cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brittas Bay
thumb|Pohľad na záliv Brittas Bay z juhu Brittas Bay je záliv Írskeho mora, v severovýchodnej časti Atlantického oceánu, na východnom pobreží Írska. Záliv nie je hlboko vrezaný do pevniny, má misovitý tvar, je dlhý približne 4,5 km a široký maximálne 1 km. Rozprestiera sa medzi mysom Mizen Head na juhu a ústím rieky Potters River na severe, na západe obmýva pobrežie grófstva Wicklow.
Le Mesnil-Simon (Calvados)
Le Mesnil-Simon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Edward Victor Appleton
Sir Edward Victor Appleton (* 6. september 1892, Bradford, Spojené kráľovstvo – † 21. apríl 1965, Edinburgh) bol britský fyzik a astronóm, nositeľ Nobelovej ceny za dôkaz existencie ionosféry, elektricky nabitej hornej vrstvy atmosféry, čo je vyvolané pôsobením kozmického žiarenia a Slnka.
Friday I’m in Love
Videoklip
Režisérom videoklipu bol Tim Pope. Zobrazuje kapelu v rôznych kostýmoch a na rôznych pódiách. Kapela hrá s niekoľkými rekvizitami a hercami, ktorí blúdia po scéne, čo vytvára zdanie chaosu. Na začiatku klipu je Tim Pope na hojdačke a kričí cez megafón potom, čo inhaloval hélium. Koniec klipu patrí Simonovi Gallupovi so svadobným závojom a šampanským.
Bobří soutěska
Pokusy o ťažbu uhlia
Vo svahu na pravom brehu Bobřího potoka, v miestach pod niekdajšom Čertovým mlynom a vyššie položenou, teraz zaniknutou obcou Starosti, došlo v rokoch 1860 - 1861 k pokusom o ťažbu uhlia. Štôlňa, razená zhruba v polovici svahu, síce dosiahla na sloj hnedého uhlia, to sa však ukázalo byť pre spaľovanie nevhodné. Po opustení bane sa štôlňa zrútila.
Béthune (obvod)
Béthune je obvod v departemente Pas-de-Calais a regióne Nord-Pas-de-Calais-Pikardia vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 14 kantónov a 100 obcí.
Chaussan
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Le Mesnil-sur-Blangy
Le Mesnil-sur-Blangy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Kurimany
náhľad|Obec Kurimany. náhľad|Kostol sv. Kvirína.
Dejiny
Počas povstania Štefana Bočkaja, dňa 9. novembra 1605 prepadli obec hajdúsi. Po tom, čo sa neúspešne snažili dobyť Spišský hrad, sa rozhodli pomstiť sa panovníkovi tak, že plienili jeho poddanské obce. Po vpáde Bočkajových hajdúchov ostali v Kurimanoch len 3 domy, ostatné boli vypálené. Neskôr boli Kurimany opäť napadnuté a vypálené počas ďalších povstaní v rokoch 1619 a 1677.
Pamiatky
Barokový rímskokatolícky kostol sv. Kvirína zo 17 storočia.
Álvares de Azevedo
Manuel Antônio Álvares de Azevedo (12. september 1831, São Paulo – 25. apríl 1852, Rio de Janeiro) bol brazílsky básnik, poviedkar a dramatik, jeden z najvýznamnejších predstaviteľov druhej generácie brazílskeho romantizmu.
Antol
Antol môže byť:
Neolamprologus brichardi
Pôvod
Druh Neolamprologus brichardi pochádza z Afriky (jazero Tanganika).
Joseph Conrad
Joseph Conrad, vlastným menom Józef Teodor Konrad Nalęcz Korzeniowski, (* 3. december 1857, Berdičev – † 3. august 1924, Canterbury) bol významný anglický spisovateľ poľského pôvodu, považovaný za jedného zo zakladateľov modernizmu.
Chazay-d’Azergues
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
André Maurois
Členstvo vo Francúzskej akadémii
V roku 1938 sa stal členom Francúzskej akadémie (Académie française), zasadol v kresle č. 26 po literárnom kritikovi René Doumicovi. Začiatkom 40-tych rokov prednášal na viacerých amerických univerzitách.
Chazay-d’Azergues
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Renáta Zmajkovičová
JUDr. Renáta Zmajkovičová (* 9. máj 1962) bola v rokoch 2002 až 2016 poslankyňa Národnej rady Slovenskej republiky za politickú stranu SMER – sociálna demokracia.
Životopis
Renáta Zmajkovičová vyštudovala Strednú ekonomickú školu v Trnave. Od roku 1981 pracovala postupne na Okresnom a Obvodnom úrade v Trnave, neskôr v Investičnej a rozvojovej banke v Senci. V roku 1996 založila reklamnú agentúru v Bratislave a rovnako začala podnikať aj v oblasti módy ako majiteľka dámskeho butiku v Trnave. V rokoch 2001 až 2005 pôsobila na úrade Trnavského samosprávneho kraja ako riaditeľka úradu.
Le Mesnil-Villement
Le Mesnil-Villement je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Virtuálna realita
História
Morton Heilig písal v 50-tych rokoch 20. storočia o tzv. Experience Theater (z angličtiny doslova "Divadlo zážitkov"), ktoré by stimulovalo všetky zmysly diváka podľa hranej scény. Na základe tejto vízie postavil v roku 1962 prototyp nazvaný Sensorama, ktorý popri premietaní piatich krátkych filmoch umožňoval vnímať okrem obrazu a zvuku aj vôňu. Aj napriek nástupu počítačovej techniky údajne funguje ešte aj dnes.
Nitkovky
Charakteristika
Ich hltan je kapilárovitý, bez svaloviny. Zadnú tretinu tela majú výrazne zhrubnutú. V dospelosti parazitujú u cicavcov a vtákov.
Štátny komorný orchester Žilina
História
Orchester uskutočnil už vyše 2000 koncertov takmer vo všetkých štátoch Európy, v Tunise, Japonsku, USA a v Brazílii. Vystúpil v mnohých známych koncertných sieňach (napr. Musikverein a Konzerthaus vo Viedni, Dom umelcov v Prahe, Tonhalle Düsseldorf, Komická opera v Berlíne, Katedrála Sv. Františka v Assisi, Veľká sála Petrohradskej filharmónie, Palác hudby v Barcelone, Teatro Arriaga Bilbao, Concertgebouw v Amsterdame, Symphony Hall Osaka, Metropolitan Art Hall Tokyo, Kráľovská opera v Bruseli, Teatro Abadia Madrid). S orchestrom účinkovali mnohí známi umelci, napr. dirigenti Claus Peter Flor, Ondrej Lenárd, Oliver Dohnányi, Leoš Svárovský, Vladimír Válek, Ľudovít Rajter, Petr Vronský, Eve Queler, Peter Maag, Tsugio Maeda, Vincent La Selva, Marco Armiliato, Christian Benda, Dwight Bennett, Urs Schneider, Christian Pollack, Herman Engels, Peter Breiner, Bartholomeus Henri Van de Velde, Alexander Schwinck, Georg Mais, Volker Schmidt Gertenbach, Mika Eichenholz, Vladimír Kiradjiev, Kirk Trevor, Peter Wallinger, Jeannot Weimerskirch, Ernst Märzendorfer, Martin Sieghardt, Stefan Lano, Theodore Kuchar, sólisti Igor Oistrach, Narciso Yepes, André Gertler, Václav Hudeček, Liana Issakadze, Jindřich Pazdera, Marián Lapšanský, Peter Toperczer, Eugen Indjic, Till Felner, Michael Kofler, Peter Dvorský, Sergej Kopčák, Michél Senechal, Stefan Elenkov, Edita Gruberová, Gabriela Beňačková, Magdaléna Kožená, Ľuba Orgonášová, Ľubica Rybárska, Magdaléna Hajóssyová, Izabela Labuda, Martin Babjak, Peter Mikuláš, Benno Schollum, Ildikó Raimondi, Olivia Stapp a.i.
