preservar una de les primeres escales mecàniques de la
ciutat; així com una petita sala d'actes aprofitant els
desnivells de les andanes. Es podria parlar desde el mateix
funicular en tot el seu recorregut fins el Castell així com del
tramvia 48 que circulava per Can Tunis o el petit tren de
l'Exposició de l'any 1929 que encara es conserva a Anglaterra.
Actualmente la zona del sot del migdia esta cedido o gestionado
para actividades de lucro de las empresas de autoescuelas, supone
un exceso de contaminación y almacenaje de productos inflamables.
Esto puede provocar algún accidente. Por otro lado al partir de
allí las practicas de los vehículos, de todo tipo incluso
pesados, autobuses y trailers. hace que el tráfico de la zona se
resienta. En vez de convivencia vial, se perjudica la calidad del
aire, ruidos y  fluidez.
Montjuïc no és només la zona franca, poble sec o la font de la
guatlla.

El barri de la Bordeta està a tocar del parc però disposa
d'accessos

S'hauria de millorar la mobilitat a peu pel carrer  indibil i
refer les escales de l'original font de la guatlla cap el poble
espanyol.

Caldria un accés mitjançant escales mecàniques O ascensors per a
les persones amb mobilitat reduïda, per tal que no hagin d'anar
fins a la plaça Espanya O el polvorí per poder accedir a Montjuc
Revisar l’amplada de les voreres i ampliar-les en els casos que
sigui necessari, eliminar o desplaçar els obstacles que
dificulten la mobilitat (pilones, arbres, fanals, etc.), revisar
els paviments i fer les reformes pertinents per tal que no
rellisquin els dies de pluja, reparar les voreres malmeses, etc.
Adequar les actuacions de manteniment i poda de la vegetació
pròxima als carrers i camins, millorar la il·luminació de les
vies de pas, etc.
Es valora molt positivament aquesta activitat, que actualment es
fa al Castell de Montjuïc. Tot i això, cal adaptar l’accés de
l’espai per a persones amb mobilitat reduïda, ja que actualment
es fa difícil arribar-hi.
Actualment no hi ha cap mitjà de transport públic que arribi
fins al Castell de Montjuïc, amb la qual cosa l’ampliació del
funicular podria ser una solució a aquesta mancança.
Desenvolupar una xarxa de carrils bici i les estacions de Bicing
necessàries per a facilitar la mobilitat en bicicleta. El foment
de la mobilitat en bicicleta també es percep com una mesura útil
per a descongestionar les línies de bus a les hores punta.
Actualment és excessivament car, i pot ser un mitjà de transport
efectiu per arribar a les cotes altes de la muntanya, també per a
les persones amb mobilitat reduïda.
Com a part del patrimoni històric i cultural del Parc. Es podria
potenciar i fomentar la ruta de les fonts de la muntanya.
Educar als amos dels gossos perquè aquests respectin els llocs on
els gats tenen els seus amagatalls.
Recuperació de zones erosionades aportant matèria orgànica
(compost) i plantant arbres i arbusts. Potenciar els 'boscos
comestibles' al parc.
Realitzar un estudi sobre l’estat i l’ús de les antenes que
actualment estan instal·lades al Parc i determinar quines poden
ser retirades de la muntanya.
Impulsar programes de defensa de la biodiversitat. Per exemple,
el control de la contaminació lumínica.
Vials més verds i permeables que donin continuïtat al verd dels
àmbits amb més interès natural.
Aquesta mesura estaria encarada, per una banda, a reduir la
contaminació generada al Parc i a potenciar la preservació de
l'entorn, i per l'altra, a reduir el nombre de vehicles privats
que hi circulen.
Tractament més verd de l'espai lliure dels equipaments. Obrir
aquests espais i evitar tanques.
Valorar la possibilitat de fer una reserva natural a la Roureda
del Migdia.
Potenciar el control d'espècies (flora i fauna) invasores, així
com el de plagues emergents.
Apostar per vegetació no ornamental, sinó silvestre. Mantenir i
incrementar la biodiversitat existent, tant la de les zones
enjardinades com la del parc natural.
Marcar camins i senyalitzar-los, per aquelles persones que no
coneixen el Parc.
Programar línies de treball i actuacions concretes de prevenció
per a mitigar els efectes del canvi climàtic.
