darredondort/decidim-barcelona-proposals-embeddings-768d huggingface dataset:
Una de les mesures imprescindibles i que hauria de ser la
prioritat de govern és la pacificació de carrers quan abans
millor, i el cas de Sant Antoni Abad és evident. Les actuacions
puntuals que s’han portat a terme en els darrers mesos, tant des
del carrer Floristes fins a la Rambla, al carrer del Carme, del
carrer Sant Antoni Abad fins la plaça del Pedró a Ronda Sant
Antoni, es considera que han estat un fracàs bastant gran. Les
tanques les posava i les treia qualsevol persona que volia i, per
tant, es proposa que no és facin més proves en aquest sentit i
que s’opti per mesures més arriscades.
Amb relació a la plataforma única del carrer Sant Antoni Abad i,
en consonància amb el què s’ha explicat a la sessió informativa,
es proposa que mentre no s’actuï de manera definitiva, es posin
“badens” o elements físics per reduir la velocitat dels cotxes.
Es troba incoherent el fet que al carrer Ramelleres hi hagi
propostes de pacificació i a la vegada hi hagi un pàrquing de
motos que provoca que hi hagi circulació de motos per tot el
carrer i, fins i tot, que vagin en contra direcció pel carrer
Jovellanos i es proposa que caldria treure aquest aparcament.
Creació d'un carrilbici en els carrers perifèrics del barri,
permetent la seva circunvalació i accés més senzill en bicicleta.
Creació d'un aparcament cobert, segur, accessible i vigilat per a
bicicletes, a l'estil de les estacions de trens holandeses o
daneses. Permitiria la intermodalitat amb transport públic
propers al barri (FGC, metro Catalunya, etc...)
Prohibir, i controlar el seu compliment, l'aparcament de
motocicletes i ciclomotors en totes les voreres i places del
barri, permentent una major comoditat per a vianants i persones
amb dificultat de moviment. Exemples clars d'on actuar serien la
Plaça d'Aureli Capmany o el carrer Maria Aurèlia Capmany, ple de
motos en vorera.

Les motos només haurien de poder aparcar en places de calçada i
aparcament subterrani.
Cal un major control disciplinari sobre l'incompliment de
circulació dels vehicles privats a carrers de "prioritat
vianant/bici" com Sant Antoni Abat o Hospital, on molts cotxes,
camions i motos es salten la prohibició, fent més dificultosa la
mobilitat de vianants i bicis.