Orchester vytvoril mnoho nahrávok s dielami Vivaldiho, Telemanna, Mozarta, Haydna, Hummela, Verdiho, Respighiho, Martinů, Antonín Dvořáka, J. Straussa, českých a slovenských skladateľov. Spolupracoval s hudobnými vydavateľstvami Opus, Donau, Naxos, Brilliant Classics, BMG a i.
Radvaň (Banská Bystrica)
Dejiny
V radvanskom evanjelickom cirkevnom zbore žil a pôsobil ako farár básnik, publicista a prekladateľ Andrej Sládkovič. V Radvani je aj pochovaný na miestnom evanjelickom cintoríne.
Radovan Somík
Klubový hokej
Je odchovancom martinského hokeja. V roku 1995 bol draftovaný klubom NHL Philadelphia Flyers v 4. kole, zo 100. miesta. Prvých päť rokov medzi seniormi odohral v rodnom meste. Pred sezónou 2000/01 sa dohodol s českým klubom HC Zlín.
Brezový potok
Brezový potok môže byť:
Ribozóm
thumb|Časť ribozómu; bielkoviny sú znázornené namodro Animal Cell.svg:'''
1. Jadierko
5. Drsné endoplazmatické retikulum
Stavba ribozómu
Ribozóm sa približne z dvoch tretín skladá z ribonukleovej kyseliny (konkrétne tzv. rRNA, teda ribozomálnej RNA), a zvyšnú tretinu tvoria proteíny. Všetky organizmy majú podobnú stavbu ribozómov. Bielkoviny a molekuly rRNA sú navzájom spojené iónovými väzbami a vodíkovými väzbami. U prokaryotov sa ribozómy skladajú z 65 % rRNA a 35 % proteínov, ribozómy endoplazmatického retikula eukaryotov obsahujú 55 % rRNA a 45 % proteínov. left|thumb|300px|Veľká (červená) a malá (modrá) podjednotka ribozómu baktérie [[Escherichia coli]] Všetky ribozómy možno rozdeliť na dve základné časti, na malú a veľkú podjednotku (subjednotku). Napriek tomu však existujú určité rozdiely, hlavne v stavbe, medzi prokaryotickými a eukaryotickými ribozómami. Pod pojmom eukaryotický ribozóm sa myslia ribozómy umiestnené mimo plastidov a mitochondrií. Ribozómy plastidov a mitochondrií sa totiž podobajú prokaryotickým ribozómom, z ktorých pravdepodobne vznikli, svojou sedimentačnou konštantou aj spôsobom translácie.
Rozdiely medzi ribozómami sa veľmi často udávajú pomocou tzv. sedimentačného koeficientu, čiže veličiny, ktorá udáva čas, za ktorý v ultracentrifúge prebehne sedimentácia ribozómu. Jednotkou je Svedberg (S), a táto jednotka predstavuje čas 10−13 sekundy. Prokaryotický ribozóm sa na základe týchto veličín označuje ako 70S, eukaryotický je 80S. Tiež obe podjednotky vykazujú určité rozdiely, pokiaľ porovnáme sedimentačné koeficienty eukaryotických a prokaryotických ribozómov. Taktiež ribozomálna RNA sa rozlišuje na základe sedimentácie; u prokaryotov poznáme 5S, 16S a 23S rRNA.
Eukaryotické ribozómy
Eukaryotické 80S ribozómy sú umiestnené v cytoplazme, každý pozostáva z malej (40S) a veľkej (60S) podjednotky. 40S podjednotka pozostáva z 18S RNA (1900 nukleotidov) a 33 proteínov. Veľká podjednotka sa skladá z 5S RNA (120 nukleotidov), 28S RNA (4700 nukleotidov), 5,8S RNA (160 nukleotidov) podjednotiek a 46 proteínov.
Ján Ladislav Kalina
Charakteristika tvorby
Tvorba Jána Kalinu je rozmanitá, pracoval pre divadlo, rozhlas, televíziu, ale aj pre film a písal tiež pre nemalé množstvo časopisov. Jedným z nich bol časopis Elán, kde od druhej polovice 30. rokov začal prispievať svojimi prácami a prispel k rozvoju slovenskej filmovej reflexie. Do slovenského filmového myslenia priniesol profesionalitu a odbornosť. Bol jedným z nemnohých, ktorí si začali teoreticky všímať montáž. Tá v jeho chápaní prekonáva reprodukciu a podmieňuje umeleckosť. Základným materiálom bola pre neho nie realita, ale „surový obraz“, čo tiež svedčí o vplyve moderných svetových umenovedných prúdov. Kalina považoval film za samostatnú umeleckú štruktúru a v tomto zmysle ho aj analyzoval. A hoci sú niektoré jeho výsledky z dnešného pohľadu sporné, je spolu s Jánom Roznerom prvým moderne teoreticky na film zameraným autorom na Slovensku. Porovnával rôzne umelecké druhy na základe ich štruktúrnych analógií, porovnáva ich vývojové cesty – napr. film a rozhlasovú hru (film je podľa neho vizuálnym druhom umenia, auditívnu zložku si až tak nevšíma, ale tiež sa jej neskôr venuje a podotýka na to, že zvuk film nemôže ochudobniť, ale práve naopak, môže maž rovnaký prínos ako aj farba), divadlo. Skúmal filmovú reč, ktorá bola pre neho daná formálnym usporiadaním ľavej strany scenára. Vyzdvihoval štrukturálnu filmovú teóriu a nechával sa ňou inšpirovať. Tiež poukazoval na kvality vtedajších sovietskych filmov, ktoré patrili medzi tie najpozoruhodnejšie. Kalina bol odborníkom s úprimnou snahou o objektivitu a bol to práve on, kto napĺňal do roku 1940 analytickú filmovú rubriku časopisu Elán. Jeho moderný pohľad bol spolu s prácami Jána Roznera v sledovanom období najprínosnejší. V rokoch 19391940 sa vo svojej rubrike zaoberal aj témami ktoré dones tvoria filmologický diskurz. Zastrešujúcou bola téma Iluzívnej reality. Tiež sa v tomto období zaoberal aj hudbou vo filme a rozpracúval možnosti jej využitia vzhľadom na rytmus vizuálnej zložky. V jeho tvorbe sa venoval tiež písaniu hlavne satír, kabaretných scénok, fejtónov, divadelných hier, prednášal v rozhlase, postaral sa aj o scenáre k niekoľkým agitkám. V roku 1965 vydal tiež knihu o filmoch pre mládež, Mládeži prístupné. Kalina vo svojej tvorbe reagoval na spoločenské a politické problémy, no pracoval s odľahčením a uštipačným humorom. Vrcholom tvorby sa stala kniha Tisíc a jeden vtip, ktorá vyšla v roku 1969 a obsahovala protitotalitné vtipy, karikatúry a politickú satiru. Jej charakter bol pre začiatky normalizácie a cenzúry neprijateľný a tak sa stala politicky nežiaducou.