Per a millorar la infiltració de l'aigua de la pluja i la
recàrrega dels aqüífers i evitar l'erosió.
Amb aquesta iniciativa es fomentaria l’estalvi d’aigua, la
generació d'aigües residuals, s’aprofitarien els nutrients de la
matèria fecal per a compostatge i fertilització de jardins i
horts.
Aprofitament de la gran quantitat de residus vegetals que es
generen al Parc.
Obrir els horts urbans existents al conjunt de la ciutadania. Si
és possible, crear-ne de nous. Cal vincular aquests horts amb la
comunitat del Parc i dels barris limítrofs.
Caldria contemplar i desenvolupar l'ús d'energies renovables en
equipaments municipals, enllumenat, escales mecàniques, semàfors,
vehicles elèctrics, etc.
Realitzar un procés participatiu per tal de donar nous usos als
espais que es reconstruiran o que es traslladaran de la muntanya
(en aquest últim cas s'especifica que el terreny que actualment
ocupen els equipaments s'ha de renaturalitzar, tal com contempla
la MPGM 2014).
Fomentar diferents modes de transport públic, bicicleta i
mobilitat a peu. Cal fer-ho mitjançant l'adequació dels
itineraris, la senyalització, la seguretat (visibilitat,
il·luminació) i els horaris.
Incrementar l'oferta de llançadores, sobretot durant els actes de
gran afluència, i corresponsabilitzar a l'empresa o els
organitzador del pagament del transport, fent que per la persona
visitant sigui assequible o gratuït l'ús d'aquest transport.
Cal reformular el model de transport públic que connecta els
barris amb el Parc i la connexió dels barris entre si.
Aprofitar aquest espai per a desenvolupar carrils bici i espais
d'aparcament per a bicicletes, eixamplar les voreres o fins i tot
fer carrils bus.
Repensar estructura viària de l'entorn del Parc per reduir la
mobilitat de pas per Montjuïc.
Jornades o caps de setmana sense cotxe, millora dels accessos a
peu, adopció de mesures per a reduir la velocitat de manera
efectiva, modificar les vies on es permeti circular amb vehicle
privat (reservant els carrers de recorregut més ràpid per a
vianants i vehicles sostenibles i els més llargs pel vehicle
privat), etc.
Escoles, clubs esportius, gent gran, persones amb mobilitat
reduïda, etc. Garantir un nombre adequat de places d'encotxar i
desencotxar i d'aparcament per a autocars discrecionals.
No tothom pot arribar en transport públic a la muntanya, ja que
molta gent viu fora de Barcelona. Caldria desenvolupar zones
d'aparcament a l'exterior del Parc amb un servei de llançadora
que connecti amb el lloc on es fa l'esdeveniment.
Tenint en compte les diferents zones de Montjuïc, l'època de
l'any, els tipus d'ús de l'espai, etc. Aquest òrgan ha de ser
escollit de manera democràtica.
Crear un espai  d’educació ambiental amb els recursos naturals de
la muntanya, adreçat a famílies amb infants (similar a Laludo de
la Ciutadella) i a gent gran.   La finalitat seria promoure el
joc lliure, l’exercici i la participació activa en la conservació
de la natura.
Calen rampes o altres mecanismes per a possibilitar l'accés i la
mobilitat al parc. Es menciona especialment la necessitat
d'escales mecàniques a la zona del Poble-sec. Així com el de la
millora de la mobilitat a peu al carrer Margarit, a la zona del
camp de la Satalia i a la del Teatre Grec.
Regulació de la freqüència dels busos i funicular a les hores
d'entrada i sortida de les escoles (més freqüència), reduir el
preu del bus per a alumnes dels centres educatius.
Donat que el funicular està fora de servei entre 3 i 6 mesos
l'any, estaria bé que s'incrementés la freqüència dels busos,
fossin creades noves línies o bé s'oferís un servei de bus
escolar.
Escola de Bosc de Montjuïc - Estadi Municipal Joan Serrahima - La
Foixarda, etc.
Neteja, enllumenat, vigilància i manteniment (actualment són
foscos i deixats).
Crear una parada del funicular a meitat del trajecte. Es proposa
fer aquesta parada al Passeig de l'Exposició.
Per a reduir al màxim les afectacions a les persones usuàries
dels centres educatius del Parc.
Sobretot en determinats accessos a peu, com poden ser les escales
del carrer Margarit, els jardins del Teatre Grec o el camí de la
Satalia.