Cal revisar incorporació de pilones o càmares de control de
matrícules.
Al carrer Sant Antoni Abat no es pot circular per les voreres.
Són massa estretes i resulta perillós circular amb tant de
trànsit. Cal pacificar aquest carrer i instal·lar plataforma
única. Es tracta d’una proposta que ja es va proposar al procés
de pressupostos participatius i que va ser descartada amb
l’argument que era un acció a impulsar en el marc del Pla de
mobilitat. Per tant, ara s’espera que s’executi ja que no va
poder ser objecte de votació de la ciutadania i és un projecte
imprescindible.
Amb la pacificació prevista de Sant Antoni Abat, es preveu que la
sortida dels cotxes del pàrquing de la Boqueria es faci pel
carrer Hospital ja que serà la ruta més directa per sortir del
barri. En aquest carrer és on es preveu també abocar les sortides
d’altres pàrquings. Per part del comerç preocupa que aquests
canvis no siguin percebuts com a molt dificultosos per part dels
clients de la Boqueria tot just ara que estan tornant al mercat.
L’actual context és una oportunitat i s’està treballant per
recuperar el mercat de la Boqueria com un mercat de barri i de
ciutat i per això cal estudiar quina és la millor solució per la
sortida dels cotxes per no concentrar-los tots al carrer
Hospital.
Es valora positivament l’estratègia de pacificació proposada,
facilitant que sempre es pugui entrar al barri i sortir-ne, però
no donant facilitats a que es pugui travessar tot el barri
transversalment. En aquest sentit es valora positivament la
proposta de pacificació de Sant Antoni Abat i els canvis de
sentit proposats. Actualment és molt estressant viure al barri.
Hi ha moltes friccions amb els vianants que són la baula més
feble de la cadena. Cal fer un barri més habitable i amable ja
que és un barri massa agressiu en molts aspectes i per tant és
necessària la pacificació de carrers
Cal generar entorns i camins segurs perquè els infants puguin
anar a totes les escoles del barri amb seguretat i comoditat. Per
posar un exemple a l’escola Pia Sant Antoni ara s’ha obert un
altre accés pel carrer de la Cera per evitar aglomeracions en
context COVID-19 i es produeixen massa friccions i situacions
d’inseguretat, entre moviment de canalla, càrrega i descàrrega
sense zones habilitades, trànsit de cotxes, etc.
El carrer Joaquim Costa es podria tancar al trànsit i reservar-lo
per a vianants una o dues vegades al més com a prova pilot i
valorar-ne l’experiència.
Els projectes de pacificació de carrers mitjançant la creació de
superilles estan comportant un augment automàtic dels preus del
lloguer dels locals i comerços segons indiquen els representants
del comerç. Per aquest motiu proposen regular i limitar el preu
del lloguer abans d’impulsar aquest tipus d’estratègies de
pacificació.
Es proposa estudiar la possibilitat de fer per a vianants el
darrer tram del carrer Nou de la Rambla. D’aquesta manera es
podria donar més visibilitat a l’espai i gestionar millor les
cues de la gent que espera per accedir.
La part baixa de Nou de la Rambla hauria de ser semipeatonal, i
facilitar l’accés a hotels, pàrquing etc... Pel carrer Sant
Ramon, han de poder passar ambulàncies perquè van cap al CAP i
entre Sant Ramon i San Oleguer podrien passar per Sant Ramon per
no col·lapsar l’avinguda Drassanes
Es valora de manera positiva que es reguli l’entrada en vehicle
privat al barri amb la instal·lació de càmeres de control. Ara
bé, de la mateixa manera que els veïns residents poden demanar
que s’autoritzi puntualment l’entrada a familiars per fer
encotxament o desencotxament, es valora que els comerços també ho
haurien de poder fer. Per exemple, hi ha botigues d’ortopèdia que
tenen clients amb mobilitat reduïda que haurien de poder accedir
al barri.
El carrer Om hauria de ser per a vianants. No disposa de comerç,
pàrquings, ni altres activitats i caldria donar-li vida i fent-lo
per a vianants es podria atreure als veïns i veïnes a anar més
per aquest carrer. S’apunta que no té sentit que passin cotxes
per un carrer on no hi ha res.
La connexió amb la xarxa de ciutat és molt important. Cal
garantir una bona connectivitat amb la resta de carrils bici. La
bicicleta s'agafa sobretot per anar cap a fora del barri i, per
tant, és clau tenir una bona connexió que permeti circular amb
seguretat.
Caldrà veure com encaixen les diferents propostes de carrils bici
que s’estan fent des del Pla d’accions de mobilitat del Raval o
des del procés participatiu de pressupostos participatius. Per
exemple, el carril bici de Plaça Catalunya ha passat a fase de
votació en els pressupostos participatius de l’Eixample i en el
cas que s’executi caldrà veure com encaixen les diferents
propostes.
El carril perimetral pot ajudar a donar seguretat en la mobilitat
en bicicleta. Però cal ser més conscients de la necessitat de
reduir la velocitat de bicicletes i, especialment, de VMP quan
s’accedeix al casc vell. Alguns patinets circulen a molta
velocitat i cal ser més cívics i més exigents en el compliment de
la normativa.
Es valora positivament la proposta de donar més protagonisme a la
bicicleta al carrer de la Lluna i a fer el canvi de sentit de
circulació de la proposta tècnica. Per fer-ho, però, caldria
modificar algun tema d’aparcament al tram que dona a Riera Alta.
Cal posar infraestructura per promoure la mobilitat en bicicleta.
Hi ha escassetat d’aparcaments i, per exemple, a les zones
properes a la Boqueria s’ha demanat i ha estat denegat.
Es valora de manera positiva els canvis de sentit de circulació
proposat perquè no es pugui creuar el barri. Tot i que això no es
faci als carrers Hospital i Sant Pau i es deixen com a vies
transversals, si només es permet accés en les hores regulades no
hauria de ser massa problemàtic.
El carrer Peu de la Creu té les voreres molt estretes i
l¡encreuament amb Joaquim Costa es fa a nivell. Actualment és un
carrer molt tranquil, però si tal i com es preveu en el Pla, la
voluntat és que Joaquim Costa adquireixi més protagonisme i
absorbeixi més trànsit, caldria assegurar-se que no esdevingui un
punt conflictiu i tingui un impacte negatiu pels veïns.
Hi ha carrers on hi ha moltes motos estacionades a les voreres i
dificulten molt el pas dels vianants. Alguns exemples són el
carrer Ramelleres, Pintor Fortuny o Floristes de la Rambla.
Caldria preveure com treure-les; per exemple es podrien destinar
places de DUM en algunes hores, o crear espais que puguin ser
polivalents. Cal ordenar i regular aquest aparcament i ser més
estrictes.
Es valora de manera molt positiva la proposta de regulació
horària que es fa des de l’equip tècnic.
Al carrer Salvador hi ha molt moviment de càrrega i descàrrega ja
que hi ha molta presència de comerços de fruites i verdures que
mouen molta mercaderia. Sembla que ara mateix la única oferta de
places de DUM són a la Ronda Sant Pau. Caldria estudiar si hi ha
altres carrers que puguin admetre més places de DUM o limitar les
llicències d'aquest tipus activitats per mirar de limitar la gran
afluència de persones a aquesta zona. Si ara ja és problemàtica
la càrrega i descàrrega, quan es limiti l’horari de 9 a 12h la
situació es pot agreujar.
Si es tira endavant la plataforma única a Sant Antoni Abat, a
l’eliminar les voreres estretes, pot facilitar que el darrer tram
de transport de mercaderies es faci amb carretons i, per tant,
que puguin aparcar a la Ronda Sant Pau i Sant Antoni i no hagin
d’entrar amb els vehicles a la zona. Això alleugeriria la pressió
de la DUM a tota la zona i milloraria la situació del carrer
Salvador.
Atès que la idea és limitar a unes hores del dia la càrrega i
descàrrega, es valora que caldria cercar altres usos a aquestes
places reservades per DUM per optimitzar els usos de l’espai
públic. Per exemple, es poden destinar a aparcament per a motos,
aparcament de bicicletes que fan transport de mercaderies
d’última milla, a zones de joc infantil, a millorar les gestió
dels residus dels comerços, etc. També des de l’àmbit del comerç
estaven estudiant la possibilitat de proposar situar terrasses en
aquests espais a canvi de reduir els horaris d’obertura de bars i
restaurants. Caldria pensar diferents usos i pensar per cada
plaça o zona com es podrien aprofitar o a quines necessitats
poden donar resposta.
Des de l’eix comercial s’està treballant per promoure el
repartiment d’última milla al barri a través de bicicletes, però
s’han trobat que els han començat a multar per estacionar en
llocs indeguts. Caldria preveure algun espai per a aquesta
càrrega i descàrrega.
En algunes zones, els espais de vianants queden ocupats pels
residus dels comerços que envaeixen les voreres. Cal millorar la
gestió i coordinació d’aquesta recollida.
A part de ser zona de càrrega i descàrrega, la Plaça dels Àngels
ha de ser un espai de trobada veïnal que fomenti el passeig de
persones. Per això, caldrà saber quin pla tindrà la Guàrdia
Urbana per fer complir els horaris.
'- Descripció breu:
Reforma del pati infantil en un jardí verd infantil, amb
participació activa de parcs i jardins per mantenir l’espai i
augmentar la diversitat de jocs dins l’espai amb una mirada de
coeducació.
- Descripció ampliada:
La situació actual és un pati amb estructures arquitectòniques
cimentades, jardineres amb cantonades perilloses,  grades
desiguals, terra lliscant en cas de pluja i espai amb sol
directa.
Des de la comissió de pati de l’AFA de l’escola portem uns anys
per aconseguir un espai verd natural per fer ombra, però la falta
de coneixement en jardineria fa inviable el projecte.
Es planteja fer una reforma de les estructures perilloses,
substituir les grades cimentades per grades de fusta,  modificar
el terra per evitar relliscades i augmentar les jardiners per
aconseguir un espai d’ombra natural. I per altre banda, fer una
espai amb una mirada de coeducació en el repartiment dels espais
de jocs.
Aquest espai, que està dins de l’escola  la sedeta beneficiaria a
tots els infants del barri, ja que el pati està obert a la
ciutadania dins el programa de patis oberts de l’ajuntament. A
part de fer de pulmó verd per la ciutat.
EL resultat esperat és obtenir una espai amb ombra natural de joc
per infants, amb una reforma biosostenible i segura.
- Barri:
Districte gràcia . Barri camp del grassot i gràcia nova
- Cost aproximat orientatiu:
200.000 euros
- Com incorpora la perspectiva de gènere el projecte?
Aportar un espai de joc sense estereotips de gènera, l’espai amb
una mirada de coeducació.
- Quin és l'impacte esperat del projecte?
Espai verd segur de jocs per nens i famílies, prioritzant ombra
natural i afavorir igualtat d’espais de joc amb una mirada de
gènera.
- Quins agents caldrà implicar en el plantejament i execució del
projecte?
Consorci d’educació
Departament Parcs i jardins
Departament d’igualtat
És president de l’Institut de Drets Humans de Catalunya
i Professor titular de Dret internacional públic i Relacions
internacionals de la Universitat de Barcelona. Va participar en
la redacció i adopció de la Carta Europea de Salvaguarda de Drets
Humans a la Ciutat i del Pla de Drets Humans de Catalunya. Ha
assessorat a sindicatures locals, a diversos municipis i al Fòrum
de Síndics i Síndiques, Defensors i Defensores Locals. És membre
de la Comissió d'Empara del Reglament de Participació Ciutadana i
del Consell Acadèmic Assessor de l’Agenda 2030 de l’Ajuntament de
Barcelona.