Rýchlosť svetla vo vákuu
Komunikácia
Konečná rýchlosť svetla bola zreteľná pri komunikácii pozemného centra Houston a Neila Armstronga, keď sa stal prvým človekom na Mesiaci: Na každú odpoveď musel Houston čakať takmer 3 sekundy, aj keď astronauti odpovedali okamžite.
História
Jednou zo starovekých teórií videnia je, že svetlo je vyžarované z oka a nie odrážané z iného zdroja do oka. Z tejto teórie odvodil Herón z Alexandrie argument, že rýchlosť svetla musí byť nekonečná, keďže vzdialené objekty ako napríklad hviezdy sa zjavia hneď ako sa otvorí oko.
Relativita
V roku 1887 bol uskutočnený fyzikmi Albertom Michelsonom a Edwardom Morleyom významný experiment na meranie relatívnej rýchlosti svetla k pohybu Zeme. Cieľom tohto experimentu, nazvaného Michelson-Morleyho experiment, bolo meranie rýchlosti Zeme pohybujúcou sa „svetlonosným éterom“ – médiom, o ktorom sa predpokladalo, že je potrebné na šírenie sa svetla. Ako je to znázornené na nákrese Michelsonovho interferometra, na rozdelenie lúča monochromatického svetla (t. j. majúceho iba jednu vlnovú dĺžku) do dvoch v pravom uhle sa od seba šíriacich lúčov bolo použité zrkadlo s tenkou vrstvou striebra.
Velámen
Vyskytuje sa na koreňoch epifytických alebo semiepifytických rastlín, ako sú orchidey. V suchom stave má svetlú, striebornú farbu, po navlhčení presvitá spodná, zelená epiderma s obsahom chlorofylu.
AL 666-1
Klasifikácia
Možné zaradenia nálezu:
Chénas
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Le Molay-Littry
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Jere Lehtinen
Hráčska kariéra
Lehtinen reprezentoval Fínsko na viacerých medzinárodných turnajoch, vyhral jednu striebornú a dve bronzové medaily na olympijských hrách, striebro na Svetovom pohári v roku 2004 a bol súčasťou známeho fínskeho útoku "Ankkalinnan pojat" (podľa ich prezýviek "Tupu, Hupu, Lupu" - Huey, Dewey a Louie), ktorá v roku 1995 triumfovala na Majstrovstvách sveta v roku 1995. V tejto formácií hral Saku Koivu a Ville Peltonen, a víťazstvo v roku 1995 znamenalo historicky prvú zlatú medailu pre Fínsko na majstrovstvách sveta. Trojica sa tiež dostal do all-star výberu turnaja.
Lehtinen bol prvým fínskym hráčom, ktorému sa podarilo vyhrať majstrovstvá sveta aj Stanleyho pohár.
Rüştü Reçber
Reprezentačná kariéra
V A-tíme Turecka debutoval 12. októbra 1994 v kvalifikačnom zápase v Istanbule proti tímu Islandu (výhra 5:0). Zúčastnil sa EURA 1996 v Anglicku, EURA 2000 v Holandsku a Belgicku a MS 2002 v Japonsku a Južnej Kórei (zisk bronzovej medaile), Konfederačného pohára FIFA 2003 vo Francúzsku a EURA 2008 v Rakúsku a Švajčiarsku (zisk bronzovej medaile).
So 120 odchytanými zápasmi je rekordmanom v počte štartov za turecký národný tím, k poslednému zápasu nastúpil 26. mája 2012 proti Fínsku (prehra 2:3).
Grécky folklór
Taliansko
Gréci žijú v Taliansku už od staroveku. Hoci sa v ranom novoveku väčšina z nich romanizovala, malá menšina sa tu zachovala, predovšetkým v dedinách Getonia, Calinicta či Calimera. Celý juhotaliansky folklór má pôvod v gréckych zvykoch, napríklad známy tanec Tarantella pizzica sa tancuje do kruhu, tradičnom pre Grékov ešte od antiky. Tieto piesne sa hrajú na gitaru, mandolínu, či taliansky klarinet. Spievajú sa v juhotalianskej gréčtine, Griko. Známa grécka pieseň z Talianska je Getonia-Grecia Salentina.
Hudobný štýl laika a syrtaki
Po spopularizovaní nástroja buzuki vďaka štýlu rembetiko vznikol v Grécku nový hudobný žáner hraný týmto nástrojom. Je ťažké určiť ako štýl laiko (v preklade ľudový) vznikol. Dalo by sa povedať, že sa vyvinul z rembetika. Po páde Metaxasovho režimu sa v 50. rokoch začali prvýkrát piesne rembetika komercializovať. V Grécku vznikli viaceré hudobné vydavateľstvá, vďaka ktorým nastala druhá zlatá éra štýlu rembetiko. Nástroj buzuki sa vďaka tomu spopularizoval u všetkých Grékov. Tak vznikali nové námety, teraz už nie o problémoch ľudí, ale o rôznych iných témach, hlavne o láske a romantike, prípadne o nejakých miestach Grécka (mestá, ostrovy, stavby...). Tak vznikol štýl laiko, ktorý zahŕňal viaceré štýly. Silný vplyv tu má orientálna grécka hudba, s vplyvmi talianskych rytmov z Iónskych ostrovov. Niektoré piesne boli viac, iné menej orientalistické. V 60. rokoch sa tento štýl stal najpopulárnejším a u Grékov zľudovel, preto dostal názov laika tragoudia (ľudové piesne), hoci vznikli iba v modernej dobe. Laika sa spopularizovala aj vďaka slávnemu filmu Grék Zorba, kde slávny grécky skladateľ Mikis Theodorakis zložil pieseň Zorbas a vymyslel nový grécky tanec a hudobný štýl, súčasť štýlu laika, Syrtaki. Syrtaki bolo inšpirované tradičným gréckym kruhovým tancom Syrtos, obohatené o prvky konštantínopolského gréckeho tanca Chasapiko. Veľa piesní, aj pieseň Zorbas, vychádzalo z konštantínopolskej ľudovej piesne Chasapiko politiko, no boli tu potlačené silné orientálne prvky. Laika bol najobľúbenejším žánrom gréckej hudby až do 80. rokov a dodnes sú tieto piesne populárne. Syrtaki a laika sú známe aj ako turistické piesne, lebo hlavne zahraniční turisti si tento druh hudby vďaka filmu Grék Zorba obľúbilo. Najslávnejší skladatelia boli Mikis Theodorakis, Manos Chadzidakis, Giorgos Zambetas, Manolis Chiotis, Stavros Kougioumtzis a Christhos Nikolopoulos. Slávni speváci boli hlavne Giorgos Dalaras, Vassilis Tsitsanis, Grigoris Bithikotsis a Apostolos Nikolaidis.
Hráčske štatistiky Málika al-Džazírího
náhľad|vpravo|Málik al-Džazírí počas zápasu proti [[Jürgen Zopp|Jürgenovi Zoppovi na turnaji Wimbledon 2012]] Toto je prehľad štatistík a výsledkov tuniského tenistu Málika al-Džazírího.
Novozámecká průrva
Popis lokality
Nachádza sa na katastri obce Zahrádky. Prielom bol vybudovaný v 14. storočí z nariadenia cisára a kráľa Karola IV. súčasne s celou rybničnou sústavou Holanských rybníkov. Kanál je dlhý 175 metrov, široký 7 a hlboký 14 metrov. Bol vytesaný s dvojitým zalomením kvôli možným povodňovým vlnám. Na začiatku prielomu je dvojposchodové stavidlo, pri ktorom sa vykonával výlov rybníka. Odtok je pomenovaný Robečským potokom, ktorý je pri Českej Lípe prítokom Ploučnice. Cestou pretína neďalekú národnú prírodnú pamiatku Peklo.