Actualment existeixen problemes al parc i als barris limítrofs de
narco pisos, compravenda i consum de drogues, gossos perillosos
sense lligar, etc. Cal una major presència de la Guàrdia Urbana
durant la nit i en l'horari d'entrada i sortida dels centres
escolars.
A les escoles hi ha caps de setmana que entren a la pista i a la
muntanya hi ha actes vandàlics. Caldria incrementar la vigilància
(Agents Cívics, per exemple)  per a reduir al màxim aquestes
activitats.
Cal preservar tots els espais verds existents i, en la mesura del
possible, generar-ne de nous.
Cal també potenciar activitats conjuntes amb entitats culturals i
museus, generant una xarxa que vinculi al veïnat amb els
equipaments de Montjuïc.
La millora i el manteniment del terreny és fonamental per a
prevenir inundacions o esllavissades, com les que s'han produït
en els darrers mesos.
Canviar el model de les fonts (sortidors diferenciats per a
gossos i per a persones), més jocs d'aigua per a infants,
piscines populars, etc.
Neteja de la brutícia (específicament a la zona del Morrot),
manteniment de la flora (combatre plagues), campanyes de
sensibilització a propietaris de gossos i increment de la neteja
de les caques, existència de massa zones de descampats
descuidats, combatre el mosquit tigre, revisió de l'estat
d'alguns arbres que poden caure en camins o equipaments, etc.
Potenciar la creació de zones del Parc destinades al turisme que
no interfereixin en el dia a dia del veïnat.
Cal la instal·lació de més papereres per a facilitar el
reciclatge a la muntanya.
Cal treballar per a millorar el manteniment i la seguretat de les
zones freqüentades per a infants, i desenvolupar nous espais per
a nens i nenes. Es valora fonamentalment la creació de zones
silvestres i amb vegetació, recuperar l'esperit de 'muntanya' de
Montjuïc.  Partim de la premissa que els llocs amb una alta
presència d'infants es converteixen en llocs segurs.
Ya hace tiempo que se pide que se cambie de acera la via verde o
bien qye se señalice correctamente a la altur de la escuela. Cada
vez son mas los vehículos eléctricos de dos ruedas que usan esta
via para desplazarse. Es una temeridad, patinetes eléctricos y
bicis  que pasan a una velocidad de casi 30k.s/hr. Os pedimos que
hicierais algo hace años y aun se espera respuesta, ojala podais
incluirlo en el olan de la muntanya
Hi ha carrers on els cotxes van molt ràpid  (Lleida, Rius i
Taulet, Av. Miramar...) i no paren en els passos de vianants, ni
veuen els peatons que volen creuar. Probablement tenen la
sensació que han sortit de zona urbana i a més alguns estan a
prop d'escoles. Per exemple, al c/Lleida just abans del Museu
dels bombers; Lleida amb Tamarit, Rius i Taulet  a prop Guàrdia
Urbana; Fundació Miró o els que hi ha entre les Picornell i INEF.
Implementar una nueva tasa verde en las entradas de los eventos
realizados por entidades privadas en la Muntanya de Montjüic , a
semejanza de la tasa existente para pernoctaciones hoteleras, que
permita financiar las actuaciones que se acuerden en el Pla
d'Actuació del Parc de Montjüic.
Eliminación de los aparcamientos situados en los viales, por
ejemplo, Avinguda de l'Estadi i Avinguda Miramar.  Su eliminación
evitaría los vehículos estacionados durante largos períodos de
tiempo, tráficos innecesarios por búsqueda de aparcamientos y
aumento de la seguridad de los ciudadanos cuando transitan por
las aceras en horas nocturnas, ya que se aumentaría la percepción
visual del entorno sin la existencia de zonas oscuras entre
coches estacionados.
Solicitar a TBM que todos los vehículos destinados al transporte
público de la Muntanya de Montjuic sean eléctricos o al menos
híbridos, para que se pueda convertir el Parc de Montjüic en el
gran pulmón verde de la ciudad.
"Dar ejemplo no es la principal manera de influir sobre los
demás; es la única manera” (Albert Einstein)
El Castell de Montjuïc és un espai que compta amb un important
llegat històric i que actualment es troba desaprofitat. Es podria
fer un museu per a la recuperació de diversos aspectes i èpoques
de la nostra història. Cal, a més, potenciar el transport públic
perquè el Castell sigui més accessible i facilitar que tothom
pugui visitar l'espai.