* Web: www.davidbondia.cat ( http://www.davidbondia.cat/ )
* Twitter: https://twitter.com/davidbondia 
( https://twitter.com/davidbondia?s=21 )
* Telegram: https://t.me/DavidBondia
Les entitats que han presentat aquesta candidatura són:

* aFFaC - Associacions Federades de Famílies d'Alumnes de
Catalunya
* Associació per a les Nacions Unides a Espanya
* Associació per l'Estudi i Promoció Benestar Social (PROBENS)
* Asociación por la Paz y los Derechos Humanos Taula per Mèxic
* Associació Acció Internacional per la Pau- IAP Catalunya
* Associació Alternativa Intercanvi Pobles Indígenes
* Associació Catalana d'Enginyeria Sense Fronteres
* Associació Catalana per a la Defensa dels Drets Humans
* Associació Cultural Nau Bostik
* Associació de Planificació Familiar de Catalunya i Balears
* Associació Iridia, Centre per la Defensa dels Drets Humans
* Associació pel Desenvolupament de la Casa de Mali
* Asociación Mujeres Palante
* Associació Punt de Referència (Acompanyament a Joves
Extutelats)
* Centre d'Estudis per la Pau JM Delàs
* Comissió Catalana d'Ajuda al Refugiat
* Comunitat Palestina de Catalunya Terra Santa
* Consell d'Associacions de Barcelona
* Consell Nacional de la Joventut de Catalunya
* DESC Observatori Drets Humans
* FAVB - Federació d'Associacions Veïnals de Barcelona
* Federació d'entitats de la Discapacitat Intel·lectual i del
Desenvolupament de Catalunya
* Federació d'Entitats de Persones amb Discapacitat Física- ECOM
* Federació Ecologistes en Acció de Catalunya
* Fundació Jaume Bofill
* Fundació Internacional Olof Palme
* Fundació Mon-3
* Fundació per la Pau
* Fundació Secretariado Gitano
* Fundació Solidaritat Universitat Barcelona
* Institut de Drets Humans de Catalunya
* Institut per a la Cultura Democràtica a l'Era Digital
* Nexes Interculturals, SCCL
* Associació Observadors/es per la democràcia
* Observatori contra l'Homofòbia
* OVI (Oficina Vida Independent)
* PIMEC, Petita i Mitjana Empresa de Catalunya
* Secretariat d'Entitats de Sants-Hostafrancs-La Bordeta
* Servei Civil Internacional- Catalunya
* SOPEDAU-Solidaritat, Desenvolupament i Pau
* SOS Racisme
* SUDS - Associació Internacional de Solidaritat i Cooperació
* Surt, Fundació de Dones, Fundació Privada
* Tot Raval, Fundació Privada
* Unió de Federacions Esportives de Catalunya
* Xarxa de l'Observatori del Deute en la Globalització
Llicenciada en Història, va participar en la lluita estudiantil
antifranquista per la qual cosa va ser detinguda, empresonada i
processada. Ha participat en les lluites feministes. Ha sigut
catedràtica d’IES. A la ciutat de Barcelona, als IES Verdaguer
(Ciutadella), Miquel Tarradell (Raval) i Sant Andreu (Nou
Barris). Ha format part de grups d’investigació de la UAB
centrats en la presència de dones i homes als mitjans. Ha rebut
el premi Emilia Pardo Bazán i el premi 8 de març. Ha sigut
presidenta de l’Associació pel Dret a Morir Dignament, que ha
presentat la seva candidatura.
És educador social. Llicenciat en Filosofia i Ciències de
l'Educació, secció Psicologia. Històricament ha treballat a
Serveis Socials d'Atenció Primària. Des del 2001, cap de l'Àrea
de Serveis Personals a l'Ajuntament de Vilassar de Mar. Prové del
món dels esplais vinculats al MCEC i a ESPLAC. Actualment és
membre del Consell Municipal de Benestar Social de Barcelona, del
Consell de governança de l'Acord Ciutadà per una Barcelona
Inclusiva i del Consell rector de l'IMMSB. Ha estat presentat pel
Col·legi d’Educadors i Educadores Socials de Catalunya.
Persona dedicada al moviment veïnal de Barcelona des de fa més de
25 anys. President de l'Associació de veïns i veïnes de la Vila
Olímpica i President de la CONFAVC. Ha estat vicepresident de la
FAVB de Barcelona, treballant en diferents temes, habitatge,
urbanisme, educació, participació, famílies, infància, entre
d'altres. Medalla d'honor de la Ciutat de Barcelona i membre de
la comissió d'empara del Consell de Ciutat de Barcelona. Ha estat
presentat per l’Associació de Veïns i Veïnes de la Barceloneta.
Doctora arquitecta des de 2002 i professora d'Urbanisme de
l'ETSAB-UPC des de 2003. Entén l'urbanisme com una eina per a la
igualtat, facilitador de drets i com una responsabilitat política
i col·lectiva. Des d'aquesta mirada ha intentat fer docència,
recerca i activisme. També ha estat responsable d'Urbanisme de la
ciutat de Santa Coloma de Gramenet entre 2015-2019, càrrec que li
ha aportat experiència en l’aplicació de polítiques públiques. La
seva candidatura ha estat presentada per l’entitat Col·lectiu
Punt 6.
Dedicada al món de l'educació i l'activisme social. Llicenciada
en Psicologia i diplomada en Magisteri. Ha exercit com a
professora d'educació secundària i com a directora d'un institut.
Va ser durant set anys portaveu del sindicat USTEC·STEs.
Cofundadora del Seminari Ítaca d'Educació Crítica. Escriptora de
llibres i articles en revistes especialitzades, ha impartit
nombroses conferències sobre la necessitat de l'educació com a
una arma d'alliberament individual i col·lectiu. La seva
candidatura ha estat presentada per la USTEC·STEs (IAC).
El candidat ha acreditat la seva defensa dels drets fonamentals a
través de la seva col·laboració durant 26 anys amb entitats LGTBI
i a més compta amb una formació jurídica amb nivell de doctorat,
complementada amb estudis d'igualtat de gènere i mediació. Ha dut
a terme diverses publicacions que acrediten que ha aprofundit en
l'estudi dels drets LGTBI, la seva evolució i les propostes de
millores legals en la matèria. També com professional de
l'advocacia ha dedicat bona part de la seva carrera professional
a la defensa jurídica en matèria de drets de la persona.