Gray Matter Interactive
Gray Matter Interactive Studios, Inc. bola americká softvérová spoločnosť zaoberajúca vývojom počítačových hier. V januári 2002 bola odkúpená spoločnosťou Activision. Gray Matter pôsobila istý čas ako Xatrix Entertainment, Inc.
Votrelec: Vzkriesenie
Dej
Vedecká posádka vojenskej lode Auriga, operujúcej mimo svoj priestor, slávi úspech. Na ôsmy pokus sa im podarilo vyklonovať Ellen Ripley, aj s mláďaťom votrelčej kráľovnej v hrudníku. Kráľovnú vyoperujú a Ellen číslo 8 nechajú žiť ako zaujímavý vedľajší produkt klonovania.
Ellen sa však novonadobudnutému potomkovi príliš neteší. Navyše ju tlačí čas – neovládaná loď sa sama dala do pohybu a Call ju naprogramovala, aby namiesto pristátia na Zemi havarovala. Ellen musí využiť všetky svoje sily, aby sa na poslednú chvíľu dostala na Betty. Bez jej vedomia sa však votrelčie mláďa evakuovalo tiež a ohrozuje Call v nákladovom priestore. Ellen sa však nakoniec pomocou svojej žieravej krvi zmutovaného votrelca zbaví – a doslova po storočiach sa vracia na Zem.
Scenár
Smrť Ellen Ripley aj votrelca v závere tretieho dielu zdanlivo pochovala nádej, že sa títo dvaja ešte niekedy stretnú v jednom filme. Votrelec sa napokon mohol prirútiť odkiaľkoľvek. Nič z ponúkaných možností sa však producentom nepozdávalo a za každú cenu chceli naspäť aj Ripley. Najpravdepodobnejšou možnosťou preto bola verzia, podľa ktorej sa mali všetky udalosti vo Votrelcovi 3 hlavnej hrdinke iba snívať v hyperspánku. Takejto podpásovke na divákoch sa producenti radšej vyhli a scenárista Joss Whedon prišiel s omnoho krkolomnejším riešením – Ellen aj s votrelcom vyklonujú. Z vedeckej stránky to bolo síce viac ako pochybné, no na druhej strane otvorilo zaujímavé možnosti Ellen s niektorými vlastnosťami votrelca, votrelčej kráľovnej s maternicou i záverečného ľudsko-votrelčieho kríženca.
Produkcia
Votrelci opäť preukázali, že sú päťbojári. K tradičným disciplínam, ako je beh, lov ľudí a šplhanie po stenách, tentoraz pridali plávanie a pľutie kyselinou do diaľky.
Tuojiangosaurus
Tuojiangosaurus bol 7 m dlhý bylinožravec zo skupiny stegosaurov (Stegosauria). Známy je z dvoch nie celkom kompletných kostier. Žil pred 160 až 155 miliónmi rokov na území dnešnej Číny. Jediný druh je Tuojiangosaurus multispinus.
Spôsob života
náhľad|vľavo|Ostne na konci chvosta. Tuojiangosaurus bol prispôsobený na spásanie prízemnej vegetácie. Hlavu nosil pravdepodobne menej než pol metra nad zemou. Predstavoval zrejme zviera žijúce samotársky alebo v malých skupinkách, keďže na rozdiel od niektorých iných skupín dinosaurov (Ceratopsidae, Ornithopoda, mnohé sauropódy) nepoznáme nič, čo by nasvedčovalo skupinovému životu niektorého zástupcu skupiny Stegosauria. Napriek samotárskemu spôsobu života sa nemusel obávať dravých dinosaurov, ktoré žili po jeho boku (napr. Monolophosaurus, Sinraptor). V prípade napadnutia sa totiž vedel dobre brániť nebezpečnými tŕňmi na chvoste.
Dimităr Berbatov
Tottenham Hotspur
Špekulácie ohľadom jeho prestupu začali v roku 2004, ale reálne kontúry nabrali až v máji 2006, keď Berbatov prestúpil za 16 miliónov € do klubu Tottenham Hotspur, čo z neho spravilo najdrahšieho bulharského hráča v histórii. Berbatov sa pripojil ku klubu 1. júla 2006 a vo svojom prvom zápase proti Birminghamu City strelil 2 góly za 2 minúty.
Svoj prvý hetrik v drese Tottenhamu strelil 29. decembra 2007, keď vsietil štyri góly Readingu pri víťazstve 6:4.
Sezóne 2008 – 09 dominovali pretrvávajúce zvesti o ponuke Manchestru United. Berbatov, napriek tomu, že s Tottenhamom trénoval, bol vynechaný zo zostavy v zápasoch so Sunderlandom a Chelsea FC.
Karl Barry Sharpless
V roku 1965 sa jeho manželkou stala Jane Dueserová, majú spolu tri deti.
Antonín Švehla
Životopis
Švehla bol známy ako schopný politik a majster kompromisu. Na rozdiel od väčšiny významných politikov svojej doby nemal akademické vzdelanie, svoje znalosti získal samoštúdiom a vynikal v riešení praktických politických otázok. náhľad|Pomník Antonína Švehly v Říčanoch
Le Plessis-Grimoult
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 356 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tirnavia
Zakladateľom zboru je PaedDr. Gabriel Kalapoš. V rokoch 2003 až 2011 bol dirigentom Andrej Rapant. Súčasnou dirigentkou zboru je Zuzana Holičková. Z historického názvu mesta je odvodený aj názov zboru. Spevácky zbor Tirnavia svojím vznikom a existenciou potvrdzuje bohatú tradíciu zborového spevu v meste Trnava. Repertoár zboru obsahuje diela od renesancie až po súčasné zborové kompozície. Zahŕňa aj úpravy slovenských ľudových piesní, vianočné koledy a černošské spirituály. Tirnavia usporiada počas roka asi 20 koncertov a vystúpení doma i v zahraničí.
Saale
Saale môže byť:
Bačova žena
Príbeh
V tomto bode sa dej dostáva do zlomového bodu, kedy Ondrej trvá na tom, aby sa Eva aj s deťmi vrátila k nemu. Michal s tým ale nesúhlasí. Eva nevie, čo má robiť, pretože jej hlavne záleží na jej deťoch, a tak v závere spácha samovraždu, čím sa obetuje, ale ešte predtým prosí oboch mužov, aby sa postarali o jej deti.
Zaujímavosť
Dráma Bačova žena poslúžila v roku 1946 ako námet celovečerného filmu Varúj...!, ktorý nakrútil režisérsky tandem Martin Frič a Paľo Bielik. Hlavnú postavu Ondreja Muranicu vytvoril Paľo Bielik, jeho ženu Evu stvárnila česká herečka Jiřina Štěpničková a Miša hral ako svoj filmový debut Július Pántik.
Chessy (Rhône)
Chessy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Haskell (programovací jazyk)
Haskell je štandardizovaný funkcionálny programovací jazyk s voľnou sémantikou (lenivé vyhodnocovanie) pomenovaný po logikovi Haskellovi Currym. Bol vytvorený v 90. rokoch 20. storočia. Posledným polooficiálnym štandardom je Haskell 98, ktorý definuje minimálnu a portabilnú verziu jazyka využiteľnú na výuku alebo ako základ ďalších rozšírení. Jazyk sa rýchlo vyvíja, predovšetkým vďaka svojim implementáciám Hugs a GHC (pozri nižšie), ktoré predstavujú súčasný de facto štandard.