Moltes matinades dels caps de setmana hi ha problemàtiques de
soroll, baralles, etc. degut a l’entrada i sortida de gent de les
discoteques del Poble Espanyol. Cal un increment del control
d’aquesta zona en les franges horàries en què es produeixen
aquestes problemàtiques.
És necessari que es redueixi el límit de decibels permesos al
parc. Control a través d’auditors independents (agents del
silenci), vinculats a l’Ajuntament, però pagats pels operadors
del Parc que organitzen actes que poden causar impacte acústic.
Reducció dels actes que generen incidències de mobilitat al Parc
o a les zones limítrofs amb aquest. Més informació sobre talls de
la via pública, saturació de vehicles al Parc, etc.
Hi ha una important manca de lavabos públics a Montjuïc. És
necessària una revisió dels llocs on caldria posar aquests
serveis. Tenint especial cura en les zones on hi hagi una major
afluència de gent.
Caldria establir preus més assequibles o descomptes pels veïns i
veïnes dels barris limítrofs de Montjuïc. De la mateixa manera,
també caldria establir descomptes per a persones amb diversitat
funcional, famílies nombroses o monoparentals, etc.
El turisme és positiu i necessari, però cal una regulació. En
aquest sentit, es proposa establir una taxa a les empreses
turístiques que operen a la muntanya. Aquests recursos s’haurien
de destinar a l’increment del manteniment de les zones verdes i
els diversos espais del Parc.
Les activitats del Parc no són negatives, ja que generen una
oferta atractiva, llocs de treball, etc. Tot i això, cal
incrementar el control d’aquesta activitat, sobretot pel que fa a
qüestions com els horaris, el consum d’alcohol, etc.).
Cal potenciar les zones verdes existents, millorant el
manteniment i la cura d’aquestes. És necessari treballar sobre
temes específics, com les plagues que afecten a la vegetació de
la zona del penya-segat, la potenciació dels valors
paisatgístics, i l’ampliació de l’espai verd. Hi ha zones del
parc que estan poc cuidades, i això fa que no siguin atractives
per a les persones visitants.
Caldria establir una xarxa de busos llançadora elèctrics amb una
freqüència adequada que ofereixin servei dins del Parc. Aquest
servei serviria per a potenciar l’ús del transport públic i
fer-ho de manera sostenible i ecològica.
Montjuïc és una zona on es realitzen moltes pràctiques de
conducció. La reducció d’aquesta activitat és necessària per a
disminuir la circulació amb vehicle privat al Parc.
Sobretot a l’estiu, els autocars turístics mantenen el motor
encès mentre estan aparcats. En aquest sentit, caldrien
actuacions concretes per tal d’evitar aquesta pràctica.
L’increment de la senyalització podria ser una manera d’abordar
aquesta problemàtica.
Establir mecanismes de control (vigilància) i de dissuasió
(radars, coixins berlinesos, etc.) per a garantir el compliment
dels límits de velocitat del Parc. Actualment hi ha vies on la
normativa no es compleix.
Establir vies alternatives específiques pel veïnat del Parc
durant els tancaments puntuals de l’Avinguda Maria Cristina.
Especialment per a persones amb mobilitat reduïda. Hi ha una
problemàtica específica durant els dies de pluja.
ESCALES MECÀNIQUES  per arribar a la zona de Miramar i Fundació
Miro. Actualment és inaccessible per persones grans, nens i
discapacitats
Una ciutat saludable ha de reconèixer i gaudir de la seva
dimensió espiritual, lliure de confessió i reivindicar espais
privilegiats com "meditational locum".
Algun espai de tants que hi ha al Castell podria servir per a
aquesta funció. Necessitem gaudir de l'espai sagrat natural que
ens toca amb seguretat.
Recuperem el sentit més legítim i profund de la muntanya!
Pacte per a la reducció del nombre d'actes a la muntanya, amb un
nombre màxim d'actes anuals pel conjunt de la muntanya i per
zones específiques.
Fixar un nombre màxim d’actes anuals que impliquin el tall total
de l’Avinguda Maria Cristina.