Les entitats que han presentat aquesta candidatura són:

* Associació 17 de maig
* Associació de Gais Positius
* Associació de Pares i Mares de Gais, Lesbianes, Bisexuals i
transexuals AMPGIL
* Associació Encara en Acció Moviment Afectiu Sexual i de Gènere
* Associació Grup d'Amics Gais, Lesbianes, Transsexuals i
Bisexuals (GAG)
* Consell d'Associacions de Barcelona
* Fundació Privada Enllaç
* Observatori conta l'Homofòbia
* Stop SIDA
Persona amb experiència associativa en diferents entitats
(Auxilia, ACIM, AVEE; ...), fundacions (APIP-ACAM, Salas,
Lestonnac, Pere Mitjans, Pere Tarrés, Fundesplai, ...) i
federacions (ECOM, DINCAT, FCVS, FEICAT, ECAS, ...). Experiència
de direcció i gestió en diferents Administracions (Institut
Municipal de Persones amb Discapacitat, Ajuntament de Barcelona,
Diputació de Barcelona, Generalitat de Catalunya i Govern
d'Andorra). Director de l'Observatori Internacional de la
Democràcia Participativa del 2006 al 2011. Llicenciat en Ciències
Químiques, Màster en Funció Directiva a l'Administració Pública,
Director d'Activitats de Lleure.

La seva candidatura ha estat presentada per les entitats
següents:

* +Educació SCCL
* AFAP
* Apostolat del Mar "Stella Maris"
* Arrels Fundació
* Associació Catalana de persones amb Malalties Neuromusculars
* Associació Creació d'Estudis i Projectes Socials- CEPS
* Associació de Veïns del Barri de Sant Antoni
* Associació de Veïns i Veïnes de l'Esquerra de l'Eixample
(AVVEE)
* Associació de Veïns i Veïnes del Besós
* Associació DSiR (Associació de Planificació Familiar de
Catalunya i Balears)
* Associació Salut i Família
* Castellers de la Vila de Gràcia
* Centre Moral i Instructiu de Gràcia
* Centro Asturiano de Barcelona
* Consell d'Associacions de Barcelona
* Coordinadora d'Associats per la Llengua catalana (CAL)
* Coordinadora d'Entitats de l'Eix Prim
* Coordinadora d'Entitats del Poble Sec
* Coreixample
* Dincat Federació
* ECAS, Entitats Catalanes d'Acció Social
* Ens de l'Associacionisme Cultural Català
* Equip Clínic CIPAIS
* Escola Gregal SCCL
* FAVB - Federació d'Associacions Veïnals de Barcelona
* Federació Catalana de Drogodependències
* Federació Catalana de Voluntariat Social
* Federació Catalana Entitats contra el càncer (FECEC)
* Federació d'Associacions de Gent Gran de Catalunya (FATEC)
* Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya
* Federació ECOM
* Federación de Casas Regionales y Entitades Culturales en
Catalunya
* Fundació Alfonso Comín
* Fundació AMPA Lestonnac Barcelona
* Fundació APIP- ACAM
* Fundació Ared
* Fundació Catalana de l'Esplai (FUNDESPLAI)
* Fundació Comtal
* Fundació de la Santa Creu
* Fundació Francesc Ferrer i Guàrdia
* Fundació Gresol Projecte Home
* Fundació Joan Salvador Gavina
* Fundació Mercè Fontanilles
* Fundació Pere Tarrés
* La Confederació del Tercer Sector Social de Catalunya
* Secretariat d'Entitats de Sants-Hostafrancs-La Bordeta
* Surt, Fundació de Dones
* Taula d'Entitats de Sarrià
* Tot Raval Fundació Privada
* Unió de Federacions Esportives de Catalunya (UFEC)
* Unió d'Eixos Comercials Turístics Barcelona Oberta
Proposem una revisió dels mecanismes d'inspecció. Podem constatar
que hi ha irregularitats i problemes amb les inspeccions
(confusió habitació i llar completa) i amb les notificacions (40%
d'afectats no ha rebut bé la notificació). Plategem la
possibilitat d'incloure passos previs com preavisos i ordres
de cessament de l'activitat abans de posar sancions per evitar
embargaments i litigis a persones en situació delicada.
L'objectiu és extreure l'ús turístic, però no enfonsar vides.
D'altra banda, proposem ajustar la proporcionalitat de les multes
segons casos, s'ha de distingir entre organitzacions fraudulentes
i persones. Finalment, creiem imprescindible una campanya de
sensibilització que expliqui clarament les casuístiques
(prohibició de lloguer d'habitacions i residència habitual, si és
el cas) i la dimensió/gravetat de la sanció (60 mil euros),
perquè la majoria de la gent no ho sap. Tenim enquestes per
demostrar-ho.
Des del primer dia que els vaig descobrir, també al meu carrer,
vaig poder constatar l'anomalia que representaven. Com es pot
donar permís a un NEGOCI EN UN EDIFICI SENCER, amb l'alt
rendiment econòmic que suposa, SENSE CAP RESPONSABLE PRESENCIAL
24H?, com a qualsevol Hotel o Pensió! ON ÉS EL LÍMIT D'ADMISIÓ I
SOSTENIBILITAT TURÍSTICA en una ciutat tan densa? Sabeu, en
aquests tipus d'apartaments s'hi allotjen grups de persones
(joves, la majoria) que ja han llegit a les xarxes que a BCN s'hi
pot fer de tot? Que manifesten un total menyspreu als veïns que
hi vivim, impedint-nos fer la vida que fins llavors havíem
teixit, gaudit i preservat. Es permeten aquestes actituds: Fer
vida grupal als balcons amb crits i cants embriacs. Llançament de
cigarretes i llaunes al carrer. Música a fort volum, tant de dia
com de nit. Es inadmisible i intolerable! La normativa hauria
d'obligar a una vigilància presencial 24H per a GARANTIR UNA
CONVIVÈNCIA DIGNA I EL MÉS ESTRICTE RESPECTE ALS VEÏNS!
Des de l'Institut Ostrom hem elaborat l'informe "La llar
compartida a Barcelona i a Europa". El treball presenta el marc
regulador de la llar compartida a Barcelona i realitza una
aproximació sistemàtica a l’estat de la situació normativa a sis
capitals europees: Copenhaguen, Londres, Lisboa, Amsterdam, París
i Berlín.