Medzi zaujímavé vlastnosti jazyka Haskell patrí podpora rekurzívnych funkcií a údajových štruktúr, pattern matching, expanzia zoznamov a strážne výrazy. Takáto kombinácia schopností umožňuje tvorbu funkcií, ktoré by sa v procedurálnych jazykoch implementovali ťažko, zatiaľ, čo v Haskelli sú triviálne. Haskell je v roku 2002 funkcionálny jazyk, na ktorom sa vykonáva najviac výskumu. Bolo vyvinutých niekoľko variantov: paralelizovateľné verzie od MIT a Glasgowskej univerzity, obe sa nazývajú Haskell; paralelnejšie a distribuovanejšie verzie nazývané Distributed Haskell (bývalý Goffin) a Eden; verzia implementujúca špekulatívne vyhodnocovanie nazývaná Eager Haskell a niekoľko objektovo orientovaných verzií: Haskell++, O'Haskell a Mondrian.
Príklady
Predchádzajúca funkcia vytvorí nekonečný zoznam, čo je možné vďaka lenivému vyhodnocovaniu. Je možné ho implementovať ako
Liam O’Flaherty
Liam O’Flaherty (* 28. august 1896, Inishmore, Írsko – † 7. september 1984, Dublin, Írsko) bol írsky spisovateľ. Študoval na University College Dublin a okolo roku 1920 patril k jedným z najobľúbenejších írskych autorov románov a poviedok. Niektoré z jeho príbehov boli sfilmované, hlavne v období 30. rokov 20. storočia. Napriek tomu, že jeho rodnou rečou bola írčina, písal v angličtine.
Ján Matej Korabinský
Život
Jeho otcom bol Ján Korabinský, matkou Zuzana Thomasová. Vyrastal v chudobnom prostredí, ale zato kultúrne bohatom prostredí vzdelanej učiteľskej rodiny, ktorá má svoje miesto v prešovských dejinách umenia a hudby v 18. storočí. Otec kultúrne pôsobil v okruhu prešovského evanjelického kolégia. Vo svojej rodine získal Korabinský všeobecné vzdelanie. Svoju všestrannosť potvrdil aj počas ďalších štúdii, kde získal rôznorodé druhy vzdelania (hudobné, gramatické, rétorické, pedagogické, teologické, filozofické, historické a napokon i prírodovedecké). Vzdelanie nadobúdal postupne na kolégiu Prešove, odtiaľ odišiel v roku 1756 už ako sirota do Bratislavy. Tu študoval na evanjelickom gymnáziu, ktoré sa v roku 1811 premenovalo na lýceum. Svoje hudobné nadanie využíval na chóre, a okrem toho vyučoval aj niektorých žiakov. Tak získal prostriedky na štúdium na evanjelickom lýceu. Po ukončení gramatickej školy a rétoriky sa stal adjunktom profesora šiestej triedy a ako devätnásťročný v roku 1759 jeho nástupcom. Túto funkciu zastával desať rokov. V roku 1763 založil v dome Johanna Bauera súkromnú dievčenskú školu, ktorú spravoval v duchu pedagogických spisov najlepších nemeckých pedagógov (ako boli Frank, Campe, Salzmann, Johann Bernhard Basedow). Túto školu mali možnosť navštevovať deti z meštianskych a šľachtických rodín, a mali tu výbornú príležitosť vzdelávať sa v troch jazykoch: maďarskom, slovenskom a francúzskom. Tento ústav vydržal iba sedem rokov (zanikol v roku 1768), hlavne kvôli nepriazni vplyvných mešťanov. On sám však dokázal vyučovať denne i štrnásť hodín. Korabinský sa nechcel vzdať výchovy detí, a preto založil chlapčenský konvikt (teda výchovný ústav so spoločným stravovaním a bývaním). Ale verejnosti sa ani táto aktivita nepozdávala, a tak tento ústav vydržal iba do roku 1769. Po tomto neúspechu sa rozhodol pre cestu do Nemecka, kde chcel pôvodne navštíviť svojho strýka. Chcel zároveň bližšie spoznať slávny nemecký výchovno-vzdelávací systém. Popritom si všímal aj také veci ako fabriky, sirotince, ústavy pre chorých. Okrem toho zhromažďoval publikácie o rôznych inštitúciach, robil si rôzne náčrty a mapy. Práve tu v sebe objavil záujem o geografiu. V Nemecku sa rozhodol prijať pozvanie svojho krajana zo Spišskej Novej Vsi Gottfrieda Schwarza, ktorý pôsobil na univerzite v meste Rinteln. Korabinský prijal jeho ponukou, aby si v Rintelne rozšíril vzdelanie. Korabinský tu študoval v rokoch 1770 – 1772 teológiu, filozofiu, históriu, ale aj prírodné vedy.
Venkatraman Ramakrishnan
Venkatraman Ramakrishnan (* 1952, Chidambaram, India) je americký a britský biológ indického pôvodu, ktorý spoločne s Thomasom Steitzom a Adou Jonathovou v roku 2009 získal Nobelovu cenu za chémiu za objasnenie štruktúry a funkcie ribozómov – bunkových „tovární na bielkoviny“.
Ján Matej Korabinský
Geograficko-historický a tovarový lexikón Uhorska
Ide o ekonomicko-geografické dielo s rozsahom 858 strán. Obsahuje stručný opis Uhorska a detailnejšie opísanie jeho topografických, demografických, etnických ako aj hospodárských pomerov. Obsahuje taktiež register nemeckých miestnych názvov, register slovenských, chorvátskych a rumunských názvov miest a obcí a jednu mapu v prílohe. Fyzická geografia sa uplatňovala v Lexikone málo. Na vypracovanie hesiel si Korabinský vypracoval nasledujúci postup: pomenovanie miesta; poloha v stolici, okrese a vzdialenosť i smer od známeho najbližšieho mesta; ak leží pri rieke, tak na ktorom brehu; majiteľ dediny/usadlosti (vtedy ešte každá obec patrila zemepánovi), dopravný a obchodný význam lokality; najdôležitejšie hospodárske produkty; manufaktúry a remeslá; teplice a minerálne pramene; poštové, tridsiatkové a soľné úrady; vzťahy vedecké a umelecké; pamätihodnosti. Vlastivedné dielo od Korabinského je dodnes jedno z najvýznamnejších diel, z ktorých poznávame pomery z 18.storočia. Je obsahovo veľmi bohaté. Významné je hlavne z toho hľadiska, že popri nemeckých a maďarských názvoch disponuje aj slovenskými názvami, čo nebolo dovtedy zvykom, a sú v ňom údaje o hospodárskych pomeroch a národnostnom zložení obyvateľstva. Navyše k dielu je pripojená poštová mapa, ktorá je najlepšie generovanou mapou v tej dobe, vynímajúc mapy vojenské, ktoré však boli verejnosti neprístupné a tajné.
Venkatraman Ramakrishnan
Ramakrishnan získal bakalársky titul na indickej univerzite Baroda, v štúdiách pokračoval na Ohio University. Roku 2000 popísal štruktúru niektorých častí ribozómu a mechanizmy zabezpečujúce bezchybnú syntézu bielkovín podľa genetickej informácie. Neskôr presne určil trojrozmerné usporiadanie ribozómu a jeho reakcie na antibiotiká aj ďalšie látky. Pôsobí v laboratóriu MRC Laboratory of Molecular Biology v Cambridge.