Elaborar un document de bones pràctiques per als operadors dels
actes que proposi una sèrie de mesures a seguir per a reduir els
impactes que aquests tenen en els barris propers (Revisió horaris
dels actes, semaforització, afectacions del transport públic,
etc.). Aquest document es redactarà en col·laboració amb les
entitats veïnals i les entitats coordinadores.
Consolidar una agenda compartida d'ús intern per als programadors
i operadors de la muntanya que faciliti l'organització dels actes
de manera coordinada i eviti els solapaments entre entitats
definint criteris sobre l’operador que preval. Integrar-la amb
l'Agenda de ciutat i agregar dades de totes les agendes
particulars dels diversos departaments municipals.
Agenda de difusió oberta a la ciutadania on es recullin tots els
actes organitzats a la muntanya de manera centralitzada i
coordinada amb l'Agenda de ciutat. Potenciar els canals de
comunicació existents, com la premsa dels barris.
Sistema d'alertes / newsletter que informi els veïns dels barris
propers dels actes i les seves afectacions. Cal preveure l’ús de
diversos canals de comunicació per a arribar a tots els públics
(pàgina web, premsa del barri, fulls informatius, etc.).
Impulsar el nou Pla Estratègic de l’Anella per obrir les
instal·lacions esportives a la ciutadania.
Crear una xarxa d’informadors culturals i turístics destinada a
donar a conèixer l’oferta existent i atendre als visitants.
Impulsar mesures coordinades amb els veïns i comerciants per a
fer ús tant dels equipaments esportius com culturals de la
muntanya de Montjuïc.
Reforçar la programació d'activitats compartides entre els
diversos equipaments culturals en la línia de reforçar continguts
que puguin atreure la ciutadania de Barcelona i el seu territori.
Desenvolupar iniciatives diverses per a incentivar la pràctica
esportiva de la ciutadania de Barcelona a Montjuïc (esport sa,
creació d’un ‘segell verd’, etc.). Promoure estratègies conjuntes
entre els operadors esportius (espais de coordinació).
Impulsar un sistema de descomptes i visites gratuïtes per als
residents a Barcelona, integrat amb la targeta Gaudir Més. Cal
desenvolupar aquesta tasca de manera dinàmica, amb una oferta
variada i fàcilment consultable de les activitats subjectes als
descomptes de la targeta. Les activitats que s’ofereixen han de
ser sobretot atractives pel veïnat dels barris de la muntanya i
del conjunt de Barcelona.
Dissenyar programes educatius per a donar a conèixer Montjuïc a
les escoles a través dels CRP (Centre de recursos pedagògics).
Desenvolupar una diagnosi de l’oportunitat d’implantar la
recollida selectiva a la muntanya de Montjuïc i implementar-la si
s’escau.
Elaboració de propostes d'eficiència energètica a Montjuïc.
Elaborar un mapa de soroll per a determinar quines són les zones
de la muntanya que requereixen una especial protecció i aquelles
on cal reduir l’impacte acústic generat per determinats
esdeveniments.
La proposta de possibles espais ha de ser treballada i
consensuada per les associacions veïnals, les entitats
animalistes, el grup de treball de Convivència amb gossos a
l’espai públic i l’Oficina de protecció dels animals de
l’Ajuntament de Barcelona. Actualment, les propostes d’espais per
a realitzar una ZUC que s’estan valorant són les següents: espai
pròxim a la parada del funicular de la Satalia / Carrer Segura
(habilitar un espai de la zona de pícnic) / Carrer Pierre de
Coubertin (Antic camp de softball) / Carrer Pierre de Coubertin
(habilitar espai a la zona de pícnic Pedrera del Mussol) / Plaça
de Margarida Xirgu / Espai enjardinat entre el Carrer de la Dàlia
i l’Avinguda Francesc Ferrer i Guàrdia.
Desenvolupar un Pla especial d’enllumenat per a la muntanya de
Montjuïc que conjugui les necessitats de l’enllumenat per als
vianants i cotxes amb la naturalització de la muntanya.
Prioritzar estratègies d’enllumenat en els recorreguts d’accés
als equipaments 24h i altres punts de la muntanya per augmentar
la seguretat dels seus treballadors i visitants.
Tenir en compte actuacions de millora de la seguretat
relacionades amb el manteniment de la via pública, com el
desbrossament de les vores dels camins.
Definir projectes pilot i línies d'actuació per a la urbanització
(pavimentació, mobiliari, senyalització, etc.) de camins
històrics. Realitzar un estudi previ per uniformar la manera
d'actuar en l'execució d'aquests recorreguts.