Recull variables com l’autoritat competent, la recaptació de la
taxa turística, el règim necessari per a ser amfitrió, el nombre
d’usuaris simultanis, el temps màxim per visitant, el lloguer
màxim anual i els impostos aplicables.

Recomanem que l'Ajuntament faci un bon ús de les atribucions que
confereix el decret de Turisme de Catalunya i la llei 5/2020 i
aposti per una normativa que aporti legitimació a l’activitat
dels amfitrions, seguretat jurídica i una bona relació amb les
administracions públiques i la ciutadania.

https://institutostrom.org/wp-content/uploads/2021/03/Dossier-LaLlarCompartida.pdf
Planificar la infraestructura verda amb priorització de
l’equitat, l’accessibilitat, la dimensió, la quantitat i la
connexió metropolitana i dins la ciutat. Incloure-hi els
corredors verds i els eixos verds.
Desplegar la Carta del Verd i la Biodiversitat i aplicar-la als
projectes d’urbanització, edificació i millora de l’espai públic,
com a instrument de disseny del sòl, l’aigua i la vegetació.
Executar els projectes planificats amb l’objectiu d’arribar a les
160 hectàrees l’any 2030 (+1 metre quadrat de verd per habitant)
Participació de Barcelona en el desplegament del Pla especial de
protecció del medi natural i del paisatge del Parc Natural de la
Serra de Collserola (PEPNat Collserola).
Continuar avançant i desplegant la gestió ecològica i la
naturalització de determinats espais verds
Experimentar i aplicar la sembra de prats de flor amb barreges de
llavors de plantes autòctones.
Potenciar els projectes d’implicació de la ciutadania en accions
de natura a la ciutat, com per exemple el programa Mans al Verd,
l’estratègia d’agricultura urbana, etc.
Desenvolupar un servei (formació, assessorament, bones
pràctiques, subvencions, recursos, etc.) per atendre les
necessitats de les diferents organitzacions (entitats, hospitals,
comerços, hotels, empreses, indústries...) per ampliar la natura
en els seus espais en el marc de la Xarxa de Compromís Barcelona
+ Sostenible.
Crear un observatori de la biodiversitat per recollir, estudiar,
analitzar i difondre la informació al servei de les polítiques
sobre natura urbana i de la ciutadania en general. Seguiment de
l’estat i l’evolució del patrimoni natural amb banc de dades,
sistemes d’indicadors del vers i la biodiversitat, cartografia,
estudis i coneixement de la ciència ciutadana.
Elaborar i fer pública una avaluació de l’impacte global de la
natura sobre la salut de la ciutadania analitzant qüestions com
la qualitat de l’aire, el soroll, millora de biodiversitat,
aigua, calor i temperatura, agricultura urbana, salut i benestar,
desserveis (zoonosi, al·lèrgies, etc).
Dotar els treballadors i treballadores de Parcs i Jardins de
recursos, nous perfils professionals i capacitacions
d’ecojardineria per maximitzar la gestió ecològica i la
naturalització dels espais verds.
Promocionar els projectes de ciència ciutadana com per exemple el
Liquen City o l’urban BMS (uBMS). Aquest darrer coordinat pel
CREAF per la monitorització voluntària de papallones:
http://ubms.creaf.cat/
Promoure projectes de divulgació i conscienciació sobre la
convivència amb la natura a la ciutat abans d’aprofundir en com
fer més participació. Perquè augmentar la participació ciutadana
en aquests projectes hi ha d’haver un canvi de sensibilització
pel que fa a la concepció del que és el verd urbà espontani i
posar-lo en valor.
Provar en un punt de la ciutat (i no en parcs només) l’aplicació
més salvatge i intensa de la natura, inclosa l’aigua, perquè la
ciutadania la conegui. Fer com una mena de laboratori o mostrari
en un entorn urbà per provar mesures i ensenyar la natura a la
ciutadania. Podria estar relacionat amb els refugis climàtics.
Conservar els hàbitats i les espècies aquàtiques. Posar en valor
l’alt impacte del mar en la salut de les persones. Hi ha molts
quilòmetres de litoral, fa poc es van trobar tortugues i ous de
tortuga a la platja, es podria parlar dels parcs d’esculls de
Barcelona, etc. Existeixen diverses associacions que treballen a
l’entorn del mar. Dos projectes que podrien servir d’exemple per
incorporar al Pla: un és Barcelona Mar de Ciència amb l’Institut
de Ciències del Mar, per treballar la ciència ciutadana lligada
al mar i l’altre és el centre expositiu que el Centre de la
Platja planeja tenir dins de l’ampliació del Port Olímpic per
parlar del coneixement ambiental del mar. Tenir en compte el verd
que habita a l’aigua per augmentar el recompte de verd de la
ciutat.
Incorporació de propostes educatives a les escoles que puguin
servir com a monitoratge de la biodiversitat de la ciutat. Com a
exemple, l’il·lustrador Àlex Mascarell va repartir unes làmines
amb dibuixos d’ocells que serveix com a aprenentatge i també pot
servir com a sensibilització per la participació ciutadana en els
infants.
https://twitter.com/Eduard_batista/status/1382777471028895747?s=20
Informar el jovent de que existeixen aquests processos
participatius on la ciutadania pot aportar les seves propostes.
Si es fan servir canals i xarxes que utilitzin els joves com
Spotify o Instagram. Un anunci que recorden molt és un que es va
fer sobre el masclisme, que venia de l’Ajuntament de Barcelona
que es va fer a través de Spotify. També fer campanyes amb
missatges potents com la de reciclatge «envàs on vas».
Que l’Ajuntament incrementi les façanes vegetals i cobertes
verdes en els edificis municipals. Als casals d’avis es pot
promoure el tenir cura del verd en els locals i els seus patis.
https://www.instagram.com/coverd_bcn/
Suport de Parcs i Jardins per facilitar la plantació d'escocells
per part del veïnat: epermisos, facilitar llavors i plantes,
promoure una campanya comunicativa perquè els escocells deixin de
ser pipi-cans, cendrers o que no s’hi aboquin les galledes
d’aigua amb sabó. Que hi hagi un sistema per demanar
l’autorització per plantar escocells com es fa a París o
Estrasburg. Es sol·licita un servei de suport adreçat a la
ciutadania particular més enllà de les escoles o dels projectes
municipals. https://eskocells.blogspot.com
Elaborar documents en vídeo sobre la biodiversitat de zones
properes per a usos pedagògics. https://vimeo.com/296814508
Es proposa que les escoles gestionin millor els seus espais verds
inclús per obrir-los a la ciutadania
Montjuïc i el Parc de la Ciutadella són dels punts amb major
biodiversitat de la ciutat i no hi ha cap corredor verd entre
ells. L'opció més plausible seria Passeig Josep Carner, Passeig
de Colom, Passeig d'Isabel II i Avinguda Marquès de l'Argentera.
Es podria pensar en la seva continuació per enllaçar els rius
Llobregat i Besòs
A Barcelona hi ha una densitat de 80-95 gats/Km2 (8000-9500 gats
ferals en unes 700 colònies). Com a referència el gat salvatge
assoleix en hàbitat òptims de menys d`1gat/Km2. La densitat de
gats ferals multiplica per quasi 100 la que pot assolir el gat
salvatge en hàbitats òptims. Això crea una pressió sobre la
petita fauna tan intensa que fa molt difícil trobar sargantanes o
que faltin com a nidificants moltes espècies d'ocells a alguns
parcs que reuneixen condicions de vegetació adequades. Aquest
parcs es converteixen en embornals de biodiversitat.