Intenzita elektrického poľa
Výpočet:, kde U je elektrické napätie, d alebo l je vzdialenosť medzi doskami [V.m-1]
Alexej Michajlovič Ugarov
Alexej Michajlovič Ugarov,, 🇧🇪 (* 2. január 1985, Minsk) je bieloruský hokejový útočník.
Klubový hokej
Od sezóny 2005/06 bol hráčom klubu ruskej Superligy Neftechimik Nižnekamsk, kde odohral tri roky, následne prestúpil do MVD Balašicha.
Le Reculey
Le Reculey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Ralph R. Johnson
Johnson predtým zastával post veľvyslanca USA v Guyane (1969-1971), v Poľsku (1973-1976), v Bolívii (1977-1979) a na Slovensku (1996-1999). Zo Slovenska odišiel 21. mája 1999, aby sa ujal postu veľvyslanca USA v Bosne a Hercegovine.
Zersenay Tadese
Zersenay Tadese (* 8. február 1982, Adi Bana) je eritrejský atletický vytrvalec. Na olympiáde v Aténach v roku 2004 získal bronzovú medailu v behu na 10 000 metrov.
Emil Matejiček
Život a kariéra
V rokoch 1972 – 1986 bol ministrom zdravotníctva Slovenskej republiky. Mal zásluhy na budovaní a skvalitňovaní nemocničnej, ambulantnej a kúpeľnej starostlivosti v jednotlivých regiónoch Slovenska. V pozícii ministra zdravotníctva sa zaslúžil o pokračovanie a dokončenie výstavby Fakultnej nemocnice s poliklinikou a budovy Lekárskej fakulty UPJŠ na Triede SNP 1 v Košiciach.
Marc Lambron
Marc Lambron (* 4. február 1957, Lyon, Francúzsko) je francúzsky spisovateľ a akademik.
Vyšné Repaše
Polohopis
Obec leží v južnej časti Levočských vrchov.
Pamiatky
Cez chotár obce je vyznačená cyklistická trasa, turistický i lyžiarsky chodník.
Elektromagnetická indukcia
Lenzov zákon Indukovaný prúd svojimi účinkami pôsobí tak, aby potlačil zmenu, ktorá ho vyvolala.
Claveisolles
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
František Ladislav Rieger
František Ladislav Rieger (* 10. december 1818, Semily† 3. marec 1903, Praha) bol český politik, publicista a národohospodár, povolaním právnik; zať, politický spolupracovník a pokračovateľ F. Palackého.
Sergej Michajlovič Kukuškin
Sergej Michajlovič Kukuškin,, 🇧🇪 (* 24. júl 1985) je bieloruský hokejový útočník.
Adžyhoľskyj majak
Navrhnutý bol v roku 1910 Vladimirom Šuchovom a postavený v roku 1911. Pomenovaný je podľa neďalekého mysu Adžyhoľ. Dostupný je iba loďou.
Atentát na Roberta Francisa Kennedyho
Pozadie udalosti
náhľad|vľavo|Kennedyho prejav k davu [[Afroameričan|Afroameričanov, ktorí demonštrovali v roku 1963 za ľudské práva.]] V januári 1961 bol Kennedy menovaný za najvyššieho prokurátora a v tejto funkcii zostal až do svojej rezignácie dňa 3. septembra 1964, kedy sa rozhodol kandidovať na funkciu senátora. Kandidatúra bola úspešná a 3. januára 1965 zasadol do senátorského kresla. S blížiacimi prezidentskými voľbami v roku 1968 bol prezident Lyndon Johnson konfrontovaný so značnými sociálnymi nepokojmi v radoch obyvateľstva. Vo veľkých mestách prebiehali pouličné nepokoje vyjadrujúce nespokojnosť s Johnsonovými pokusmi o presadenie zákonov proti diskriminácii a chudobe. Existoval aj silný odpor voči nadchádzajúcom plánom na vojenskú intervenciu vo Vietname. Atentát na Martina Luthera Kinga, ktorý bol spáchaný v apríli 1968, tieto nepokoje ešte viac umocnil. Kennedy začal svoj boj o nomináciu Demokratickej strany na post prezidenta Spojených štátov 16. marca 1968 – štyri dni potom, čo senátor Eugene McCarthy, Kennedyho protikandidát v Demokratickej strane, získal počas primárok v New Hampshire značnú percentuálnu podporu hlasov proti súčasnému prezidentovi (42% oproti 49% Johnsona). O dva týždne neskôr sklamaný Johnson oznámil svoje rozhodnutie o ukončení svojej kandidatúry na znovuzvolenie do funkcie prezidenta. O mesiac neskôr viceprezident Hubert Humphrey oznámil svoj úmysel kandidovať na prezidentský post. Humphrey sa síce primárok nikdy predtým nezúčastnil, ale v rámci Demokratickej strany mohol očakávať značnú podporu demokratických delegátov. Po Kennedyho víťazstvo v primárkach v Kalifornii a Južnej Dakote z osudového 5. júna 1968, v ktorých porazil straníckeho protikandidáta Eugena McCartheyho, by sa v prípade nominácie za Demokratickú stranu stretol o prezidentský post s Humphreyom. V prípade, že by Kennedy nebol zavraždený, umiestnil by sa so svojimi 393 hlasmi na druhom mieste práve za Humphreyom. Ten počas neúspešného súboja o prezidentský post s republikánom Richardom Nixonom získal celkom 561 hlasov.
Priebeh atentátu
Uecker držal Kennedyho za pravú ruku a viedol ho cez kuchyňu, pričom mu ju často pustil vo chvíli, keď sa chcel Kennedy s niekým pozdraviť a potriasť mu rukou. Uecker a Kennedy prechádzali medzi chladiacimi boxmi a platňami, potom sa Kennedy otočil doľava, aby pozdravil upratovača riadu Juana Romera. V tej chvíli vyskočil spoza stolíka s podnosmi útočník Sirhán Sirhán, odstrčil Ueckera a opakovane na Kennedyho vystrelil z revolvera. náhľad|vľavo|Kennedyho prejav k poslucháčom na železničnej stanici Willamette Valley počas predvolebného „vlakového turné“ v Oregone (1968) Potom, čo zranený Kennedy spadol na podlahu, udrel pracovník ochranky Bill Barry Sirhana dvakrát do tváre a okolostojaci svedkovia narazili Sirhána na platňu, čo umožnilo jeho elimináciu a odzbrojenie. Sirhánovi sa ešte podarilo uvoľniť zo zovretia, znovu schmatol revolver a chcel znovu vystreliť. Neskôr však zistil, že komora revolveru je prázdna, pretože všetky náboje vystrieľal predtým. Barry okamžite pristúpil ku Kennedymu a jeho hlavu podložil svojím kabátom. Neskôr o tomto uviedol: „Hneď som zisitil, že Sirhan strieľal z revolvera .22 slabého kalibru a tak som si pomyslel, že to zranenie snáď nebude až tak vážne, no len čo som uvidel dieru v senátorovej hlave, bolo mi všetko jasné“. K miestu sa okamžite začali zo všetkých smerov predierať rôzni reportéri a prispievali tak k ešte väčšiemu chaosu. Keď Kennedy ležal zranený na zemi, začal Romero v šoku kolísať Kennedyho hlavou a do ruky mu položil ruženec.