Fer una auditoria dels elements d'urbanització existents
(tanques, baranes, paviments, enllumenat, etc.) i definir
criteris comuns en els projectes d'urbanització futurs i
actuacions de renaturalització i deconstrucció (Pavelló d’Itàlia,
Pèrgola, Far de Montjuïc, etc.).
Regular l’activitat de pícnic de la muntanya i  millorar la
senyalització i el mobiliari urbà de les zones habilitades per
aquesta finalitat.
Estudiar la ubicació de fonts de beure d’acord amb els
recorreguts més transitats i les àrees més utilitzades, en
relació amb els projectes de naturalització i deconstrucció
previstos.
Desenvolupar un estudi i pla de manteniment i millora de fonts
ornamentals, especialment en els àmbits de Maria Cristina i la
Font Màgica.
Cal realitzar un estudi de les antenes de telecomunicacions de
Montjuïc amb l’objectiu de suprimir les no operatives o poc
eficients.
Revisar les casuístiques que incorpora actualment el sistema IRIS
(Incidències, reclamacions i suggeriments) de recollida
d'incidències ciutadanes per tal de crear categories que
s'adeqüin a les incidències registrades a Montjuïc.
Integrar la informació recollida a través dels diversos canals de
participació habilitats (IRIS -Incidències, reclamacions i
suggeriments-, agents cívics, comissions de seguiment dels
barris, consells de barri i de districte, audiències públiques i
Consell del Parc).
Realitzar una auditoria de l'estat i la tipologia de la
senyalització existent i desenvolupar propostes d'unificació de
la senyalització de la muntanya.
Potenciar i donar a conèixer el patrimoni històric, cultural i
natural i el paper històric de la muntanya a la ciutat a través
d’un òrgan específic per a aquesta tasca.
Desenvolupar un estudi històric per la definició dels traçats a
recuperar en l'àmbit de la muntanya, prioritzant aquells que
connectin els barris de limítrofs.

Promoure nous itineraris turístics lligats a la recuperació
d'antics camins històrics de la muntanya. Vincular al projecte
amb el guiatge de natura, la millora de l'ocupabilitat de
col·lectius en risc i la implicació d'entitats amb arrelament
territorial. La recuperació d’aquests camins històrics també ha
d’esdevenir una manera de millorar la conservació de determinades
zones de la muntanya i de facilitar la connexió a peu entre els
barris limítrofs de Montjuïc.
Redactar un protocol per a la protecció de flora, fauna i
geologia.
Publicar una guia de la fauna i la flora de la muntanya com a
eina per a donar a conèixer el patrimoni natural i potenciar la
seva conservació.
Promoure mesures de protecció de la geologia de la muntanya i
control del risc d'esllavissades i inundacions. Estudiar els
punts febles i preveure actuacions en zones de risc.
Desenvolupar un pla especial d'elements arquitectònics i
jardiners a la muntanya que revisi i detalli les fitxes del
Catàleg de patrimoni arquitectònic, inclogui noves propostes de
catalogació i unifiqui altres fonts de dades municipals (catàleg
d'art al carrer i escultures).
Crear una reserva local de natura urbana, que s’incorpori a una
Xarxa de reserves de natura urbana format, com a mínim, el Parc
dels Tres Turons, la ribera del riu Besòs i el penya-segat de
Montjuïc. Aquests espais naturals han de desenvolupar-se amb
l’objectiu de preservar la fauna vulnerable al canvi climàtic.
Aquesta mesura es recull al Pla Clima 2018-2030 de Barcelona.
Establir una agenda prioritzada per la reconversió d’equipaments
existents i el trasllat a fora de la muntanya d’aquells afectats
urbanísticament. En aquest sentit, cal tenir en compte les línies
d’actuació següents:

Equipaments afectats urbanísticament: Pavelló d’Itàlia, Escola
Municipal d’Hípica La Foixarda, camp de  rugbi La Foixarda, camp
del Club Tir amb Arc Montjuïc i el camp del Tir Esportiu de
Barcelona.

Equipaments amb proposta de transformació: camp de Julià de
Capmany, Far de Montjuïc, Jardí Botànic Històric, Pavelló
d’Itàlia, Palau d’Alfons XIII i Victòria Eugènia.