En la planificació haurien de ser com a zones nucli el vessant de
Collserola i parcs adjacents, Tres Turons, Montjuïc i Ciutadella,
els parcs històrics, els boscos urbans i els refugis de
biodiversitat.
Barcelona té hàbitat potencial per a moltes espècies animals que
no poden arribar per sí mateixes per tenir una mobilitat reduïda,
ser incapaces de travessar ambients hostils o tenir dificultat
per colonitzar nous espais. Hi ha el precedent d'èxit del falcó
pelegrí, però s'haurien d'estudiar espècies de insectes, amfibis,
rèptils...No tenen perquè ser espècies amenaçades, tot i que
l'hàbitat urbà podria ser un garant de conservació en alguns
casos. Hi ha moltes espècies candidates a ser reintroduïdes.
Entre Montjuic i la desembocadura del Llobregat, el tram del
Delta barceloní mereix una renaturalització, un reconeixement
dels valors naturals, i un accés a la ciutadania.
En barris densos, amb difícils oportunitats de obrir parcs,
renaturalitzar els carrers de plataforma única - super illes-
aixecant paviment per fer parterres,  i facilitant la gestió
participada de veïnat i comerços en aquests espais, jardinets a
peu de carrer.
Seria interessant disposar un d'un inventari exhaustiu
(cartografia i tipificació d'hàbitats i espècies) dels espais
naturals i seminaturals que no estan gestionats per Parcs i
Jardins i que no formen part del Parc Natural de Collserola
(vessants marítims de Montjuïc, vessants no edificats als cims
dels Tres Turons, peu de mont de la serra de Collserola...). En
aquests indrets s'hi refugien les úniques mostres dels hàbitats i
les espècies que han sobreviscut a l'expansió de la trama urbana
i haurien de convertir-se en indrets emblemàtics des del punt de
vista de la conservació i de la divulgació. Al mateix temps,
caldria evitar fer-hi qualsevol mena d'actuació que en redueixi
la superfície o que n'alteri la naturalitat. També caldria
establir mecanismes que impedeixin l'establiment d'espècies
exòtiques i també d'espècies cosmopolites pròpies d'ambients
ruderalitzats (nitrogenats, trepitjats, etc.).
Que el Pla estigui present a totes les àrees de l’Ajuntament, que
s’executi i tingui una translació real a totes les activitats que
s’estan fent als espais verds de Barcelona, que hi hagi un
protocol que obligui que els projectes nous passin pel Pla, de
manera que es respecti la biodiversitat existent.
Treballar espais verds des del punt de vista de la salut,
insistir en els estudis que s'estan fent per posar en valor el
verd com per exemple l'estudi d’IS Global, “Les ciutats que
volem” ( https://www.isglobal.org/ca/ciudadesquequeremos ), on hi
ha un especial sobre com els espais verds afavoreixen la salut de
les persones
Es proposa estudiar la complementarietat en la promoció de la
biodiversitat en les zones urbanes habitades i afectades pel
planejament per ala construcció del Parc dels Tres Turons. Els
habitatges actuals disposen i tenen curs d'espais verds que poden
afavorir la biodiversitat.
Es proposa organitzar una acció d'àmbit ciutat on promoure els
valors de la biodiversitat com per exemple tancar tota la
muntanya de Montjuïc al trànsit rodat durant un cap de setmana i
programar activitats de sensibilització, coneixement i educació
ambiental per a tota la ciutadania. És molt motivador que hi
hagi iniciatives puntuals i festives per engrescar, divulgar i
sensibilitzar, lligades a l’ús de les noves tecnologies, com
un BioBlitz 
( https://ideasmedioambientales.com/que-es-el-bioblitz/ ).
Crear una prova pilot de detecció i catalogació de jardins
històrics, a la franja de Collserola de Sarrià (extensible a
altres barris): tot i que siguin privats s’ha de fer un esforç
per preservar-los.
Es proposa fer una revisió del Pla General Metropolità per
desprogramar infraestructures previstes, fer requalificacions...
Com ja s’ha fet amb el PEPNat[1] ( about:blank ). D’aquesta
manera es podrà blindar i consolidar la falda de Collserola.

El PEPNat té la figura de l’espai funcional, espais que no regula
pròpiament però que indica que són importants (com la falda de
Collserola, el Parc de l’Oreneta...). El Pla Natura hauria de fer
una mena de normativa a complir per part de tot l’Ajuntament per
evitar que es facin segons quines intervencions a l’àmbit que
regula el PEPNat.

[1] ( about:blank ) Pla especial de protecció del medi natural i
del paisatge del Parc Natural de la Serra de Collserola.
Es proposa introduir conceptes més enllà de la visió
antropocèntrica del verd, començar a parlar del Dret de la
Natura: dret a existir, desenvolupar-se; dret a la precaució i
dret a la reparació i la restauració.