Jean-Louis Guez de Balzac
Životopis
Po štúdiách u jezuitov od roku 1612 navštevoval univerzitu v Leidene, kde sa spolu so svojím spolužiakom a pravdepodobne milencom Théophilom de Viau do radu problémov. Potom pracoval ako tajomník u vojvodu de Nogaret de La Valette v Metz. Po dvoch rokoch v Ríme v rokoch 1621 až 1623 ako zástupca kardinála de La Valette d'Épernon odišiel do Paríža, kde si vytvoril dobrú povesť. Richelieu ho ustanovil historiografom a kráľovským poradcom s penziou 2 000 livre.
Festival Chorobná
Niektoré piesne sa v kratšej podobe (ako ukážky) objavili už na predchádzajúcom albume Ja chaču tebja.
Jean-Louis Guez de Balzac
Životopis
Prvý zväzok Listov, vydaných roku 1624, mu priniesol veľkú slávu. Navštevoval literárny salón v Hôtel de Rambouillet, spolu so spisovateľmi Chapelainom, Malherbom, alebo de Boisrobertom. Avšak pýcha, ktorá bola znamením roztopašnosti charakterizujúcej jeho Listy, spôsobila, že sa stal objektom útokov zo strany jezuitu Françoisa Garassa. Bol to ten istý, ktorý sa pokúsil odsúdiť Théophila de Viau k upáleniu na hranici. V nasledujúcich rokoch bol obviňovaný z vykrádania diel minulých aj súčasných autorov, Jean Goulu, predstavený rádu Feuillantov ho napadol v pamflete Lettres de Phyllarque à Ariste roka 1627.
Beloslav Riečan
Životopis
V roku 1971 bol spoluzakladateľom časopisu Matematické obzory (výkonný redaktor 19721989), od 1995 bol vedeckým redaktorom časopisu Obzory matematiky, fyziky a informatiky, bol členom viacerých profesijných spoločností a organizácií, od 1965 bol členom a od 1996 predsedom Jednoty matematikov a fyzikov, od 1993 bol členom a neskôr predsedom Slovenskej asociácie Rímskeho klubu a členom českej asociácie Rímskeho klubu.
Dejiny Malty
Arabi (870 až 1090)
Po obsadení Malty tuniskou moslimskou dynastiou Aghlabovcov (Malta sa nazýva Maltacheum) dochádza k postupnej islamizácii obyvateľstva. Malta hrala úlohu v obchode, okrem iného aj v obchode s otrokmi. Arabi budujú rôzne opevnenia, dodnes zachované sú hradby vtedajšieho hlavného mesta Mdiny. Doba arabskej nadvlády výrazne ovplyvnila miestnu kultúru, predovšetkým jazyk.
Normani, Aragon, Kastília (1090 až 1530)
Po období normanských vládcov (Roger I. a Roger II.), ktorí Maltu pripojili ku svojmu Sicílskemu kráľovstvu, pripadla Malta štaufskému kráľovi Friedrichovi II., ktorý počas 13. storočia vtedy prevažne moslimské obyvateľstvo donútil prestúpiť na kresťanstvo. Po krátkom francúzskom medzivládí pripadla Malta v roku 1282 Aragonskému kráľovstvu (neskôr: Kráľovstvo Aragónu a Kastílie). Z tohto obdobia je známe dobre organizované pestovanie bavlny na Malte.
Studenec (okres Levoča)
Dejiny
Prvá písomná zmienka o tejto obci sa datuje k roku 1264. Traduje sa, že obec bola založená rehoľou, ktorá sídlila na neďalekej Spišskej Kapitule. Táto rehoľa sa aktívne podieľala na rozvoji obce a starala sa o pôdu patriacu obci a Cirkvi.
Kýže sliz
Album získal platinovú platňu za viac ako 10 tisíc predaných kusov. Najúspešnejšie skladby z albumu sú „Vlak“, „L. A. G. song“, „Cigarety“ a „Brďokoky“.
Coise
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Plavecký hrad
Dejiny
Pôvodne mal hrad najmä strážnu funkciu. Vďaka svojej polohe mohol kontrolovať pohraničnú oblasť Uhorského kráľovstva a hranice s Českým kráľovstvom. Vďaka dohľadu na hrad Branč a na hrady Ostrý Kameň a Korlátka, ktorý umožňovala predsunutá hláska, si s nimi mohol Plavecký hrad vymieňať signály v prípade ohrozenia. Hrad taktiež chránil a kontroloval cestu, ktorá viedla na úbočí hradného kopca. Postupne sa z neho stalo hospodárske a správne centrum
Karol Adler
Život
Pôsobil ako zubný technik v Levoči ale aj v Leviciach a Poprade. Od vzniku prvej Slovenskej republiky sa angažoval v protifašistickom odboji. V roku 1944, keď prevzal moc revolučný národný výbor, utvorila sa milícia, ktorá pod vedením Karola Adlera zaistila exponovaných fašistov. Keď sa v druhej polovici októbra 1944 začal mohutný nástup nemeckých jednotiek na všetkých úsekoch frontu, došlo k bojom aj v priestore Dobšinej. Nepriateľské jednotky ju obsadili a povstalci ustúpili do hôr. Karol Adler sa stal organizátorom a vedúcim činiteľom partizánskej brigády kapitána Nálepku. Koncom roka 1944 sa v okolí Dobšinej vyskytovala partizánska brigáda Rákosi. Do jej stavu patrila aj jednotka Karola Adlera. Po smrti Zoltána Grubicsa sa práve on stal veliteľom partizánskej skupiny Sándor Petőfi. Partizáni sa však v polovici decembra 1944 dostali do zovretia nemeckými vojskami. Adlerova jednotka sa preto pokúsila uniknúť v oblasti Vyšnej Slanej a Rejdovej. Nemecké vojská ich však obkľúčili a postupne zlikvidovali. 10. decembra 1944 ho zajali po ťažkých bojoch vo Vyšnej Slanej a následne ho odovzdali Gestapu. Po surovom mučení bol 20. decembra 1944 obesený na námestí v Dobšinej. Pri vyšetrovaní sa Karol Adler správal hrdinsky a pred popravou údajne povedal: „Ja umieram, ale nás je veľa.“ Zvyšok jeho partizánskej jednotky, ktorý sa vyhol zničeniu pod vedením Jozefa Fábryho bojoval ďalej.
Ivan Kluvánek
Lezecké výkony
Vo Vysokých Tatrách eviduje cca 430 výstupov, z toho 190 v zime, vrátane niekoľkých prvovýstupov a prvých zimných priestupov. Okrem iných vystúpil na Lomnický štít cez „hokejku“, Galériu Ganku cestami Lapiňského, Stanisławského a Orlowského (letné aj zimné priestupy), Vysokú severnou stenou Stanisławského cestou v zime, Javorový štít severnou stenou Cermanovou cestou (1. zimný priestup), Zlobivú vychodnou stenou Motykovou cestou (1. zimný priestup). Zúčastnil sa prvého skupinového prechodu hlavného hrebeňa Vysokých Tatier v zime 1955. Okrem toho výstupy na Kaukaze (Šchara ), Alpách, Pamíre (vtedajší Pik Lenina ), Hindúkuši, Romsdal, Pyrenejach, Fanských vrchoch, Kamčatke, Vysokom Atlase a iných horstvách. Celkovo má na konte 27 výstupov nad. Do vysokého veku sa venoval cestovateľským aktivitám. Jeho láskou boli Vysoké Tatry, Jánska dolina a Kaukaz.
Maškary
Album vyšlo nákladom 1000 kusov z ktorých bolo 300 určených k pašovaniu do Česko-Slovenska.