Harmony with Nature ( http://www.harmonywithnatureun.org/ ), un
programa permanent de les Nacions Unides, recopila diferents
iniciatives a nivell global que s’estan desenvolupant en relació
amb els Drets de la Natura, i algunes són a nivell municipal.
S’han de començar a introduir aquests conceptes a la normativa de
l’Ajuntament i adaptar tota la normativa de l’Ajuntament a
aquests conceptes ajudarien a trencar amb la visió capitalista i
antropocèntrica de la Natura. Proposa canviar el concepte serveis
ambientals (reitera que la Natura serveix als humans), per
bondats ecosistèmiques perquè són béns dels quals ens nodrim.
Es proposa que Barcelona s'integri en xarxes a nivell nacional
de conservació de la Natura, com l'Aliança Global pels Drets de
la Natura ( https://www.therightsofnature.org/ ). Explorar
integracions i participacions actives de la ciutat en aquest
tipus de xarxes que engloben administracions, entitats, etc.
En espais seminaturals com Montjuïc, el Carmel, la part baixa
Collserola, hi ha problema d’invasió especies exòtiques, nitrats
al terreny que condicionen espècies generalistes. Les espècies
locals de Collserola no sobreviuen. S’ha d’estar alerta de la
pèrdua d’espècies pròpies dels nostres ecosistemes naturals degut
a les espècies oportunistes, molt adaptades a aquests medis.
Conscient que no tenim manera de mantenir l’ecosistema intacte,
s’hauria de treballar en la sensibilització i inventariar. Es
podria fer a través de plataformes que permeten identificar i
aportar coneixement, com Natusfera ( https://natusfera.gbif.es/ )  o iNaturalist ( https://www.inaturalist.org/ ). També hi ha
aplicacions per la identificació d’ocells (ICO) i de papallones.
Amb el CREAF s’ha fet una xarxa a través de Natusfera. Hi ha una
part només de plantes que s’anomena RitmeNatura. El FENOCAT
preveu fer una guia per escoles. S’hauria de difondre més que hi
ha aplicacions per identificar animals i plantes, promoure que la
gent ho faci.
Es proposa crear estructures del verd i la fauna més enllà dels
parcs. Proposa un «Pla de despavimentació de les voreres» a
voreres que són molt amples i deixar que creixi la vegetació. Es
pot incorporar la participació de la ciutadania en la cura
d’espais naturals a davant dels habitatges (model americà).
Al Parc de l’Oreneta va intentar que els treballs fossin
executats per escoles, perquè es veiés què implicava la
intervenció (hidrologia, geologia...). L’empresa Naturalea fa
aquestes coses, intervencions amb escoles i entitats. Es podria
incloure al Pla Natura que hi hagués una clàusula a les
licitacions d’obres perquè incloguin participació de les escoles
i entitats en la millora dels parcs i els entorns naturals
propers.
Es proposa crear un Consell de parc implicant
serveis,equipaments, entitats, associacions de veïns, etc.
ubicats i usuaris d'un determinat parc. L'objectiu és mantenir un
diàleg permanent amb Parcs i Jardins i implicar-se amb el
manteniment del Parc.
Es proposa l’objectiu utòpic de retornar al model original del
Pla Cerdà, encara que sigui un pla a 50 anys vista, potser
iniciant-lo en la commemoració dels 250 anys del Pla. S’hauria
d’esponjar l’Eixample i aconseguir un 50% de superfície de
verd. Incorporar aquesta iniciativa dins del Pla de les
Superilles.
Es proposa que l’article 102 de la Carta Municipal hauria de ser
el pivot per ambientalitzar una nova Carta Municipal basada en la
sostenibilitat, seguint per totes les ordenances que se’n
deriven. A la carta municipal només figura la sostenibilitat
urbana a l’article 102, contràriament al que seria necessari i
oportú, quan Barcelona ha d’esdevenir un ecosistema urbà
resilient que preservi l’ecosistema.
Es proposa crear una comissió de seguiment que supervisi
l’aplicació del Pla Natura a través el Grup del Verd i la
Biodiversitat de la Xarxa Barcelona + Sostenible.
Els eixos verds del projecte superilla haurien de coincidir amb
els corredors verds del pla natura. Busquem: sinèrgies entre
actuacions, una visió més integrada i una xarxa del verd més
continua
De la mateixa manera que hi ha diferents graus de protecció
patrimonial als edificis i elements arquitectònics, s'hauria de
catalogar els elements naturals d'especial importància
patrimonial. Aquest mecanisme dotaria de protecció legal i
regulació d'usos i afeccions al nostre preuat ecosistema urbà.

Exemple: el cas de l'Alzina de Gràcia 
( https://www.salvemlalzina.org/ ).
Ès necessari un protocol per a tots els solars buits de la
ciutat, públics o privats. Existeix el programa Pla buits 
( https://ajuntament.barcelona.cat/ecologiaurbana/ca/pla-buits )
però cal anar més enllà. Cal establir un mecanisme normatiu que
defineixi un mètode d'actuació que demani l’obligatorietat
d'afavorir la renaturalització 
( https://llibreria.diba.cat/cat/libro/renaturalitzacio-de-la-ciutat_61788 )
 del solar mentre no tingui un altre ús.

De la mateixa manera que hi ha un protocol específic per a quan
es fa un vuidament d'un solar (enderroc, neteja, tanca, etc.), no
es contempla què es fa al solar durant el temps que no té cap
projecte en desenvolupament.

Aquesta mesura aportaria hectàrees d'espais verds temporals però
sumarien a la salut i la biodiversitat de la ciutat.

Resumint, que l'estat "per defecte" dels solars a la ciutat sigui
naturalitzat i no asfaltat/hormigonat.
Volem recuperar el conjunt de la bassa i les dos rieres, a només
deu minuts del Metro L3. I fer-ho amb criteris de biopaisatgisme
i agroecologia, aconseguint una zona de lleure veïnal, una
explosió de biodiversitat i una reserva d'aigua pels horts
comunitaris de la zona. Un refugi climàtic en una zona de solana
on hi passem molta gent de la ciutat a passejar i gaudir cada
dia. El corral annex pot permetre la reintroducció de la cabra
rasquera. La Bassa Gran es troba entre els barris d'Horta i
Canyelles.

COST APROXIMAT ORIENTATIU: Segons l'Estudi de restauració
realitzat per l'estudi Naturalea, l'obra costaria entre 130.000
euros i 250.000, en funció d'una menor o major aportació en
treball comunitari. En quant al corral, el cost aproximat són
80.000 euros. La prioritat és el primer projecte.

Ruralitzem - Projectes de la vall de Can Masdeu - Ramats al Bosc
Crear nous horts urbans de caràcter productiu (i no pedagògic o
lúdic), que siguin cultivats per tècnics contractats i seguint
els principis de l'agroecologia.

La collita d'aquests horts es podria vendre en mercats de pagès,
o donar-los sortida econòmica d'alguna manera que permeti pagar
parcialment el sou dels tècnics i el manteniment dels horts.

Aquests horts poden ser deficitaris però la venda de la collita
serviria per reduir el dèficit.

Això tampoc no exclou que en aquests horts urbans es puguin fer
activitats de caràcter pedagògic com ara cursos, que també
podrien servir per finançar-los, però l'activitat principal (i
això és el que fa diferent aquesta proposta) ha de ser la
productiva.

D'aquesta manera, es contribuiria a començar a construir
l'autosuficiència alimentària de la ciutat i es faria un pas
endavant en el concepte de Barcelona com a capital de
l'alimentació sostenible.
Prova pilot de detecció i catalogació dels jardins del barri de
Sarrià -a la falda del Collserola- per conèixer el seu pes en el
verd global del barri i la biodiversitat que alberguen.

Aquest coneixement permetrà valorar la contribució dels jardins
privats a la disminució de la contaminació, al manteniment de la
biodiversitat i al benestar del barri i fins i tot desenvolupar
eines de gestió que esperonin el seu manteniment i facilitin la
seva protecció.
Canviar la cultura de gestió dels entorns forestals per preservar
l’equilibri ecològic i la sostenibilitat dels mateixos,
minimitzant les intervencions que afecten la biodiversitat.

Cal evitar la transformació dels espais forestals en jardins, amb
la destrucció sistemàtica del sotabosc i la retallada ornamental
d’arbres i arbusts.
El Pla Natura 2021-2030 és la gran oportunitat de fer una revisió
i posada al dia del Pla General Metropolità i aconseguir que
integri els Objectius de Desenvolupament Sostenible propis de
qualsevol pla del Segle XXI.

La desaparició gradual de l’espai forestal a la falda del
Collserola degut a la pressió de la construcció de nous
habitatges -que en alguns casos gairebé arriben ja a la Carretera
de les Aigües- reclama posar sobre la taula la necessitat de
valorar la desprogramació d’infraestructures previstes o fins i
tot realitzar requalificacions per blindar i consolidar la falda
de Collserola.

Altres plans com el PEPNat ja han fet aquesta evolució.

Una biodiversitat sana és la infraestructura essencial que sosté
totes les formes de vida sobre la Terra, inclosa la vida humana.
En aquesta acció volem que hi participi la ciutadania adolescent
i les famílies, l’Ajuntament i les professionals de l’educació i
integració social i psicològica.

L’objectiu és prevenir, anant un pas endavant, l’assetjament
escolar i la violència física i verbal del carrer. Es concretaria
en sessions i tallers formatius als centres educatius per
prevenir la violència derivada del fet d’estar “fora de la
norma”, i que es manifesta en forma d’assetjament escolar als
centres educatius, fent valdre així la riquesa de les
diversitats.

Aquest treball també serviria per treballar aquelles actituds que
perpetuen les etiquetes i prejudicis existents entre la
ciutadania adolescent.

Cal desenvolupar amb urgència aquests tallers i paral·lelament,
crear de manera col·lectiva un mapa de “punts vermells” on
s’indiquin els espais considerats perillosos: manca de seguretat,
il·luminació deficient, presència de vandalisme i robatoris a la
sortida de l’escola.

L’Ajuntament, o la Generalitat a través seu, hauria de finançar
aquestes actuacions de manera que fossin 100% públiques.
En aquesta acció es combinen els sabers de la ciutadania, les
tècniques de parcs i jardins així com representants de les
associacions esportives i l’Ajuntament.

La proposta parteix de l’ampliació del programa “Apropa’t als
parcs” a tots els centres educatius que hi vulguin participar. Es
tracta d’un programa que permet als alumnes col·laborar en les
tasques de manteniment dels parcs i jardins, tot fent una
aproximació a l’ofici de jardineria.

Es preveu un procés participatiu entre els diferents agents
implicats per tal de definir la naturalesa i els usos de nous
equipaments esportius en espais públics, i la millora i ampliació
dels espais verds dels districtes.

Pel que fa a calendari, s’estima que pugui dur-se a terme com més
aviat millor.

Finançament públic de diferents òrgans: ajuntament, Generalitat,
estatal, UE. També es preveu alguna campanya o acció concreta per
recollir fons per dur a terme el projecte.

Deixem el detall d'algunes localitzacions on iniciar el projecte:

* Parc del Guinardó: poc conegut, millorar la biodiversitat i
equipaments.
* Parc Riera d’Horta: espai molt desaprofitat.
* Pujada c/Llobregós: hi ha una casa en ruina, aprofitar el
descampat.
* Plaça dels “Mistos”: molt espai que es pot aprofitar. Espai amb
“gespa artificial”
Es percep l’art urbà com a cultura, contraposat als grafitis que
“embruten”. S’assenyala que hi ha hagut una evolució en la
percepció de la ciutadania envers aquest fet que ha portat a
distingir aquests dos tipus de pintades: les que es consideren
art, i les que es consideren vandalisme. En aquest sentit, es
relacionen les accions “Arreglar mobiliari urbà” i “Art a l’espai
públic”, ja que s’entén que el manteniment del mobiliari urbà va
molt relacionat amb la neteja de parets i superfícies, on
normalment es plasma l’art urbà, i la necessitat de reservar
espais i mobiliari urbà per desenvolupar-ne la pràctica.

Aquesta proposta, per tant, ha de comptar amb l’opinió de la
ciutadania, artistes locals, propietaris de locals comercials,
associacions de veïnes i ajuntament per tal de definir i reservar
espai públic per la pràctica de l’art urbà.

Es proposa un procés participatiu/consultiu entre els diferents
agents implicats per tal de definir aquests espais i adequar-los
per donar resposta a les inquietuds artístiques de la ciutadania,
i evitar pintades a espais on no es desitgen (per exemple,
persianes de comerços, façanes d’edificis, etc.).

També es visualitza una campanya de sensibilització sobre la
importància de l’art urbà, donant-lo a conèixer com a tal, i un
concurs per triar artistes locals que participin, formin i
conscienciïn sobre art urbà.

El finançament serà 100% amb fons públics, on l’Ajuntament també
gestioni un sistema de permisos municipals per tal de controlar
l’accés als espais reservats per l’art urbà.