League of Legends
Úvod do hry
Platidlá
Mapy
Mapy sú v League of Legends pomenované Pole spravodlivosti (anglicky Fields of Justice). Okrem línií a základní je na nich tiež tzv. džungľa, kde sú neutrálne netvory; niektoré z nich po zabití dávajú bonusy (posilnenie hrdinu).
Progaming
League of Legends je dnes jednou z najhranejších počítačových hier v histórii, aktívna hráčska základňa svetovo dosahuje nad 32 miliónov (štatistiky z októbra 2012), čo je viac ako World of Warcraft v čase svojho najväčšieho rozkvetu. Keďže ide o hru so zameraním na PvP (hráč verzus hráč), pomerne skoro sa vybudovala široká kompetitívna scéna. Vďaka podpore od Riot Games, ktorí pre sezónu 2 uvoľnili 5 miliónov dolárov na ceny a aktívnemu zapojeniu všetkých veľkých organizátorov líg a turnajov, je dnes League of Legends najväčším elektronickým športom v histórii.
Ellen Ripleyová
Fiktívny životopis
Hoci neochotne, Ripleyová napokon súhlasila. Po príchode na LV-426 sa jej obavy potvrdili – kolóniu napadli votrelci, prežilo iba malé dievčatko, Rebecca Jordenová zvaná Newt. Pri pohľade na ňu v Ellen ožila spomienka na jej dcéru, Newt v nej zase vycítila matku, takže sa navzájom „adoptovali“. Hladký návrat domov prekazil útok votrelcov, ktorému malý vojenský výsadok vedený neschopným poručíkom nedokázal čeliť. Po dlhých peripetiách sa niekoľkým podarilo uniknúť z vybuchujúcej stanice, pričom Ellen musela zachrániť Newt doslova spred nosa votrelčej kráľovnej a bojovať s ňou aj druhý raz – na palube unikajúcej lode.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1970
Výsledky
🇷🇴 Oradea
Prielom (sedlo)
Názov
Charakteristická úzka štrbina bola pomenovaná podľa prelomeného výzoru. Podobný význam má v nemčine (vrúbok) a v maďarčine Rovátka (malý zárez, vrúbok). Poliaci prevzali názov z maďarčiny.
Prví návštevníci
Už v 19. storočí ju využívali prví turisti. Avšak prvú písomnú zmienku o prechode cez toto sedlo zanechal Karl Kalchbrenner, ktorý s dvoma turistami a dvoma horskými vodcami prešiel cez sedlo v roku 1864. V zime 11. mája 1911 prešli cez sedlo Lajos K. Horn a Jenő Serényia. V roku 1913 dvaja poľskí lyžiari.
Turistika
Do sedla vedie značka z Tatranskej Lomnice, resp. Starého Smokovca na Lysú Poľanu. Trasa od Zamrznutého plesa je technicky náročnejšia po stúpačkách a reťaziach.
4785 Petrov
4785 Petrov je planétka s priemerom 31 km, ktorú objavil L. G. Karachkina 17. decembra 1984.
Zámok Nebílovy
Bol postavený v štýle baroka v rokoch 1706 až 1719. Stavbu viedol plzenský architekt a staviteľ Jakub Auguston mladší. Od 4. júla 1998 bol sprístupnený verejnosti.
Colombier-Saugnieu
Colombier-Saugnieu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Rhône-Alpes.
Club Atlético Independiente
História
thumb|left|Tím z roku 1909. V roku 1904 zamestnanci obchodu, ktorý sa nachádzal v Monserrate založili futbalový klub menom Maipú FC. Väčšina z nich však za tento klub nemohla hrať, rozhodli sa preto založiť nový klub. Za meno vybrali Independiente FC, čo v preklade znamená nezávislosť. Tento názov mal reprezentovať ich nezávislosť od klubu Maipú FC. Prvé stretnutie členov nového klubu sa uskutočnilo 1. januára 1905, čo je zároveň dátum založenia klubu. Na tomto stretnutí sa rozhodlo, že dresy klubu budú mať bielu farbu a klubový znak bol inšpirovaný znakom miestnej súkromnej školy Saint Andrew's Scots School, ktorej futbalový tím bol prvým majstrom Argentíny. Svoje prvé zápasy hrával klub na rôznych miestach v Boyacá Avenue. V roku 1907 sa klub konečne presunul do mesta Avellaneda. Svoj prvý zápas odohral klub 15. januára 1905. Tento zápas však skončil prehrou. Krátko na to bol klub pripustený argentínskou futbalovou federáciou, aby hral druhú a tretiu divíziu. V roku 1907 odohralo Independiente prvý derby zápas tzv. Clásico de Avellaneda proti svojmu najväčšiemu súperovi klubu Racing Club, ktorý prekvapivo vyhralo práve Independiente. V rovnakom roku sa klub presunul na nové ihrisko v Avellanede. V roku 1908 hralo Independiente prvýkrát v červených dresoch a zároveň zmenilo svoj názov z Independiente FC na Club Atlético Independiente. V roku 1909 vyhralo Independiente svoju prvú trofej, keď zvíťazilo v Copa Bullrich. V ročníku 1914 vyhralo prvýkrát národný pohár. V roku 1912 postúpil klub do prvej ligy, pričom až do roku 2013 z nej nezostúpil.
Zlaté obdobie
thumb|[[Ricardo Pavoni v drese klubu.]] 70. roky začalo Independiente opäť výborne, keď vyhralo časť Metropolitano daného ročníka najvyššej argentínskej súťaže. Majstrovský titul obhájilo v nasledujúcej sezóne. Ako majster Argentíny mohol klub hrať znova Copa Libertadores, ktorú v sezóne 1972 vyhral, keď vo finále vyhral nad peruánskym klubom Universitario. Ako úradujúci víťaz hral Copa Libertadores aj roku 1973, keď vo finále porazil čilský klub Colo-Colo. V roku 1973 vyhral klub aj Interkontinentálny pohár, keď vyhral nad talianskym Juventusom Turín. V sezóne 1974 sa Independiente znova dostalo až do finále Copa Libertadores, kde tento raz vyhralo nad brazílskym klubom São Paulo. V ročníku 1975 sa klub zas dostal do finále Copa Libertadores, kde teraz vyhral nad čilským klubom Unión Española. Independiente tak získalo štyri tituly v rade za sebou. Výborné obdobie pokračovalo v domácej súťaži, ktorú Independiente vyhralo v sezónach 1977 a 1978, kedy znova zvíťazilo vo svojej časti Nacional. V sezóne 1977 najvyššej argentínskej súťaže dokonca rozhodujúci zápas o titul vyhral klub potom, čo jeho hráči inkasovali tri červené karty. Úspešnú dekádu potvrdil klub troma výhrami (1973, 1974, 1975) v Copa Interamericana, čo bol pohár, v ktorom sa stretávali najlepšie dva kluby federácií CONCACAF a CONMEBOL. V danej dobe hralo za klub útočné duo Ricardo Bochini a Daniel Bertoni. Ďalšie úspechy prišli v 80. rokoch, kedy najprv v sezóne 1983 vyhral klub znova časť Metropolitano prvej ligy a následne v sezóne 1984 vyhralo Independiente rekordný siedmy titul v Copa Libertadores. Následne v rovnakom roku vyhral klub druhýkrát Interkontinentálny pohár, keď vyhral nad anglickým Liverpoolom. V sezóne 1988/89 vyhral klub ďalší domáci majstrovský titul. 70. a 80. roky sú tým pádom považované za najlepšie obdobie v histórií klubu.